DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Припинення договору оренди (у т.ч. державного та комунального майна) у випадку неодержання орендарем звернення орендодавця про припинення дії договору

Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду щодо припинення договору оренди майна, зазначивши, що негативні наслідки неодержання орендарем (у тому числі фізичною особою-підприємцем) звернення про припинення дії договору, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на орендаря, а факт наявності відповідної заяви орендодавця та доказів її належного надсилання орендарю свідчить про добросовісне звернення орендодавця до орендаря, а відтак, і про припинення договірних відносин між сторонами відповідно до приписів чинного законодавства
Обставини, які враховуються при призначенні більш м’якого покарання, ніж передбачено законом (ст. 69 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

При призначенні більш м’якого покарання, ніж передбачено законом (ст. 69 КК), необхідно враховувати наявність зв’язку між пом’якшуючими обставинами і метою та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця. Окрім того, необхідно встановити, що відповідні пом’якшуючі обставини істотно знизили тяжкість вчиненого злочину.
Призначення покарання за наявності обставин, що пом'якшують покарання (ст. 69-1 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Призначаючи покарання особі на підставі ст. 69-1 КК, суд повинен враховувати сукупність умов, а також розмір покарання, визначений у цій статті. Кожна з вказаних умов має бути встановлена судом та підтверджена наявними доказами. Зокрема, добровільне відшкодування засудженим завданої шкоди кільком потерпілим у повному обсязі може бути підтверджено їхніми показаннями, зафіксованими шляхом технічного запису судового засідання, а також поданими потерпілими заявами, якими підтверджується факт відшкодування завданої їм шкоди. Призначення особі додаткового покарання може здійснюватися з урахуванням положень ст. 69-1 КК.
Визнання фіктивним (ст. 234 ЦК України) договору дарування нерухомого майна, укладеного між близькими родичами з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу

Велика Палата Верховного Суду підтримала правовий висновок Верховного Суду України щодо застосування статті 234 ЦК України у спорах, що виникли із договорів дарування нерухомого майна, укладених сторонами, які є близькими родичами, визначивши, що договір дарування нерухомого майна, укладений між близькими родичами з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, може бути визнано фіктивним на підставі статті 234 ЦК України.
Особа вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом, та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України
Правила призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи
Суд: Касаційний кримінальний суд

При визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили: а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів); б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків). При цьому скасування судом апеляційної інстанції такого попереднього вироку в частині покарання з підстав неправильного звільнення від відбування покарання або у зв`язку з необхідністю призначити більш суворе покарання не перешкоджає застосуванню ст. 71 КК, оскільки в такому разі апеляційний суд не спростовує висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи у вчиненні злочину і не скасовує вироку в цій частині, а навпаки посилює покарання чи вказує на необхідність його відбування реально.
Наслідки вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення
Суд: Касаційний кримінальний суд

Вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення є порушенням умов застосування ст. 75 КК. У такому випадку суд  повинен  призначити особі  остаточне  покарання  на  підставі  ст.  71 цього Кодексу у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком. Повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням у такому випадку є неприпустимим.
Зарахування строку попереднього ув’язнення у попередньому кримінальному провадженні при призначенні покарання за сукупністю вироків
Суд: Касаційний кримінальний суд

Лише після зарахування строку попереднього ув’язнення у попередньому кримінальному провадженні суд може призначити покарання особі за сукупністю вироків (ст. 71 КК).
Звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо одне з основних покарань, яке входить у сукупність вироків, не підлягає складанню з іншими видами покарань
Суд: Касаційний кримінальний суд

Звільненню від відбування покарання з випробуванням (ст. 75 КК) засудженого, який вчинив новий злочин до відбуття покарання за попереднім вироком, має передувати визначення йому остаточного покарання за сукупністю вироків (ст. 71 КК).
Якщо за один із злочинів засудженому призначено основне покарання у виді штрафу або позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, які відповідно до ч. 3 ст. 72 КК не підлягають складанню з іншими видами покарань та виконуються самостійно, то звільнення від відбування іншого покарання з випробуванням (ст. 75 КК), яке входить у сукупність вироків, є неприпустимим.
Зарахування судом строку попереднього ув'язнення у строк покарання (ч. 5 ст. 72 КК). Зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі (погіршення становища)

У випадку, коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України No 838-VIII "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув'язнення у строк покарання" від 26 листопада 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України No 2046-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув'язнення" від 18 травня 2017 року, яким погіршуватиметься становище цієї особи.
Необов’язковість згоди особи при звільненні від покарання за правилами ч. 5 ст. 74 КК. Початок обчислення строків звільнення від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо звільнення особи від покарання відбувається за правилами ч. 5 ст. 74 КК, то її згода чи згода інших учасників судового розгляду на таке звільнення необов’язкова.
Початок обчислення строків звільнення від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК, ураховуючи тлумачення формулювання "з дня вчинення злочину" (ч. 1 ст. 49 КК), починається з дня вчинення злочину і має враховуватися в цей строк як перший день відповідного строку давності.
Застосування позовної давності за вимогами залізниці до вантажоодержувача про стягнення збору за зберігання вантажу
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду підтвердила висновок Верховного Суду України щодо застосування позовної давності за вимогами залізниці до вантажоодержувача про стягнення збору за зберігання вантажу, визначивши, що перебіг позовної давності за вимогами залізниці до вантажоодержувача про стягнення збору за зберігання вантажу починається від дня настання події, що стала підставою для подання позову (у спірних правовідносинах – неприйняття вагонів вантажовласником), а не з дня підписання відповідачем накопичувальних карток із зауваженнями.
Врахування пенсійного віку особи при застосуванні положень ст. 75 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Пенсійний вік особи, яка вчинила тяжкий злочин, не може виступати основною підставою, для можливості застосування положень ст. 75 КК, без врахування інших пом’якшуючих покарання обставин.
Незастосування ст. 75 КК, якщо одне з кримінальних правопорушень, за вчинення якого засуджено особу, є корупційним
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо одне з кримінальних правопорушень, за вчинення якого засуджено особу, є корупційним, звільнення від відбування покарання, остаточно призначеного за вироком суду, не застосовується (ст. 75 КК).
Звільнення від відбування покарання з випробуванням особи, яка вчинила злочин, передбачений ст. 286 КК. Врахування думки потерпілого та висновку органу пробації щодо застосування ст. 75 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Звільнення від відбування покарання з випробуванням (ст. 75 КК) особи, яка вчинила злочин, передбачений ст. 286 КК, може застосовуватися судом у разі врахування всіх фактичних обставин кримінального правопорушення. Думка потерпілої особи та висновок органу пробації щодо можливості застосування до ОСОБА_1 положень ст. 75 КК можуть бути враховані судом у сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 цього Кодексу, під час призначення покарання за вчинене кримінальне правопорушення у мінімальних межах, визначених у санкції статті, однак не є вирішальними під час прийняття судом відповідного рішення.
Умови застосування Закону "Про амністію у 2016 році" до особи, яка після постановлення вироку вчинила новий умисний злочин. 
Суд: Касаційний кримінальний суд

У випадку, якщо особа, яка була звільнена судом від відбування покарання з випробуваннями, і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинила умисний злочин, який не є тяжким та особливо тяжким, вона підлягає звільненню від відбування покарання за вчинення останнього злочину на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році", за умови, якщо вона являється суб'єктом застосування цього Закону. У випадку, якщо особа попереднім вироком була засуджена за злочин, який виходячи з його тяжкості або переліку статей КК України не підпадає під дію Закону України "Про амністію у 2016 році", питання щодо застосування амністії може бути вирішено тільки щодо останнього злочину, і в таких випадках правила встановлені ст. 71 КК України, при призначенні покарання не застосовуються і попередній вирок виконується окремо.
Неможливість встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи. 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Оскільки у стані неосудності особа не здатна розуміти своїх дій та керувати ними, а мета і мотив, які особа має чітко усвідомлювати, як ознаки суб’єктивної сторони складу злочину за наявності такого стану відсутні, то встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об’єктивно є неможливим. У такому випадку юридична оцінка суспільно небезпечного діяння повинна надаватися, виходячи з фактичних обставин скоєного діяння та наслідків, що настали.
Критерії застосування конкретного виду примусових заходів медичного характеру
Суд: Касаційний кримінальний суд

Застосування конкретного виду примусових заходів медичного характеру залежить від сукупності трьох критеріїв: медичного (характер і тяжкість захворювання), юридичного (тяжкість вчиненого діяння) та соціального (ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб). Ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.
Відсутність підстав для спеціальної конфіскації автомобіля, який не використовувався як знаряддя вчинення злочину, передбаченого ст. 249 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Автомобіль, який  не  використовувався  як  знаряддя  вчинення  злочину, передбаченого ст. 249 КК, не підлягає спеціальній конфіскації.
Відсутність повноважень у суду застосувати спеціальну конфіскацію майна, яке є спільною сумісною власністю, вирішуючи при цьому спір щодо належності такого майна
Суд: Касаційний кримінальний суд

Суд у межах кримінального провадження не має повноважень застосувати спеціальну конфіскацію майна, яке є спільною сумісною власністю, вирішуючи при цьому спір щодо належності такого майна.
Зміна правової підстави вилучення в обвинуваченого майна в порядку спеціальної конфіскації 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Зміна правової підстави вилучення в обвинуваченого майна в порядку спеціальної конфіскації не погіршує його становища, оскільки спеціальна конфіскація не входить до переліку кримінальних покарань, визначеного ст. 51 КК, та рішення про неї згідно з ч. 4 ст. 374 КПК приймається разом із рішеннями щодо речових доказів і документів, з огляду на що її належить вважати спеціальною формою розпорядження грошима, цінностями та іншим майном, які відповідають ознакам, визначеним у ч. 1 ст. 96-2 КК.
Неможливість застосування конфіскації майна до осіб, які вчинили злочин до досягнення ними повноліття (ч. 2 ст. 98 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

На підставі ч. 2 ст. 98 КК додаткове покарання у виді конфіскації майна не може бути застосовано до осіб, які вчинили злочин до досягнення ними повноліття.
Звільнення неповнолітнього від покарання на підставі ст. 105 КК без призначення конкретного покарання
Суд: Касаційний кримінальний суд

Звільнення неповнолітнього від покарання на підставі ст. 105 КК здійснюється без призначення неповнолітньому конкретного покарання, передбаченого санкцією статті закону України про кримінальну відповідальність, за якою його було визнано винуватим.
Момент закінчення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114 КК (шпигунство)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Шпигунство  вважається  закінченим  злочином із  моменту  вчинення іноземцем або особою без громадянства однієї з альтернативних дій, передбачених у диспозиції   ч. 1 ст. 114 КК, зокрема з моменту отримання та накопичення відомостей, що становлять державну таємницю, з метою їх передачі іноземній державі, іноземній організації або їх представникам.
Дані, що свідчать про спрямованість умислу у злочинах, пов’язаних із заподіянням шкоди життю та здоров’ю особи
Суд: Касаційний кримінальний суд

Про спрямованість умислу у злочинах, пов’язаних із заподіянням шкоди життю та здоров’ю особи, можуть свідчить дані, що характеризують особу як таку, що володіє навиками бойових мистецтв, у сукупності з відомостями щодо характеру і локалізації тілесних ушкоджень.
Укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста при здійсненні замовником будівництва капітального ремонту вже існуючої будівлі
Суд: Велика Палата

Капітальний ремонт вже існуючої будівлі без забудови земельної ділянки не створює для замовника будівництва обов’язку укласти з органом місцевого самоврядування договір про пайову участь, а також перерахувати кошти пайової участі.
Кваліфікація за наявності єдиного прямого визначеного умислу, спрямованого на заподіяння смерті двом або більше особам, вбивство однієї людини і замах на життя другої
Суд: Касаційний кримінальний суд

За встановлення судом єдиного прямого визначеного умислу, спрямованого на заподіяння смерті двом або більше особам, вбивство однієї людини і замах на життя другої має кваліфікуватись як незакінчений злочин - убивство двох або більше осіб, оскільки єдиного злочинного наміру вбити двох осіб не було реалізовано з причин, що не залежали від волі винної особи, за відповідною частиною ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК незалежно від послідовності злочинних дій та за ч. 1 ст. 115 КК чи відповідним пунктом ч. 2 ст. 115 КК (або іншими спеціальними нормами, передбаченими в інших розділах Особливої частини КК) у разі наявності таких підстав.
Припинення банком банківської діяльності поза межами порядку, передбаченого ЗУ "Про банки і банківську діяльність
Суд: Велика Палата

Припинення банком банківської діяльності можливе виключно у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність" та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". 
Перехід прав та обов’язків від банку до наступних осіб, які заявили про своє правонаступництво, не може відбуватися лише на підставі виключення цим банком із своєї назви слова "банк" та виключення з видів своє діяльності "банківської діяльності" без дотримання процедури, встановленої Законом України "Про банки і банківську діяльність".
Кваліфікація. Завдання тілесних ушкоджень (неконкретизований умисел та необережне ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків у виді смерті) (ст.121 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо винна особа, завдаючи тілесні ушкодження, діяла з неконкретизованим (абстрактним) умислом та необережно ставилась до настання суспільно небезпечних наслідків у виді смерті потерпілого, то такі дії слід кваліфікувати за ст. 121, а не ст. 115 КК.
Заміна боржника-ФОП на його правонаступника – фізичну особу у виконавчому провадженні
Суд: Велика Палата

Наявність у спадкодавця статусу фізичної особи - підприємця не впливає на можливість заміни боржника (як сторони у справі, так і сторони виконавчого провадження) його правонаступником – фізичною особою.
Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв’язку зі смертю боржника, якщо виконавче провадження було закінчене виконавцем
Суд: Велика Палата

Якщо виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв'язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв'язку зі смертю боржника
Відмова у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у випадку неможливості судом визначити вартість успадкованого майна
Суд: Велика Палата

Не визначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до частини першої статті 1282 Цивільного кодексу України має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Кваліфікація. Умисне вбивство, вчинене повторно (закінчене вбивство чи замах на нього) (п. 13 ч. 2 ст. 115 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Відповідальність за умисне вбивство, вчинене повторно, настає незалежно від того, чи вчинила особа попередньо закінчене вбивство чи замах на нього.
Нарахування процентів, визначених договором банківського вкладу, після повернення вкладу коштів шляхом їх перерахування на поточний рахунок вкладника

Велика Палата Верховного Суду підтримала правовий висновок Верховного Суду України щодо нарахування відсотків за договором банківського вкладу, визначивши, що у разі, якщо договором банківського вкладу передбачено повернення вкладу коштів шляхом їх перерахування на поточний рахунок вкладника, із чим погодились обидві сторони, укладаючи такий договір, то після здійснення зазначеної операції правовідносини сторін трансформуються у правовідносини банківського рахунку  і вкладник має право отримати готівкою повернуті банком на поточний рахунок кошти за вкладом, але до правовідносин між ними вже не можуть застосовуватись положення договору строкового банківського вкладу, зокрема, в частині нарахування процентів за користування вкладом, у зв'язку з тим, що строк його дії закінчився.  
У такому випадку відповідно до вимог статті 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, які знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти у розмірі, встановленому договором банківського рахунка, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.
Стягнення пені, передбаченої  ЗУ "Про захист прав споживачів" у випадку відмови банку виконати розпорядження клієнта з видачі належних йому за договором банківського рахунку сум

Відмова банку виконати розпорядження клієнта з видачі належних йому за договором банківського рахунку сум свідчить про невиконання банком своїх зобов'язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої частиною п'ятою статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у вигляді сплати пені в розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі. Нарахування та стягнення такої пені має бути здійснене в національній валюті України
Розмежування умисного вбивства і умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (спрямованість умислу, суб’єктивне ставлення до наслідків)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Умисне вбивство слід відрізняти від заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за спрямованістю умислу винуватого, його суб’єктивним ставленням до наслідків своїх дій: у разі умисного вбивства настання смерті потерпілого охоплюється умислом винуватого, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.
Відступлення фізичною особою права вимоги за договором банківського вкладу (депозиту) іншим особам

Чинним законодавством не передбачено обмежень стосовно передачі фізичною особою (вкладником) своїх прав за договором банківського вкладу (депозиту) іншим особам (відступлення права вимоги), у тому числі й щодо розпорядження грошовими коштами (їх частиною), розміщеними на належному їй вкладному (депозитному) рахунку за відповідним договором.
Кваліфікація. Відсутність в діях складу кримінального правопорушення - вбивства, вчиненого через необережність (ч. 1 ст. 119 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

У діях обвинуваченого відсутній склад необережного вбивства, якщо смерть особи не перебуває у причинному зв’язку з тілесними ушкодженнями, спричиненими обвинуваченим.
Перекваліфікація дій з умисного вбивства на умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (відсутність даних про умисел на вбивство)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Дії особи, яка нанесла ножове поранення в ногу, в результаті якого настала смерть потерпілого, за відсутності даних про умисел на вбивство, правильно перекваліфіковані з умисного вбивства на умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Юрисдикція спору щодо оскарження бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неналежного здійснення контролю за виконанням його уповноваженою особою своїх посадових обов'язків
Суд: Велика Палата

Спір про визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неналежного здійснення контролю за виконанням його уповноваженою особою своїх посадових обов'язків підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.