DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Щодо добровільності згоди на проникнення до житла або іншого володіння особи та засобів доказування цієї обставини
Суд: Касаційний кримінальний суд

Законодавцем крім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє. У цьому кримінальному провадженні таку згоду було отримано.
Оскільки закон не визначає спеціальних засобів доказування добровільності згоди на проникнення до житла або іншого володіння особи, то наявність чи відсутність згоди, а також її добровільність чи вимушеність мають бути встановлені виходячи із сукупності обставин, за яких відбувалося проникнення до житла чи іншого володіння особи, і ці обставини можуть доводитись або спростовуватися сторонами за допомогою будь-яких засобів доказування.
У кримінальному провадженні огляд місця події було проведено в домоволодіннях за добровільною письмовою згодою їхніх власників. Водночас дані про те, що потерпілі (власники домоволодінь) заперечували свою добровільну згоду та/або висловлювали будь-які заперечення з приводу вказаної слідчої дії, відсутні. Більше того, саме вони звернулися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, зокрема нападу на них з метою заволодіння їхнім майном із застосуванням фізичної сили.
Невстановлення судом права власності осіб, які надали згоду на проведення слідчих дій у домоволодінні, не має значення для оцінки законності дій слідчих органів і допустимості отриманих доказів, якщо стороною захисту не було надано доказів, які ставили б під сумнів той факт, що особи, які надали згоду на проведення слідчих дій у домоволодінні, фактично володіли ним у значенні ст. 223 КПК.
Щодо перевірки наявності фактичних підстав для проведення обшуку
Суд: Касаційний кримінальний суд

Перевірка наявності фактичних підстав для проведення обшуку передбачає з`ясування декількох обов`язкових складових, визначених законодавцем у ч. 5 ст. 234 КПК. Зокрема, відповідно до вказаної норми (в редакції, чинній на момент проведення слідчої дії) слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.
Крім того, ст. 233 КПК встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді. Винятком з цього правила є невідкладні випадки, під якими необхідно розуміти лише такі зазначені в цій нормі виключні обставини, які існували на момент проникнення до житла чи іншого володіння особи та через терміновість унеможливлювали отримання в порядку, передбаченому КПК, відповідного дозволу слідчого судді.
На момент проведення обшуку домоволодіння існували такі обставини, які унеможливлювали отримання слідчим попередньо в порядку, передбаченому КПК, відповідного дозволу слідчого судді до проведення слідчої дії, оскільки будь-яке зволікання із проведенням обшуку в той же день, коли засуджені намагалися вчинити крадіжку з магазину та були помічені при її вчиненні, могло призвести як до їх втечі, так і до втрати важливих доказів у справі.

Враховуючи, що власниця домоволодіння ні під час проведення обшуку, чи його завершення, ні під час судових розглядів не скаржилася на порушення її права недоторканості житла, а також слідчий надалі отримав дозвіл на проведення обшуку у слідчого судді, що є самостійною законною підставою для його проведення, а тому, за цих обставин, факт наявності чи відсутності добровільної згоди власника на проникнення в її житло немає значення.
Про визначення переліку документів, на підставі яких Державіаслужба має право притягувати суб`єкта авіаційної діяльності до відповідальності за правопорушення у галузі цивільної авіації
Суд: Касаційний адміністративний суд

Обов`язковим документом, на підставі якого Державіаслужба має право застосувати до суб`єкта авіаційної діяльності відповідальність за правопорушення у галузі цивільної авіації, є протокол про правопорушення. Такий протокол підписується посадовою особою, що склала його, та керівником або уповноваженим представником суб`єкта авіаційної діяльності. Складання інших обов`язкових документів ані стаття 129 Повітряного кодексу України, ані пункт 2.1 розділу 2 Порядку No  637 не містять.
Про повноваження начальника Головного управління ДПС щодо пропозиції особі, посада якої підпала під скорочення за штатним розписом, вакантної рівнозначної посади державної служби в іншому територіальному органу ДПС
Суд: Касаційний адміністративний суд

З аналізу вказаних норм права, якими визначені повноваження керівника державної служби, висновується, що керівник державної служби має право делегувати окремі повноваження керівникам територіальних органів чи відокремлених підрозділів центрального органу виконавчої влади в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. До окремих повноважень керівника державної служби, які можуть бути делеговані, належать, зокрема, попередження державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", про звільнення та повідомлення таким державним службовцям про зміну істотних умов державної служби.
Водночас призначення на посаду заступника начальника Головного управління ДПС у певній області та звільнення з такої посади здійснюється Головою ДПС України за погодженням з Міністром фінансів України, відповідно пропозиція особі рівнозначної посади в інших територіальних органів ДПС належить виключно до компетенції Голови чи в.о. Голови ДПС, а відтак начальник Головного управління ДПС позбавлений права запропонувати особі рівнозначну посаду в інших територіальних органах ДПС у разі наявності вакансій, оскільки такі дії не належать до його компетенції.
Про забезпечення Центральною виборчою комісією виборців з порушенням здоров`я розумним пристосуванням з метою реалізації їх виборчих прав
Суд: Касаційний адміністративний суд

ЦВК має право у виборі конкретних рішень про засоби, корективи і модифікацію з урахуванням їхньої технічної реалізованості і витрат. Однак це не означає, що ЦВК може на свій розсуд відмовити у наданні цих пристосувань без відповідного обґрунтування.
Для реалізації своїх повноважень щодо забезпечення розумним пристосуванням ЦВК повинна була визначити: які саме засоби, корективи чи модифікації могли б забезпечити особисте самостійне голосування зазначеної категорії виборців; проаналізувати кожен з них і визначити, чи відповідають вони вимогам пропорційності і виправданого тягаря.
Про суб’єкта, на якого законодавцем покладено обов’язок забезпечити належну експлуатацію тахографів на транспортних засобах
Суд: Касаційний адміністративний суд

Чинним законодавством саме на автомобільного перевізника покладено обов’язок забезпечення належної експлуатації тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами.
У свою чергу, непред`явлення під час проведення перевірки, зазначених у статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон No 2344-II)I документів, свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону No 2344-ІІІ.
При цьому Законом No2344-ІІІ передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу саме до автомобільних перевізників.
Про обставини, існування яких у сув’язі з діючим правовим режимом в країні може обмежувати дію певних нормативно-правових актів у сфері транспортних перевезень
Суд: Касаційний адміністративний суд

Згідно приписів КЦЗ України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану" вбачається, що і воєнний стан, і режим надзвичайної ситуації є особливими режимами, що виникли через визначені законом обставини. Такі режими потребують посилення взаємодії органів управління, сил цивільного захисту зі збройними силами та правоохоронними органами за для ліквідації можливих наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру державного рівня і забезпечення санітарного й епідемічного благополуччя населення, та за для проведення рятувальних та відновлювальних робіт через військову агресію. Саме за для безпечної ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій законодавцем передбачено певні обмеження дії нормативно-правових актів.
У свою чергу, із системного аналізу положень пункту 1.4. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року No 340, вбачається, що дія вказаної норми розповсюджується на перевізників лише у випадках, коли надзвичайна ситуація має безпосередній вплив на здійснення перевезення та унеможливлює або суттєво ускладнює виконання перевізником вимог цього положення.
Про характер рішення зборів (конференції) місцевої організації політичної партії щодо відкликання депутата місцевої ради за народною ініціативою
Суд: Касаційний адміністративний суд

У процедурі відкликання депутата місцевої ради за народною ініціативою рішення зборів (конференції) місцевої організації політичної партії про внесення відповідної пропозиції має рекомендаційний характер.
Про неврахування сум щомісячної додаткової винагороди при розрахунку щорічної допомоги на оздоровлення
Суд: Касаційний адміністративний суд

За своєю правовою природою, щомісячна додаткова винагорода, запроваджена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року No 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - постанова КМУ No 168), є додатковим видом грошового забезпечення, яку законодавець відніс до категорії винагород, виплату якої запроваджено під час воєнного стану.
За правилами підпункту 6 розділу ХХІІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року No 260 до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється допомога на оздоровлення не включаються винагороди, незалежно від їхнього виду (щомісячні чи одноразові).
Підсумовуючи викладене, Верховний Суд констатує, що делегуючи Кабінету Міністрів України право визначати розміри грошового забезпечення, а Міністру оборони України установлювати порядок його виплати, законодавець установив певну ієрархію щодо визначення переліку складових грошового забезпечення, що враховуються при обчисленні окремих видів одноразових виплат для військовослужбовців. Тому саме положення Порядку No 260 унормували приписи Закону No 2011-ХІІ, установивши пряму норму щодо виключення винагороди із категорії складових грошового забезпечення, з суми яких обчислюється розмір допомоги на оздоровлення.
За такого правового регулювання, обчислюючи розмір допомоги на оздоровлення без щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ No 168, суб’єкт владних повноважень діяв правомірно.
Про умови визнання запровадження воєнного стану в Україні поважною підставою для поновлення процесуального строку. Поважні причини пропуску процесуального строку
Суд: Касаційний адміністративний суд

При оцінці поважності причин пропущення процесуального строку з підстави введення воєнного стану в Україні додатково необхідно брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду та порядок його функціонування; місце проживання/місцезнаходження скаржника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території; посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та часу, який минув із дати закінчення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідною заявою/клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску); інші доречні обставини.Таким чином, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень в усіх абсолютно випадках.
Про характер поведінки ліцензіата у процедурі встановлення Регулятором тарифу на теплову енергію
Суд: Касаційний адміністративний суд

До прийняття Регулятором постанови щодо встановлення тарифу на теплову енергію та відповідні комунальні послуги визначальне значення має активна поведінка ліцензіата щодо розрахунку (формування) такого тарифу, який, насамперед, має провести відкрите обговорення та за його наслідками звернутися до НКРЕКП із заявою про встановлення тарифів, додавши до цієї заяви відповідні розрахунки з використаними для цього матеріалами і документами, протоколом обговорення тощо.
При цьому тариф Регулятором встановлюється таким чином, щоб забезпечити ліцензіату відшкодування його обґрунтованих витрат, отримання прибутку, а також стимулювання його до скорочення цих витрат і підвищення рентабельності його діяльності.
Про відсутність у висновку комісії з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірки (податкової) ознак публічності
Суд: Касаційний адміністративний суд

Податковим кодексом України установлені певні гарантії щодо нерозголошення інформації, яка була отримана контролюючим органом під час здійснення службових обов`язків (у тому числі під час проведення перевірок). Розголошення такої інформації допускається виключно у випадку надання письмової згоди платника, якого стосується ця інформація.
Поряд з цим, з аналізу податкового законодавства вбачається, що висновок комісії з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірки це документ, який включає в себе як доводи та пояснення суб`єкта господарювання щодо проведеної перевірки (планової, позапланової), так і аргументи і висновки контролюючого органу щодо таких заперечень. При цьому, висновок комісії повинен містити обґрунтування позиції контролюючого органу стосовно кожного питання, порушеного в запереченнях та/або додаткових документах і поясненнях, та підбиваються підсумки щодо обґрунтованості заперечень та/або можливості врахування додаткових документів і пояснень. Більш того, на підставі цього висновку податковий орган складає обґрунтовану письмову відповідь щодо результатів розгляду заперечень та/або додаткових документів і пояснень. Зазначений висновок є невід`ємною складовою частиною (додатком) матеріалів документальної перевірки, які залишаються в контролюючому органі, та в подальшому враховується керівником (його заступником або уповноваженою особою) при прийнятті податкового повідомлення-рішення.
Водночас, не виключено, що матеріали документальної перевірки, зокрема й висновок комісії з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок, можуть містити відомості щодо господарських відносин між контрагентами (третіми особами) і такі матеріали можуть містити як комерційну інформацію, так й банківську таємницю, які, у свою чергу, без згоди платника, не підлягають розголошенню. Серед іншого, такий висновок комісії також може включати відомості, пов`язані з виробництвом, технологією, управлінням, фінансовою та іншою діяльністю суб`єкта господарювання, розголошення яких може завдати шкоди інтересам суб`єкта господарювання (третім особам).
Тобто, Верховний Суд уважає, що висновок комісії з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок не відповідає критеріям, визначеним статтею 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Крім того, висновок комісії не відноситься й до інформації, яка становить суспільний інтерес. Отже, висновок комісії не наділений ознаками "публічності".
Про умови правомірного внесення змін до договору, укладеного з переможцем публічних торгів
Суд: Касаційний адміністративний суд

Внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (або отримання пропозиції про її укладення). При цьому існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинні бути доведені належними та допустимими доказами та такі коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.
Про підстави припинення трудового договору
Суд: Касаційний адміністративний суд

Припинення юридичної особи не є підставою припинення трудового договору. Однак переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію є самостійною підставою припинення трудового договору. При цьому обов`язковою умовою такого припинення є згода працівника.У свою чергу, факт переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію виключає наявність підстав для продовження трудових відносин працівника з підприємством у разі процедури його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення).
Щодо обставин, які свідчать про проведення огляду житла за добровільною згодою особи
Суд: Касаційний кримінальний суд

Огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено за добровільною згодою особи, яка ним володіє, за умови, що були наявні процесуальні гарантії, які захищали здатність особи висловлювати свою справжню думку при наданні такої згоди. 
У кримінальному провадженні  на час проведення огляду місця події в помешканні засуджений не мав статусу ні затриманого, ні підозрюваного. У зазначеній слідчій дії він брав участь як власник житла, йому були роз’яснені положення статей 214, 233 та 237 КПК і він був згоден з проведенням огляду, про що свідчить відповідний його підпис у протоколі. Наведені обставини не ставлять під сумнів добровільність згоди засудженого на огляд його помешкання, оскільки були наявні всі процесуальні гарантії, які захищали його здатність висловлювати свою справжню думку.
Щодо можливості проведення повторного огляду місця події. Про участь понятих у проведенні огляду місця події поза межами житла чи іншого володіння особи
Суд: Касаційний кримінальний суд

1. Положення процесуального законодавства не містить жодних заборон щодо проведення повторних оглядів місця події. Слідчий, виходячи з обставин кримінального провадження, вільний у виборі того обсягу і виду слідчих дій, які необхідно провести для досягнення цілей цього кримінального провадження.
У зв’язку з викладеним проведення повторних оглядів, які були здійснені після проведення ряду слідчих дій, зокрема допиту свідків і потерпілих, не викликає сумнівів у їх доцільності та законності. Більше того, за наявності згоди особи, яка володіє приміщенням, закон не вимагає звернення до слідчого судді за відповідним дозволом (ч. 1 ст. 233 КПК).

2. Участь понятих у проведенні огляду місця події, здійснений у під’їзді поза межами житла чи іншого володіння особи, є необов’язковою відповідно до статей 237, 223 КПК.
Щодо наявності підстав для проведення "невідкладного" обшуку автомобіля до постановлення ухвали слідчого судді
Суд: Касаційний кримінальний суд

Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, але у такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. 
У цьому провадженні обшук автомобіля був проведений у невідкладному випадку, пов`язаному із врятуванням майна, у тому числі одержаної неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у розмірі 2000 дол. США, які під час обшуку вилучено, і безпосереднім переслідуванням, тобто особи, яка підозрюється у вчиненні злочину та яка затримана на місці вчинення кримінального правопорушення на початку проведення обшуку. 
У даному випадку невідкладність проведення обшуку автомобіля була пов`язана з об`єктивними причинами, оскільки неможливо було наперед спрогнозувати подальші його дії після отримання неправомірної дії. Саме невідкладність обшуку на перших етапах з подальшим санкціонуванням цієї процесуальної дії слідчим суддею пов`язана зі специфікою розкриття злочинів цієї категорії.
Оскільки ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля, підстав уважати, що обшук проведений за відсутності законних підстав і всупереч вимогам КПК, немає.
Крім того відсутність в ухвалі слідчого судді вказівки на проведення невідкладного обшуку, пов`язаного, у тому числі, з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюються у вчиненні злочину, не спростовує факту переслідування засудженого, який на час затримання перебував у салоні автомобіля.
Про відсутність у суду повноважень під час розгляду кримінальних проваджень надавати оцінку на предмет законності постановленим суддями (слідчими суддями, правоохоронними органами) рішень
Суд: Касаційний кримінальний суд

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, суди під час розгляду кримінальних проваджень не наділені повноваженнями оцінювати на предмет законності постановлені суддями (правоохоронними органами) рішення, а лише вправі надати оцінку щодо їх допустимості чи недопустимості як доказу в кримінальному провадженні. 
Згідно з ч. 3 ст. 309 КПК скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Однак у кримінальному провадженні стороною захисту не надавалися такі заперечення, а тому суди були позбавлені можливості ставити під сумнів ухвали слідчого судді, якими були узаконенні обшуки.