DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Про  приведення оператором газорозподільних систем обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами до стандартних умов
Суд: Касаційний адміністративний суд

Пунктом 6 глави 1 розділу XV Кодексу газорозподільних систем передбачено необхідність застосування лише відповідного коефіцієнту при приведенні обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, який зазначений в додатках до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року No 116, а не власне самої Методики 
No 116. Тобто, дана норма пов`язує приведення обсягів спожитого природного газу до стандартних умов не з порядком, процедурою чи колом споживачів, що визначені Методикою No 116, а з числовими значеннями коефіцієнтів, які зазначені в додатках до цієї Методики.
Таким чином, нормами Кодексу газорозподільних систем та умовами Типового договору встановлено обов`язок оператора ГРМ (газорозподільних систем) проводити розрахунки по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, шляхом приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу.
Про правову природу плати за нейтральність балансування, яка розраховується оператором газотранспортної системи
Суд: Касаційний адміністративний суд

1) плата за нейтральність балансування - не є сталою або відносно сталою величиною, оскільки залежить від розміру отриманих або сплачених оператором газотранспортної системи (ГТС) сум коштів у зв`язку із здійсненням заходів з балансування, що виключає можливість встановлення єдиної державної регульованої ціни до такої плати; 2) нейтральність балансування не є товаром або послугою, що виробляється або надається на ринку природного газу, оскільки така плата є балансуючим фактором для Оператора ГТС з метою уникнення ситуації щодо створення фінансової вигоди або понесення фінансових витрат внаслідок стягнення та здійснення плати за добовий небаланс, плати за вчинення балансуючих дій; 3) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо послуг балансування наділена повноваженнями законами України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" та "Про ринок природного газу" на затвердження умов та правил балансування, як частини Кодексу ГТС, а не на встановлення державної регульованої ціни як плати за нейтральність балансування.
Метою запровадження плати за нейтральність балансування є недопущення ситуації отримання оператором ГТС фінансової вигоди або понесення фінансових втрат внаслідок стягнення та здійснення плати за добовий небаланс, плати за небаланс протягом доби, плати за вчинення балансуючих дій та інших видів плати, пов`язаних зі своєю діяльністю з балансування. При цьому відповідно до повноважень, визначених Регламентом Комісії (ЄС) No 312/2014 від 26 березня 2014 року, законами України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" та "Про ринок природного газу", Регулятор встановлює або затверджує та оприлюднює методологію розрахунку плати за нейтральність балансування, що включає, зокрема визначення принципів, формул, строків та інших умов здійснення розрахунку такої плати.
Отже, плата за нейтральність балансування не є платою за товари чи послуги та не впливає на формування тарифів на такі товари чи послуги, що виробляються або надаються на ринку природного газу суб`єктами природних монополій та іншими суб`єктами господарювання, у розумінні пункту 13 частини першої статті 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" та статей 12, 13 Закону України "Про ціни і ціноутворення", а тому на правила розрахунку плати за нейтральність балансування вимоги зазначених норм законів не поширюються, зокрема у частині обов`язку Регулятора самостійно визначати конкретні розміри цієї плати.
Про повноваження Регулятора здійснювати державне регулювання цін на ринку природного газу
Суд: Касаційний адміністративний суд

Встановлення державного регулювання цін здійснюється щодо певної групи товарів та послуг, які відповідають одній з таких ознак: 1) справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін; 2) мають істотну соціальну значущість; 3) виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку.
На ринку природного газу Регулятор здійснює державне регулювання цін, зокрема шляхом встановлення регульованих цін та тарифів на товари та послуги, що надаються суб`єктами природних монополій та іншими суб`єктам господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг.
Про забезпечення доступності повної загальної середньої освіти
Суд: Касаційний адміністративний суд

Доступність повної загальної середньої освіти як складова конституційного права на освіту забезпечується, зокрема територіальною доступністю, яка полягає у створенні достатньо розгалуженої мережі закладів повної загальної середньої освіти, яка б дозволяла кожній дитині здобувати середню освіту у найбільш наближеному до її місця проживання закладі, а у разі неможливості організації такої мережі - забезпечення підвезення учнів до відповідного закладу, а також належним фінансуванням закладів повної загальної середньої освіти, яке здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів шляхом передачі такому закладу освіти цільового обсягу коштів у розмірі фінансового нормативу бюджетної забезпеченості одного учня, який здобуває повну загальну середню освіту.
Про правомірність відмови у державній реєстрації змін до відомостей про юридичну особу у разі якщо заяву про внесення відповідних змін подано щодо засновника (учасника), який на момент подання такої заяви внесений до Єдиного реєстру боржників
Суд: Касаційний адміністративний суд

Фразу "внесений до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці, крім випадку збільшення розміру такої частки", що міститься у пункті 3-1  частини першої статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", потрібно розуміти так, що державний реєстратор відмовляє у вчиненні реєстраційної дії, якщо заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов`язаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, подано щодо засновника (учасника), який на момент подання заяви внесений до Єдиного реєстру боржників і в тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці, крім випадку збільшення розміру такої частки. Інше тлумачення вказаної вище фрази призведе до невірного розуміння поняття Єдиного реєстру боржників, яке міститься у статті 9 Закону України "Про виконавче провадження", та мети створення Єдиного реєстру боржників - запобігання відчуженню боржниками майна.
Отже, державний реєстратор відмовляє у вчиненні реєстраційної дії, якщо заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов`язаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, подано щодо засновника (учасника), який на момент подання заяви внесений до Єдиного реєстру боржників.
Про  регулювання містобудівної діяльності у центральній частині міста Києва
Суд: Касаційний адміністративний суд

У центральній планувальній зоні міста місті Києві як столиці України встановлено особливі вимоги та додаткові обмеження щодо здійснення господарської діяльності, зокрема будівельної; такі обмеження спрямовані на збереження об`єктів культурної спадщини, у тому числі тих, що занесені до списку Світової спадщини ЮНЕСКО, запобігання їхньому руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь; для цього на органи місцевого самоврядування міста Києва покладено додаткові зобов`язання та підвищену відповідальність за результати здійснення ними заходів щодо збереження та відновлення пам`яток історії, культури, релігії, архітектури та містобудування.
Для здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за виконанням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень у сфері містобудівної діяльності утворено Державної інспекції архітектури та містобудування України; приписи та рішення цього органу, прийняті ним у межах своїх повноважень та спрямовані на реалізацію їхніх завдань та функцій щодо усунення суб`єктами містобудування порушень законодавства про охорону культурної спадщини та існуючих планувальних обмежень, є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами, яким вони адресовані, оскільки у протилежному випадку це може призвести до легалізації відповідних порушень та хаотичної забудови історичного центру міста Києва дисгармонійними висотними будівлями.
Про поняття та мету вирішення "компетенційного" спору
Суд: Касаційний адміністративний суд

"Компетенційний" спір - це спір за позовом одного суб`єкта владних повноважень до іншого, в якому позивач захищає свої права шляхом доведення, що певні повноваження за законом належать йому (встановлення судом наявності компетенції), але протиправно привласнюються відповідачем, або шляхом доведення, що певні повноваження за законом належать відповідачу (встановлення судом відсутності компетенції), який не визнає цього та наполягає на тому, що такі повноваження покладені законом на позивача. Метою вирішення такого спору є гарантування принципу правової визначеності, унеможливлення дублювання однакових повноважень декількома суб`єктами владних повноважень або ухилення держави в особі створених нею органів від виконання певних функцій. Вирішуючи такий спір, адміністративний суд втілює в життя конституційну норму, згідно з якою "органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України" (частина друга статті 19 Основного Закону України).
Про  відсутність у органів місцевого самоврядування та їх виконавчих комітетів повноважень обмежувати режим роботи об`єктів торгівлі у зв’язку із запровадженням карантину в Україні
Суд: Касаційний адміністративний суд

Запровадження карантину в Україні не надало органам місцевого самоврядування та їх виконавчим комітетам додаткових повноважень саме у обмеженні режиму роботи об`єктів торгівлі, також законодавством не надано повноваження виконавчому комітету щодо встановлення режиму роботи підприємств, установ, організацій, які не належать до комунальної власності, без погодження такого режиму із власником, як і скасування такого.
Про  визначення розміру земельної ділянки, яку громадянин може отримати у власність для ведення особистого селянського господарства
Суд: Касаційний адміністративний суд

Отримання земельної ділянки в межах законодавчо визначеного розміру не є порушенням принципу рівності громадян у конституційних правах і свободах, рівності перед законом, встановленого статтею 24 Конституції України, оскільки в цьому разі принцип рівності забезпечується правом усіх громадян України на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Розмір же земельної ділянки, що надається може визначатись власником.
Тобто, 2,00 га є максимальним розміром земельної ділянки, яку громадянин може отримати у власність для ведення особистого селянського господарства, проте у межах максимальної площі орган Держгеокадастру або орган місцевого самоврядування має дискрецію на зменшення площі земельної ділянки через те, що площі земель, придатних для ведення особистого селянського господарства, на різних територіях є різними, також кількість громадян, які мають право на отримання у власність земельної ділянки у межах норм безоплатної передачі, відрізняються на різних територіях.
Про  визначення кола суб’єктів господарювання, які мають забезпечити приймання електронних платіжних засобів
Суд: Касаційний адміністративний суд

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2022 No 894 "Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги)" передбачено відповідні строки, зокрема з 1 січня 2023 р. - торговцям, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення понад 25 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту).
Встановлення цих строків свідчить про те, що як на час виникнення спірних правовідносин (внесення позивачу припису Головним управлінням Держпродспожислужби, яким його зобов’язано забезпечити приймання електронних платіжних засобів), так і на теперішній час не передбачено обов`язку для всіх суб`єктів господарювання забезпечити приймання електронних платіжних засобів.
На час винесення оскаржуваного припису обов`язок забезпечити можливість здійснювати споживачами - держателями електронних платіжних засобів розрахунки за товар мали суб`єкти господарювання, що відповідають одночасно таким вимогам:
(1) проводять діяльність у сфері продажу товарів, громадського харчування та послуг;
(2) при проведенні розрахункових операцій відповідно до закону використовують реєстратор розрахункових операцій;
(3) проводять діяльність в населених пунктах із чисельністю від 25 тисяч чоловік.
Про відсутність в оскаржуваному приписі щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил вказівки на конкретний спосіб усунення виявлених перевіркою порушен
Суд: Касаційний адміністративний суд

Ані Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", ані Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011  No 553, ані будь-який інший правовий акт, який врегульовує спірні у цій справі правовідносини, не встановлює як обов`язкову вимогу до такого припису - зазначення у ньому конкретного способу виконання цього розпорядчого документа, або визначення контролюючим органом певного переліку дій, які має вчинити суб`єкт щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль з метою усунення виявлених за результатами перевірки порушень.
Вказані правові норми містять вимоги до припису зазначати про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
Про забезпечення реалізації права позивача надати докази поважності причин пропуску строку звернення до суду у випадку встановлення судом такого факт
Суд: Касаційний адміністративний суд

Положення Кодексу адміністративного судочинства України однозначно закріплюють, що у випадку встановлення судом факту пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, такій особі гарантується надання часу для подання заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом із наданням доказів поважності причин його пропуску. При цьому, забезпечення реалізації такого права не залежить від інстанції суду, який виявив факт пропуску строку, оскільки такий факт може бути виявлений не лише до відкриття провадження у справі, але й на більш пізніх стадіях судового процесу.
Питання причин пропуску строку звернення до суду з позовом, у випадку, коли суд встановив, що такий пропущено позивачем, в обов`язковому порядку має бути з’ясовано судом. У будь-якому випадку позивач має бути обізнаний про виникнення у суду питання щодо дотримання ним строку звернення до суду з позовом задля забезпечення реальної можливості спростувати факт пропуску строку або довести наявність підстав для його поновлення.
Про відмінність паспортизації місць видалення відходів від обліку місць/об`єктів утилізації відходів
Суд: Касаційний адміністративний суд

Чинним законодавством, а саме, Законом України від 05.03.1998 No 187/98-ВР "Про відходи", Порядком ведення реєстру і місць видалення відходів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 1998 року No 1216 та Порядком ведення державного обліку та паспортизації відходів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 листопада 1999 року No 2034 передбачено вимоги щодо складання і ведення суб`єктам господарювання, які займаються, зокрема, такими видами діяльності як збирання безпечних відходів (основний); збирання небезпечних відходів; оброблення та видалення безпечних відходів; оброблення та видалення небезпечних відходів; відновлення відсортованих відходів, тільки паспортів відходів та паспортів місць видалення відходів, а не паспортів місць/об`єктів утилізації відходів. Водночас для об`єктів/місць утилізації відходів, відповідно до абзацу другого пункту 9 Порядку No 2034 передбачено тільки складення і ведення реєстрових карт об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів.
Про наявність у сільської ради законного інтересу на оскарження рішення обласної ради про затвердження проекту поясів зон санітарної охорони ділянки
Суд: Касаційний адміністративний суд

Сільська рада, яка діє в інтересах об`єднаної територіальної громади, на території якої розташований водний об`єкт, який потребує встановлення санітарної охорони, має законний інтерес на оскарження рішення обласної ради про затвердження проекту поясів зон санітарної охорони ділянки.
Про порядок затвердження проекту поясів зон санітарної охорони ділянки
Суд: Касаційний адміністративний суд

Проект зон санітарної охорони водного об`єкту може бути затверджений обласною радою лише після розроблення та погодження сільською радою проекту землеустрою, яким визначаються межі цих зон.
Про заборону на вихід морського судна з порту на підставі рішення Державної екологічної інспекції України
Суд: Касаційний адміністративний суд

Повноваженнями на ухвалення рішення про заборону на вихід морського судна з порту наділений виключно центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, яким є Державна екологічна інспекція України.
Про доказове значення інформації, отриманої з сервісу Google Map
Суд: Касаційний адміністративний суд

Враховуючи сучасний розвиток інформаційних та цифрових технологій, дані з Google Maps, який є безкоштовним картографічним веб-сервісом від компанії Google, а також набором застосунків, побудованих на основі цього сервісу й інших технологій Google, можна вважати допустимим та достовірними доказами, оскільки вони збираються з різних джерел, таких як супутники, автомобільні камери, додатки користувачів та інших ресурсів, а також з урахуванням того, що Google постійно оновлює та перевіряє дані, щоб забезпечити їх точність та актуальність.
Про неправомірність припису з вимогою допустити контролюючий орган до проведення перевірки
Суд: Касаційний адміністративний суд

У разі недопуску до перевірки або ненадання документів, орган державного геологічного контролю може вимагати припинення таких дій. Однак ці вимоги не можуть бути предметом припису, оскільки відповідно до пункту 16 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України  від 14.12.2011 No 1294, припис складається у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі акта перевірки протягом п`яти робочих днів з дати її завершення.
Законодавство не надає органу державного геологічного контролю повноважень складати приписи без перевірки.
Про критерії обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень
Суд: Касаційний адміністративний суд

Критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1)   логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.
Про необхідність дотримання встановлених законодавством вимог для розміщення тимчасових споруд
Суд: Касаційний адміністративний суд

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності повинне відповідати усім вимогам закону, містобудівної документації, будівельним, санітарним, протипожежним, екологічним та іншим нормам, державним стандартам і правилам, локальним нормативно - правовим актам органів місцевого самоврядування та іншим актам, дотримання яких вимагається під час перевірки намірів замовника щодо розташування таких споруд.
Відповідність намірів замовника щодо розташування тимчасових споруд вищезгаданим нормативам безперервно повинна бути забезпечена і зберігатись починаючи з моменту звернення зацікавленої особи за отриманням дозвільного документа у вигляді паспорта прив`язки і в подальшому, під час вирішення питання про його оформлення (видачу), переоформлення та продовження строку дії, упродовж усього часу розміщення тимчасових споруд.
Недотримання встановлених законодавством вимог до розміщення тимчасових споруд погіршує умови для життєдіяльності територіальної громади в цілому та кожного її члена окремо, може загрожувати протипожежній, санітарній та екологічній безпеці тощо, негативно впливає на безпечні для життя і здоров`я умови перебування на території відповідного населеного пункту, створює ризики настання аварій, інших надзвичайних ситуацій.
Про можливість застосування Регулятором до суб`єкта господарювання штрафних санкцій одночасно з вимогою усунути виявлені порушення законодавства
Суд: Касаційний адміністративний суд

Законодавство не містить обмежень щодо застосування Регулятором до суб`єкта господарювання штрафних санкцій за виявлені під час проведеної перевірки порушень з одночасним висуванням вимог щодо усунення таких порушень.
Регулятор зобов`язаний розглянути питання про накладення штрафу упродовж встановленого законом строку і прийняти відповідне рішення. Якщо до моменту прийняття цього рішення ліцензіат усунув порушення закону, то це враховується як пом`якшуюча обставина і, наприклад, замість штрафу Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг може винести попередження. Водночас, розпорядження про усунення порушень може видаватися разом із постановою; якщо таке розпорядження не виконане, то це є підставою для притягнення до відповідальності та видання нового штрафу і застосування інших заходів, аж до анулювання ліцензії. Однак, невидання або видання розпорядження не перешкоджає розгляду питання про накладення штрафу.
Про заборону експлуатації об`єктів, що належать до I - III категорій складності, без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку
Суд: Касаційний адміністративний суд

Право на виконання будівельних робіт на об`єктах, що належать до I - III категорій складності, виникає у суб`єкта містобудування після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, при цьому під час будівництва об`єкта архітектури має бути забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I - III категорій складності здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність об`єкта до експлуатації та експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.