DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Правила об'єднання позовних вимог
Суд: Касаційний господарський суд

Об’єднаними можуть бути позовні заяви, які пов’язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоч і різними позивачами, але до одного й того самого відповідача. Однорідними є позовні вимоги, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов’язані між собою одним і тим самим способом захисту прав та законних інтересів.
Повернення позовної заяви у разі порушення правил об'єднання позовних вимог
Суд: Касаційний господарський суд

Положення частини шостої статті 173 ГПК України з урахуванням конкретних обставин суд має право застосувати як у разі дотримання правил об’єднання позовних вимог, так і у разі їх порушення. Проте у будь-якому випадку, коли заявлені в одному позові вимоги є однорідними або співвідносяться як основна та похідна і не підпадають під заборони, визначені частинами четвертою, п’ятою статті 173 ГПК України, суд не має підстав для повернення позовної заяви, незалежно від того, чи заявлено позивачем клопотання про об’єднання позовних вимог. У цьому разі суд має керуватися змістом самої позовної заяви, обставинами та доказами, якими обґрунтовано позов.
Крім того, положеннями процесуального законодавства не передбачено повернення позовної заяви з тієї підстави, що об’єднання позовних вимог перешкоджає з’ясування прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднює вирішення спору.
Про порядок бюджетного відшкодування з податку на додану вартість після узгодження таких сум
Суд: Касаційний адміністративний суд

Попри узгодженість сум бюджетного відшкодування, алгоритм дій з відшкодування відбувається після прийняття декларації та внесення в реєстр заяв про повернення таких сум на підставі декларації з податку на додану вартість і здійснюється в автоматичному та хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до реєстру.
Визначення коду товару нафтопродуктів згідно з УКТ ЗЕД
Суд: Касаційний адміністративний суд

Товарні позиції 2709 та 2710 згідно з УКТ ЗЕД є спорідненими та охоплюють схожі нафтопродукти (складні суміші вуглеводнів різних класів). До позиції 2709 включається сирі нафтопродукти, щодо яких не здійснювалося оброблення, за винятком окремих його видів. До позиції 2710 належать нафтопродукти, які піддавалися будь-якому обробленню, крім оброблень, визначених у поясненні до товарної позиції 2709.
Про проведення податкових перевірок на час дії карантину
Суд: Касаційний адміністративний суд

На час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), не діє мораторій на проведення фактичних перевірок, зокрема, щодо обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, тобто питань, врегульованих нормами Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального". 
Пункт 80.2 статті 80 Податкового кодексу України виокремлює різні підстави для проведення контролюючим органом фактичної перевірки суб’єкта господарювання. Підставою для проведення фактичної перевірки згідно з підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу є наявність та/або отримання від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації про можливі порушення платником законодавства; 80.2.3 – письмове звернення покупця / споживача; 80.2.5 – наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про можливі порушення платником законодавства.
Звільнення від відповідальності платника, що знаходиться на тимчасово окупованій території
Суд: Касаційний адміністративний суд

Звільнення платника від відповідальності на підставі підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України можливе лише у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, за весь період проведення відповідної операції.
Про віднесення виплат, які входять до структури заробітної плати, в податковому обліку до витрат підприємства 
Суд: Касаційний адміністративний суд

Виплати (матеріальна допомога, заохочувальні та компенсаційні виплати), які отримують працівники, належать до структури заробітної плати, а тому платник податків правильно визначив фінансовий результат до оподаткування (прибуток) за період, що перевірявся, та правомірно уналежнив такі виплати працівникам до витрат підприємства на підставі вимог національного законодавства.
Недотримання законодавчих вимог щодо підстав і порядку взяття проб (зразків) товарів, як підстава для визнання рішення органу контролю протиправним
Суд: Касаційний адміністративний суд

Протиправним є рішення контролюючого органу про визначення коду товару, якщо не дотримано законодавчих вимог, які регламентують підстави і порядок взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем, а також гарантій, які надаються декларантам під час цього процесу.
Про умови, за яких товар може бути класифіковано органом митного контролю як промисловий металобрухт
Суд: Касаційний адміністративний суд

Встановивши в межах здійснення митного контролю, що використання товару за функціональним призначенням неможливе, та зазначивши, що, враховуючи вміст дорогоцінних металів (срібло, золото), переробка товару з метою добування дорогоцінних металів цілком вірогідна, зразок товару може бути класифіковано як промисловий металобрухт відповідно до положень Закону України "Про металобрухт".
Нарахування штрафних санкцій за здійснення реалізації пального (скрапленого газу) без наявності відповідної чинної ліцензії
Суд: Касаційний адміністративний суд

Для оцінки наявності в діях суб’єкта господарювання складу правопорушення у вигляді реалізації діяльності зі зберігання пального без отримання відповідної ліцензії, з’ясуванню підлягають місце та спосіб його зберігання, мета придбання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей), обсяги споживання, закупівлі та умови використання пального. Ці обставини складають об’єктивну та суб’єктивну сторони правопорушення. Сам по собі факт наявності "на балансі" у суб’єкта господарювання невикористаного пального – не є достатньою підставою, щоб кваліфікувати його існування як "зберігання пального без отримання відповідної ліцензії".
Повноваження органу місцевого самоврядування при вирішенні питання щодо погодження  цілодобового режиму роботи магазину
Суд: Касаційний адміністративний суд

Діючим законодавством не передбачене беззаперечне право суб`єкта господарювання, що здійснює торгівельну діяльність, самостійно встановлювати режим роботи торговельного об`єкту або ресторанного господарства, а визначено, що такий режим встановлюється виконавчим органом міської ради за погодженням з власником цього магазину. При цьому, форма або порядок цього погодження діючим законодавством не визначені.
Єдиним застереженням для органу місцевого самоврядування при вирішенні питання щодо погодження режиму роботи, зокрема, магазину, діюче законодавство ставить його зручність для населення, критерії якої такий орган може обґрунтувати самостійно. При цьому, з огляду на положення статей 7 та 140 Конституції України, а також статей 2 та 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в України", презюмується, що орган місцевого самоврядування, погоджуючи режим роботи відповідного закладу торгівлі або громадського харчування, діє в інтересах територіальної громади.
Крім того, положення статей 7 та 140 Конституції України, в аспекті надання правової оцінки рішенню органу місцевого самоврядування як представницького органу відповідної територіальної громади, слід застосовувати у широкому розумінні, особливо, якщо воно безпосередньо стосується суспільних інтересів (інтересів мешканців відповідної територіальної громади), що слідують з таких легітимних мотивів як безпека, правопорядок, необхідність збереження культурних чи історичних пам`яток.
Суб’єкт, якому може бути виданий припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності
Суд: Касаційний адміністративний суд

Державний архітектурно-будівельний контроль як захід, спрямований на дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, здійснюється у відношенні замовників, проектувальників, підрядників та експертних організацій, тобто суб`єктів містобудівної діяльності.
Отже, припис може бути видано лише суб`єкту містобудівної діяльності, яким допущено порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Прийняття органом місцевого самоврядування рішення спонукального характеру відносно суб’єкта містобудування з метою запобігання виключення пам`ятки з об`єктів Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО
Суд: Касаційний адміністративний суд

Міська рада має право та обов`язок реагувати на забудову, що, на її думку, порушує інтереси територіальної громади, і висловлювати у такий спосіб думку громади з питань, що її турбує. Рішення ради може не обмежуватися лише загальною оцінкою правомірності забудови. Задля ефективності воно може мати спонукальний, зобов`язуючий характер, що має на меті усунути негативні наслідки порушення.
Отже, враховуючи наявність реальної  загрози виключення пам`ятки з об`єктів Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО у зв`язку із перевищенням висотності будівництва, відсутність у замовника права на продовження будівництва на підставі рішення органу державного архітектурно-будівельного нагляду міська рада може спонукати суб’єкта містобудування вчинити дії, спрямовані на усунення негативних наслідків порушення, виконання міжнародних зобов`язань, закріплених Конвенцією про охорону всесвітньої культурної і природної спадщини.
Обмеження органом місцевого самоврядування права користування окремим громадянам, які проживають (зареєстровані) у пішохідній зоні населеного пункту, транспортним засобом категорії "В", яке належить їм на праві власності
Суд: Касаційний адміністративний суд

Положеннями Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про охорону культурної спадщини", "Про благоустрій населених пунктів", "Про дорожній рух" тощо не передбачено повноважень Львівської міської ради або її виконавчого комітету обмежувати реалізацію права власності мешканців центральної частини м. Львова, у якій організовано пішохідну зону, у частині користування належними їм транспортними засобами, а саме: обмежувати доїзди до їх помешкань. Навпаки підпунктом 3 пункту 26 Правил дорожнього руху громадянам, які проживають у пішохідній зоні, надано право на в`їзд у пішохідну зону до власних помешкань.
Отже, відповідачем при втручанні у мирне володіння майном не дотримано критерію законності.
Саме встановлення режиму пішохідної зони у центральній частині міста Львова спрямоване на збереження охоронюваної культурної спадщини і досягає такої легітимної мети. Обмеження ж проїзду мешканцям центральної частини міста Львова до своїх помешкань прямо суперечить нормативному акту вищої, ніж оскаржуваний, юридичної сили.
Відсутність у постанови правління Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних ознак нормативно-правового акту
Суд: Касаційний адміністративний суд

Постанова правління Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних не є нормативно - правовим актом, а належить до актів індивідуальної дії, є наслідком реалізації НБУ наявних у нього повноважень у сфері банківського нагляду за діяльністю конкретного банку, стосується саме його прав та інтересів, не врегульовує відносини між банком та його клієнтами або інших, у тому числі суспільних відносин в певній сфері, не містить правових норм, які встановлюють правила поведінки, у зв`язку з чим така постанова не підлягає державній реєстрації Міністерством юстиції України.
Неможливість поширення пункту 18-1 Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року No 406, на будь-які гідротехнічні споруди, розташовані під водою
Суд: Касаційний адміністративний суд

Аналіз пункту 18-1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року No 406, свідчить про те, що Кабінет Міністрів України вважав за необхідне доповнити вказаний Перелік конкретними будівельними роботами саме підхідних каналів та акваторій морських портів для забезпечення безпеки мореплавства, маневрування та стоянки суден.
Вказане не дає можливості поширювати пункт 18-1 вказаного Переліку на будь-які гідротехнічні споруди, розташовані під водою.
Наслідки ненадання споживачу достовірної інформації про фактичного виробника нафтопродукту
Суд: Касаційний адміністративний суд

Додавання до палива мийної присадки суб`єктом господарювання, що здійснює продаж нафтопродуктів, є процесом виготовлення нового нафтопродукту, оскільки додаючи таку присадку суб’єкт господарювання змінює якісні показники палива, яке йому постачає виробник. У такому разі в паспорті якості на новий нафтопродукт не може бути вказане підприємство-виробник пального, яке виробило його вперше, оскільки воно вже не несе відповідальність за його якість.
Відсутність у споживача достовірної інформації про фактичного виробника нафтопродукту, його місцезнаходження, а також дати виготовлення нафтопродукту є порушенням Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, а також підставою для притягнення суб’єкта господарювання до відповідальності.
Строкові обмеження для застосування адміністративно-господарських санкцій за правопорушення у сфері містобудівної діяльності
Суд: Касаційний адміністративний суд

Фактично у частині 11 статті 2 Закону України "Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності" містяться два строкові обмеження для застосування адміністративно-господарських санкцій за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після закінчення трьох років з дня вчинення порушення суб`єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, зокрема, вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Другий обмежувальний строк у застосуванні адміністративно-господарських санкцій за правопорушення у сфері містобудівної діяльності полягає у тому, що їх не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
При виявленні факту вчинення суб`єктом господарювання порушення відповідний суб`єкт владних повноважень має діяти в межах граничних строків, встановлених частиною 11 статтею 2 Закону України "Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності". Закінчення будь-якого зі встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.
Розмежування компетенції органів місцевого самоврядування та центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів щодо розпорядження земельними ділянками
Суд: Касаційний адміністративний суд

Розмежування компетенції органів місцевого самоврядування та центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів щодо розпорядження земельними ділянками відбувається в залежності від призначення та форми власності такої земельної ділянки.
Відсутність підстав для пільгового обчислення періоду проходження служби в АТО і ООС працівниками прокуратури, для зарахування до стажу, що дає право на пенсію на підставі Закону України "Про прокуратуру"
Суд: Касаційний адміністративний суд

Закон України "Про прокуратуру" не передбачає можливості пільгового обчислення стажу роботи на посадах прокурорів особам, залученим до участі в АТО або ООС в особливий період у зв`язку з виконанням посадових обов`язків працівників прокуратури на території проведення зазначених заходів.
Обов’язковість приведення органом місцевого самоврядування штатної чисельності працівників служби у справах дітей до нормативів, визначених законодавством
Суд: Касаційний адміністративний суд

Норми Закону України "Про охорону дитинства" та Закону  України "Про місцеве самоврядування в Україні" зобов`язують органи місцевого самоврядування створювати служби у справах дітей для виконання відповідних повноважень з урахуванням вимог законодавства до їх штатної чисельності, а саме один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, які проживають у районі, та не більше ніж на дві тисячі дітей, які проживають у місті, районі у місті.
Отже, недотримання штатної чисельності служби у справах дітей створює загрозу порушення суспільних інтересів та інтересів держави у сфері охорони дитинства щодо реалізації в повному обсязі завдань та заходів державної політики з питань соціально-правового захисту дітей - мешканців територіальної громади.
Порядок обчислення стажу, набутого на території іншої держави
Суд: Касаційний адміністративний суд

Обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.
Умови зарахування до страхового стажу часу догляду за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи до досягнення нею віку 12 років за період після січня 2004 року
Суд: Касаційний адміністративний суд

Внаслідок зміни правового регулювання у сфері пенсійного страхування, починаючи з 01.01.2004 обов`язковою умовою зарахування певного періоду до страхового стажу є проміжок часу, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачуються страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. При цьому, норми пункту 13 статті 30 Закону України "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", гарантуючи право на зарахування до стажу роботи одному з батьків часу догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею віку 12 років, можуть бути реалізовані виключно у випадку відповідності такого періоду вимогам до страхового стажу, що регламентовані Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який є спеціальним у цих правовідносинах.
Надання статусу учасника бойових дій цивільним медичним працівникам у складі добровольчого формування
Суд: Касаційний адміністративний суд

Перший добровольчий мобільний шпиталь ім. М. Пирогова є добровольчим формуванням, що було утворене з числа медичних працівників для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, та брало безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у взаємодії із Збройними Силами України, Службою безпеки України.
Отже, на позивачку як цивільну медичну працівницю у складі добровольчого формування поширюється дія абзацу першого пункту 21 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до якого учасниками бойових дій визнаються особи, які у період до набрання чинності Законом України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення не менше 30 календарних днів.
Надання ОГД військовослужбовцю (учаснику бойових дій), який звільнений зі збройних сил держави, що має зобов’язання за Угодою між державами-учасницями СНД про соціальні і правові гарантії військовослужбовців
Суд: Касаційний адміністративний суд

Військовослужбовці (учасники бойових дій), звільнені зі збройних сил держави, що має зобов’язання за Угодою між державами-учасницями Співдружності Незалежних Держав про соціальні і правові гарантії військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їхніх сімей від 14 лютого 1992 року, мають право, гарантоване Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю внаслідок захворювань, які пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Зазначена вище Угода не входить до переліку договорів, дія яких припинена Указом Президента України від 19.05.2018 No 139/2018, яким уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 травня 2018 року "Про припинення дії для України окремих міжнародних договорів, укладених у рамках Співдружності Незалежних Держав".
Відсутність підстав починаючи з 01.12.2019 року для видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії особам (звільненим зі служби в Національній поліції), яким її призначено після 01.01.2016 року
Суд: Касаційний адміністративний суд

Набрання законної сили 19.11.2019 рішенням  Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі No 826/12704/18, яким було визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 No 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", не може слугувати підставою для надання до пенсійного органу оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, визначеного  станом листопад 2019 року, оскільки  з прийняттям Урядом постанови No 103 виникли підстави для перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), призначених згідно із  Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01.01.2016. 
Особам яким пенсію призначено після 01.01.2016 як особам, звільненим зі служби в Національній поліції, для виготовлення довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії немає законних підстав.
Правомірність залишення позовної заяви без руху у разі ненадання позивачем доказів оплати відповідачем суми стягуваної заборгованості
Суд: Касаційний господарський суд

У справі про стягнення заборгованості  доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.
Отже, ненадання позивачем доказів на підтвердження здійснених відповідачем оплат, зокрема банківських виписок по рахунку, платіжних доручень тощо, не є підставою для залишення позовної заяви без руху, а тим паче її повернення позивачу.
Щодо відмови правонаступника позивача від позову після винесення остаточного рішення у справі, переглянутого в апеляційному і касаційному порядку, на стадії виконавчого провадження
Суд: Касаційний господарський суд

Стадія виконавчого провадження є самостійною стадією судового процесу та не передбачає можливості безпідставного виходу за рамки визначених законодавством прав і обов’язків відповідної стадії як безпосередньо учасниками справи, так і їх правонаступниками.
Принцип правової (юридичної) визначеності є одним з елементів належної судової процедури у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Процедура виконання судового рішення та виконавче провадження як самостійна стадія судового процесу мають бути використані у спосіб, сумісний із зазначеною нормою цієї Конвенції.
Отже, відмова від позову після винесення остаточного рішення у справі, переглянутого в апеляційному і касаційному порядку, порушує принцип правової визначеності.