DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Про порядок вирішення судом апеляційної інстанції питання стосовно прийняття та дослідження нових доказів
Суд: Касаційний адміністративний суд

Суд апеляційної інстанції здійснюючи апеляційний розгляд справи може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа, з доведених нею поважних причин, не мала можливості подати до суду першої інстанції. Разом з тим, вирішуючи питання стосовно прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, суд апеляційної інстанції зобов`язаний мотивувати свій висновок у відповідній ухвалі або в ухваленому судовому рішенні. Крім того, у разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів, зокрема, у відзиві на апеляційну скаргу.
Про недоцільність ототожнення певних самостійних підстав звільнення зі служби служби в поліції з підставами притягнення до дисциплінарної відповідальності
Суд: Касаційний адміністративний суд

Такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності. Звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які, водночас, стали підставою для службового розслідування та кримінального провадження. Тож вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.
Про умови для нарахування та виплати грошової винагороди за сумлінну безперервну працю керівнику апарату місцевого суду
Суд: Касаційний адміністративний суд

Обов`язковими умовами для нарахування та виплати грошової винагороди за сумлінну безперервну працю керівнику апарату місцевого суду є: безперервна праця особи на посаді державних службовців в одному або кількох органах державної влади не менше ніж 10 років, сумлінне виконання посадових обов`язків з урахуванням щорічної оцінки виконання державним службовцем покладених на нього завдань та обов`язків (за результатами проведення щорічної оцінки рівень виконання державним службовцем обов`язків та завдань оцінений як "добрий" і "високий"), відсутність порушень трудової дисципліни, наявність подання голови місцевого суду до ТУ ДСА України щодо виплати такої винагороди після одержання відповідної інформації від кадрової служби.
Про суб`єктів оскарження рішення Мінекономіки щодо затвердження результатів відкритого конкурсу на визначення акредитованої організації колективного управління
Суд: Касаційний адміністративний суд

Законом України від 15.05.2018 No2415-VIII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" не передбачено коло суб`єктів оскарження рішення Мінекономіки щодо затвердження результатів відкритого конкурсу на визначення акредитованої організації колективного управління.
Користувачі у сфері авторського права і (або) суміжних прав мають право оскаржувати в судовому порядку рішення про акредитацію організації колективного управління з підстав порушення суб`єктом владних повноважень процедури організації і проведення відкритого конкурсу.
Умови звільнення на підставі пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП
Суд: Касаційний адміністративний суд

Аналіз пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України дає підстави для висновку, що передумовою звільнення за цією нормою є виявлена невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, які перешкоджають продовженню даної роботи та відсутність можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу. Таким чином, звільнення на підставі пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України можливе у разі вжиття роботодавцем всіх заходів щодо переведення працівника на іншу посаду шляхом запропонування йому всіх вакансій, на які може претендувати особа з урахуванням його фаху, кваліфікації та досвіду трудової діяльності. При цьому, передумовою для згоди або відмови працівника на переведення на іншу посаду є відповідне запропонування такої вакантної посади роботодавцем.
Про невідповідність Правил виробництва коньяків України в частині положень щодо обов`язкового використання вітчизняних коньячних спиртів при виробництві коньяків України Закону No 481/95-BP 
Суд: Касаційний адміністративний суд

Правила виробництва коньяків України, затверджені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27 грудня 2017 року No 702 не можуть визначати засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту оптової і роздрібної торгівлі спиртом коньячним і алкогольними напоями та обігом алкогольних напоїв на території України, так як вказані відносини регулюються саме Законом України 19 грудня 1995 року No 481/95-BP "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".
Країна походження сировини не є характеристикою продукції або пов`язаних з нею процесів та методів виробництва, а встановлення Міністерством аграрної політики та продовольства України вимог до країни походження сировини, яка повинна використовуватись у виробництві продукції (коньяків України), не стосується вимог до характеристик готової продукції (таких як: вміст спирту, цукру, концентрація метилового спирту) або пов`язаних з нею процесів та методів виробництва, а тому виходить за межі поняття саме технічного регулювання, щодо якого Мінагрополітики здійснює функції із його забезпечення.
Про відсутність відомостей щодо реєстрації в Україні географічного зазначення походження товару "коньяк України"
Суд: Касаційний адміністративний суд

Використання у конструкції правової норми статті  5 Закону України "Про виноград та виноградне вино", яка стосується загальних вимог, в тому числі до коньяків, умов їх виробництва, словосполучення "коньяки України" жодним чином не підтверджує існування такого зареєстрованого в Україні географічного зазначення походження товару, а тому на нього не поширюються приписи статті 6  Закону України "Про правову охорону географічних зазначень", Угоди про торговельні аспекти прав інтелектуальної власності від 15.04.1994.
Атмосфера, при якій має проходити щорічна оцінка виконання державними службовцями покладених на них обов`язків і завдань
Суд: Касаційний адміністративний суд

Щорічна оцінка має здійснюватися в атмосфері довіри і справедливості, на засадах законності, прозорості, гласності, об`єктивності, неупередженості, рівноправності. Враховуючи наявність конфліктної ситуації, яка склалась між позивачем та посадовими особами відповідачів, а також не проведення службового розслідування з метою спростування безпідставних, на думку позивача, тверджень щодо неналежного виконання ним службових обов`язків (відсутність без поважних причин на засіданні міської комісії з легалізації заробітної плати та зайнятості населення), - відповідачем не забезпечено атмосфери довіри і справедливості, на засадах законності, прозорості, гласності, об`єктивності, неупередженості, рівноправності при проведенні щорічної оцінки позивача.
Про обов’язок суб’єкта господарювання провести інвентаризацію викидів забруднюючих речовин в повному обсязі або вибірково у разі зміни параметрів стаціонарного джерела забруднення атмосфери
Суд: Касаційний адміністративний суд

За змістом Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві (затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.02.1995 No 7, одними з параметрів стаціонарного джерела забруднення атмосфери, до якого віднесено, зокрема, цех, є характеристика технологічного обладнання, параметри джерел викидів, потужність та відомості щодо забруднюючої речовини.
Відтак, у разі зміни цих параметрів, у суб`єкта господарювання виникає обов`язок самостійно провести інвентаризацію викидів забруднюючих речовин в повному обсязі або вибірково і представити звіт в Мінприроди, отримати дозвіл про внесення змін до дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
Про умови набуття об`єктом статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини
Суд: Касаційний адміністративний суд

Для набуття об`єктом статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини необхідно здійснення науково-дослідних, пошукових заходів з метою визначення наявності та культурної цінності об`єкта. При цьому щойно виявлений об`єкт набуває статусу об`єкта культурної спадини після занесення до Переліку таких об`єктів. Отже, для щойно виявлених об`єктів культурної спадщини і занесення їх до Переліку об`єктів культурної спадщини необхідно застосувати процедури, пов`язані з виявленням таких об`єктів.
Вирішення питання преміювання особи відноситься до повноважень органу, в якому особа проходить державну службу
Суд: Касаційний адміністративний суд

Виходячи зі змісту положень постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09 березня 2006 року No 268, керівникам відповідних установ надано право, а не покладено на них обов`язок преміювати працівників в межах коштів, передбачених у бюджеті установи, за наявності підстав для цього. Саме керівник органу визначає розмір премії працівника відповідно до його особистого вкладу в загальні результати роботи. Тобто, вирішення питання преміювання особи є повноваженням того органу, в якому особа проходить державну службу, а не суду. Згідно з наданою процесуальним законом компетенцією адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Критерії застосування переважного права на залишення на роботі при скороченні чисельності штату працівників
Суд: Касаційний адміністративний суд

Аналізуючи норми ст. 42 КЗпП України зауважує, що визначальним критерієм для визначення наявності переважного права на залишенні на роботі при скороченні чисельності штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці є саме рівень кваліфікації працівника та продуктивність праці. Тому при вирішенні питання про звільнення працівника роботодавець зобов`язаний перевірити наявність у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці. Для такої перевірки повинні досліджуватись документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про виконання норм виробітку (продуктивність праці), про розширення зони обслуговування, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо. Однією з істотних ознак більш високої продуктивності праці є дисциплінованість працівника. Тому при застосуванні положень статті 42 КЗпП України щодо переважного права на залишення на роботі слід враховувати, в тому числі і наявність дисциплінарного стягнення. Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП України. Для виявлення працівників, які мають переважне право на залишення на роботі, роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. Такий аналіз може бути проведений шляхом приготування довідки у довільній формі про результати порівняльного аналізу з наведенням даних, які свідчать про переважне право одного перед іншим на залишення на роботі. Тобто, ці обставини повинен з`ясовувати сам суб`єкт владних повноважень, приймаючи відповідне рішення.
Характер Методичних рекомендацій щодо визначення ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В"
Суд: Касаційний адміністративний суд

Пункт 4 розділу IV Методичних рекомендацій щодо визначення ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В" має рекомендаційний характер, не проведення безпосереднім керівником бесіди з державним службовцем, який перебуває у його підпорядкуванні, з метою з`ясування стану виконання завдань і досягнення ключових показників, причин відставання або незадовільного стану досягнення ключових показників, не звільняє від відповідальності державного службовця від повного, якісного та своєчасного виконання завдань.
Про обов’язковість оприлюднення на веб-сайті Держпраці службових посвідчень інспекторів праці виконавчих органів рад
Суд: Касаційний адміністративний суд

Держпраці є суб`єктом, який оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті службові посвідчення інспекторів праці виконавчих органів рад. Службове посвідчення, щодо якого не оприлюднена інформація, вважається недійсним, що відповідно тягне за собою відсутність у інспектора праці контрольних повноважень.
Об`єкт відвідування має право перевірити в інспектора праці наявність службового посвідчення, у тому числі і дотримання вимоги щодо оприлюднення інформації про нього на офіційному веб-сайті Держпраці, перевіривши його дійсність, та не допустити інспектора до проведення інспекційного відвідування у разі, зокрема, відсутності належного службового посвідчення.
Про відсутність підстав для застосування штрафу органом Держпраці за редакцією абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, що втратила чинність на час розгляду справи про накладення штрафу
Суд: Касаційний адміністративний суд

У разі безпосередньо (прямої) дії закону в часі новий нормативний акт поширюється на правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, або до набрання ним чинності і тривали на момент набрання актом чинності.
Якщо під час виявлення правопорушення до прийняття остаточного рішення щодо наявності підстав застосування штрафних санкцій було змінено нормативно-правове регулювання, суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним.
У теорії права допускається можливість застосування до триваючих відносин до їх завершення нормативно-правового регулювання, яке діяло на час їх виникнення, за окремим рішенням і розглядається з позицій встановлення спеціального регулювання перехідного періоду – "переживаючої" (ультраактивної) дії нормативно-правових актів. Водночас, таке застосування повинно бути чітко обумовлено при прийнятті відповідних нормативно-правових актів. Відсутність такого застереження не надає суб`єкту владних повноважень права на самовільне застосування нечинних правових норм.
Беручи до уваги пряму дію Закону України "Про внесення змін до Кодексу законів про працю України" від 12 грудня 2019 року No 378-ІХ (набрання чинності 02 лютого 2020 року), яким було внесено зміни до статті 265 КЗпП України та суттєво зменшено відповідальність за порушення законодавства про працю, у органа Держпраці не було правових підстав застосовувати на час прийняття спірної постанови (19 лютого 2020 року) норми КЗпП України у редакції, яка втратила чинність.
Правила виставлення балів при оцінці результатів службової діяльності державного службовця
Суд: Касаційний адміністративний суд

Додатком 4 до Порядку No640 встановлено бали, які може бути виставлено за виконання кожного визначеного завдання, та критерії визначення таких балів. Виставлений бал повинен бути не тільки обґрунтованим, але і відповідати певному встановленому критерію. Можливість виставлення балу з числового проміжку не передбачена, оскільки у такому разі бал не буде обґрунтованим за встановленими критеріями.
Про відсутність у учасника справи обов’язку надавати суду доказ автентичності власного підпису, який міститься в поданому процесуальному документі
Суд: Касаційний адміністративний суд

Норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять положень, які б зобов`язували особу, яка звертається до суду з відповідним процесуальним документом, надавати суду доказ автентичності власного підпису, який міститься в такому документі.
Звільнення із служби у разі отримання негативної оцінки не відноситься до видів юридичної відповідальності
Суд: Касаційний адміністративний суд

Питання наявності підстав для застосування частини шостої статті 44 Закону України "Про державну службу" (далі- Закон No 889-VIII) у редакції до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади" (далі-Закон No 117-ІХ) у процедурі оцінювання державних службовців, етап визначення завдань і ключових показників у якій відбувався до набрання чинності Закону No 117-ІХ, а етапи визначення результатів виконання завдань та затвердження висновку - після набрання чинності цим законом, вже досліджувалося Верховним Судом у постанові від 03 серпня 2021 року у справі No 120/78/20-а. З аналізу норм статті 44 Закону No 889-VIII слідує, що звільнення із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності не є видом юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарним стягненням, а є наслідком реагування суб`єкта призначення на неналежне виконання державним службовцем посадових обов`язків, установлених для відповідної посади.
Про необхідність дотримання судом принципу диспозитивності при розгляді позовних вимог
Суд: Касаційний адміністративний суд

Зміст частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства  України дає підстави стверджувати, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, та за жодних умов становище позивача за наслідками судового розгляду не може бути погіршено порівняно з тим, яким воно було до звернення до суду за захистом своїх прав.
В контексті наведеної норми, колегія суддів зазначила, що в адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин).
Про можливість апеляційного оскарження у адміністративному процесі ухвал суду першої інстанції, як про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження, так і про відмову у заміні сторони
Суд: Касаційний адміністративний суд

Процесуальним законом право на апеляційне оскарження відповідних ухвал суду не поставлено в залежність від результату вирішення процесуального питання судом першої інстанції.
Таким чином, пункт 20 частини першої статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України слід розуміти так, що у адміністративному процесі апеляційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції, як про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження, так і про відмову у заміні сторони.
Різниця між звільнення з державною служби з підстав порушення службовцем присяги та за вчинення дисциплінарного проступку
Суд: Касаційний адміністративний суд

Звільнення за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять. Передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування. При цьому необхідно враховувати, що наслідком вчинення дисциплінарного правопорушення можуть бути припинення державної служби за порушення Присяги або звільнення, які є санкціями різних рівнів відповідальності і не можуть застосовуватись як альтернативні. Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з державної служби за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням порядку та строків притягнення до дисциплінарної відповідальності. В основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тобто, як порушення Присяги, так і дисциплінарне правопорушення, можуть бути наслідком недодержання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби. Таким чином, припинення державної служби у зв`язку з порушенням Присяги та дисциплінарна відповідальність можуть бути наслідком існування схожих фактичних підстав у разі вчинення достатньо близьких за характером одне до одного дисциплінарного або іншого правопорушень. Однак, вони не є ідентичними, а є заходами різних видів відповідальності. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок не може бути звільнений за порушення Присяги якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.
Підстави звільнення з посади помічника судді
Суд: Касаційний адміністративний суд

З набранням чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (далі-Закон No2453-VІ) статус помічника судді змінився. Остаточно статус помічника судді змінився після ухвалення Закону України "Про державну службу" (далі - Закон No889-VІІІ). Із введенням в дію указаного Закону (01 травня 2016 року) помічники суддів втратили статус державних службовців та набули статусу працівників патронатної служби. Зокрема, з вказаної дати помічник судді призначався на посаду та звільнявся керівником апарату лише за письмовим поданням судді, який самостійно здійснював добір помічника. Також, зміни правового статусу та умов діяльності помічника судді конкретизовано у затвердженому Радою суддів України Положенні No 21, зокрема, встановлено вимогу щодо оформлення до подання судді на призначення помічника особистої заяви претендента та унормовано, що помічник судді призначається на посаду на час виконання суддею повноважень судді відповідного суду. Таким чином, помічник судді, призначений на посаду на строк виконання повноважень судді, звільняється у день припинення повноважень такого судді з дотриманням трудових та соціальних гарантій, передбачених трудовим законодавством. При цьому, помічник судді може бути звільнений достроково за вмотивованим поданням судді, на строк повноважень якого його було призначено.
Порівняльний аналіз продуктивності, як підхід для виявлення працівників, які мають переважне право на залишення на роботі
Суд: Касаційний адміністративний суд

Для виявлення працівників, які мають переважне право на залишення на роботі, роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. Такий аналіз може бути проведений шляхом приготування довідки у довільній формі про результати порівняльного аналізу з наведенням даних, які свідчать про переважне право одного перед іншим на залишення на роботі. Тобто, ці обставини повинен з`ясовувати сам суб`єкт владних повноважень, приймаючи відповідне рішення.