Щодо розмежування умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), від вбивства з необережності (ч. 1 ст. 119 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Усталеною судовою практикою визначено, що розмежування складів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 1 ст. 119 КК, здебільшого здійснюється за їх суб'єктивною стороною, виходячи з фактичних підстав кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння, зокрема способу, знаряддя злочину, кількості, характеру і локалізації тілесних ушкоджень.
За нормативним визначенням, умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК) з об’єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров’я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв’язком між указаним діянням та наслідками, а із суб’єктивної сторони – умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду здоров’ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК). Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Так, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, належить до категорії складних злочинів. З об'єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечними, протиправними діяннями та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров'я потерпілого у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв'язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням. Суб'єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини – умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки).
Специфіка вбивства з необережності полягає в його суб'єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості. Необережність є формою вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.
Засуджений, завдаючи удару ногою в голову потерпілого, який цього удару не чекав і не був готовий до захисту, усвідомлював, що від такого удару потерпілий упаде на покрив землі з прискоренням, що сила удару буде значною (більшою, ніж удар кулаком в обличчя), що може в цілому спричинити тяжку шкоду потерпілому. Засуджений при цьому діяв умисно, він якщо і не бажав, то свідомо припускав, що наслідком таких його дій є прискорення від удару швидкості падіння, удар головою об земельний покрив або асфальт (як указано у висновку експерта) і спричинення тяжкої шкоди здоров’ю потерпілого.
У такому випадку є всі підстави констатувати наявність непрямого невизначеного умислу в діях засудженого щодо спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, оскільки він допускав суспільно – небезпечні наслідки своїх дій – спричинення тяжкої шкоди здоров’ю потерпілого, при цьому тяжкість цих наслідків у його свідомості не була конкретизована, тобто він діяв з невизначеним і непрямим умислом.
Щодо спричинення смерті потерпілому, то в діях засудженого має місце необережна форма вини у вигляді злочинної недбалості, оскільки, завдаючи сильного удару ногою в голову потерпілого (з урахуванням характеру та локалізації тілесних ушкоджень), він передбачав можливість спричинення тяжкої шкоди потерпілому і при цьому якщо і не передбачав настання смерті потерпілого від своїх дій, то повинен був і міг передбачити.
Зазначені обставини вказують на наявність у діях засудженого ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, що виключають можливість кваліфікації вчиненого ним діяння за ознаками вбивства через необережність, тобто злочину, передбаченого ст. 119 КК.