DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Про визначення правового статусу земельної лісової ділянки 
Суд: Касаційний адміністративний суд

При розв’язанні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України.
Про підставу для відмови в затвердженні проєкту землеустрою
Суд: Касаційний адміністративний суд

Підставою для відмови в затвердженні проєкту землеустрою може бути те, що проєкт землеустрою не погоджений у встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України порядку, а також відсутня обов’язкова державна експертиза у визначених законом випадках та відомості щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. Жодних інших правових підстав для відмови в затвердженні проєкту землеустрою після його погодження норми статті 118 цього Кодексу не містять. Перевірка на відповідність проєкту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проєкту.
Про протиправну бездіяльність органу місцевого самоврядування у разі відсутності рішення про надання дозволу або відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою
Суд: Касаційний адміністративний суд

У разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. Така дія є правомірним способом поведінки органу та має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися "відмовою в наданні дозволу" в розумінні частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України. Звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов’язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмови) у межах встановленого законом місячного строку. Відсутність рішення про надання дозволу або відмову в наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу.
Щодо застосування тлумачення contra proferentem для з'ясування змісту умов договору
Суд: Касаційний цивільний суд

У разі, якщо з'ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem.
Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов'язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою.
Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін" (under the diminant sinfluence of the party).
Умови, за яких преюдиційні обставини не потребують доказування
Суд: Касаційний цивільний суд

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.
Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.
Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.
Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законої сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.
Обов’язковість преюдиційних обставини для суду, який розглядає справу

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.
Щодо надання дозволу на виконання рішення іноземного суду про повернення дитини, яка знаходиться Україні, на підставі Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року
Суд: Касаційний цивільний суд

Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду щодо повернення дитини, яка знаходиться Україні, не підлягає задоволенню на підставі пункту 3 частини другої статті 468 ЦПК України, оскільки розгляд такої справи відповідно до  Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року належить виключно до компетенції суду України.
Недопустимість показань підозрюваного, обвинуваченого, наданих під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу
Суд: Касаційний кримінальний суд

Показання підозрюваного, обвинуваченого, надані під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, є недопустимими доказами.
Допустимість як доказів показаннь свідків – працівників поліції, які давали показання виключно про обставини, очевидцями яких вони були безпосередньо
Суд: Касаційний кримінальний суд

Показання свідків – працівників поліції, які прибули за викликом на місце вчинення злочину та давали показання виключно про ті обставини, очевидцями яких вони були безпосередньо, не є показаннями з чужих слів, а тому відсутні підстави для визнання таких доказів недопустимими.
Умови допустимості як доказів показань свідка, наданих у режимі відеоконференції
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо проведення допиту свідка у режимі відеоконференції не вплинуло на ефективність участі сторони захисту у судовому процесі та не перешкодило реалізації прав обвинуваченого, у тому числі права на допит свідка, підстави для визнання показань свідка недопустимим доказами відсутні.
Надіслання постанови про поновлення вчинення виконавчих дій та про їх закінчення
Суд: Касаційний господарський суд

Постанови державного виконавця про поновлення вчинення виконавчих дій та про їх закінчення надсилаються учасникам виконавчого провадження простим поштовим відправленням, яке доставляється/вручається без розписки.
Юрисдикція спору за позовом юридичної особи (іпотекодержателя) про звернення стягнення на предмет іпотеки з особи, яка набула право власності на предмет іпотеки як ФОП і у результаті здійснення підприємницької діяльності
Суд: Велика Палата

Cпір за позовом юридичної особи (іпотекодержателя) про звернення стягнення на предмет іпотеки з особи, яка набула право власності на предмет іпотеки як ФОП і у результаті здійснення підприємницької діяльності, якщо стороною основного зобов’язання є фізична особа, підлягає розгляду у порядку господарського судочинства (виник до 15 грудня 2017 року).
Юрисдикція спору про визнання недійсним кредитного договору, укладеного між юридичними особами та одночасно про визнання недійсним договору поруки, укладеного на його забезпечення, за яким поручителем виступає фізична особа
Суд: Велика Палата

Cпір про визнання недійсним кредитного договору, укладеного між юридичними особами та одночасно про визнання недійсним договору поруки, укладеного на його забезпечення, за яким поручителем виступає фізична особа, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Недопустимість показань, наданих потерпілим слідчому судді під час досудового розслідування, за відсутності підстав для проведення допиту у порядку, передбаченому ст. 225 КПК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Показання, надані потерпілими слідчому судді під час досудового розслідування, за відсутності підстав для проведення допиту у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, є недопустимим доказами, які не можуть бути покладені в основу вироку.
Щодо стягнення заборгованості за аліментами, що виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів
Суд: Касаційний цивільний суд

У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом, і така заборгованість стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.
Відповідач у спорах про спростування недостовірної інформації, поширеної в мережі Інтернет
Суд: Велика Палата

Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник вебсайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта – вільним, належним відповідачем є власник вебсайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника вебсайту можуть бути витребувані відповідно до положень процесуального законодавства в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.
Повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення "за закінченням терміну зберігання"
Суд: Велика Палата

Повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" не є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи.
Оцінка допустимості показань свідка, наданих на досудовому слідстві
Суд: Касаційний кримінальний суд

Для оцінки допустимості показань свідка, наданих відповідно до КПК 1960 року до судового розгляду кримінального провадження, потрібно дослідити такі обставини: чи існували поважні причини для неявки свідка та для прийняття його показань як доказів; чи були показання відсутнього свідка єдиною або вирішальною підставою для засудження обвинуваченого; чи існували достатні врівноважуючі фактори, у тому числі вагомі процесуальні гарантії, здатні компенсувати незручності, спричинені стороні захисту в результаті допуску доказу, та забезпечити, щоб судовий розгляд у цілому був справедливим. Недотримання судом зазначених засад оцінки допустимості показань свідка, відсутнього під час судового розгляду, становить істотне порушення кримінального процесуального закону.
Недопустимість як доказів показань свідків щодо обставин вчинення злочину, про які їм стало відомо зі слів слідчого
Суд: Касаційний кримінальний суд

Показання свідків (понятих), які не були безпосередньо присутніми при проведенні слідчого експерименту, щодо обставин вчинення злочину, про які їм стало відомо зі слів слідчого, є недопустимими доказами.
Складення акта про фіксацію фактів комерційного використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань 
Суд: Касаційний господарський суд

Вирішуючи спори про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав, суди мають враховувати, що представникам уповноважених організацій колективного управління надано право фіксувати факти прямого чи опосередкованого комерційного використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань, зокрема за допомогою технічних засобів і (або) шляхом складення відповідного акта фіксації.
Недопустимість висновків експертизи, якщо предметом їх дослідження були об’єкти, одержані в непроцесуальній спосіб або з грубим порушенням КПК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Висновки експертизи є недопустимими доказами, якщо предметом дослідження експертизи були об’єкти, одержані в непроцесуальній спосіб або з грубим порушенням кримінального процесуального законодавства.
Допустимість висновків експертиз за відсутності постанов про призначення експертиз у матеріалах кримінального провадження
Суд: Касаційний кримінальний суд

Відсутність постанов про призначення експертиз у матеріалах кримінального провадження не ставить під сумнів законність отримання висновків експертиз органом досудового розслідування та їх допустимість.
Неналежні докази у справі за позовом організації колективного управління про неправомірне комерційне використання музичного твору
Суд: Касаційний господарський суд

Докази перебування в трудових відносинах з організацією колективного управління громадянина, який здійснював фіксацію фактів використання музичних творів, виділення організацією колективного управління громадянину коштів на відвідування публічних закладів з метою виявлення та фіксації комерційного використання музичних творів, зразків підпису громадянина, перебування на балансі організації колективного управління відповідної відеокамери, копії з журналу видачі довіреностей з відміткою про видачу громадянину довіреності не впливають на стан спірних взаємовідносин сторін, а саме не підтверджують та не спростовують фактів належності прав на використання твору позивачеві, наявності відповідних повноважень у організації колективного управління, використання твору відповідачем без оплати та одержання необхідного дозволу.
Щодо визнання недійсним диплома про вищу освіту на підставі статей 203, 215 ЦК України
Суд: Касаційний цивільний суд

Об’єднана Палата відступила від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеному  у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 квітня 2018 року в справі No 522/13762/14-ц (провадження No 61-11996св18), зазначивши таке.
Диплом є документом, що посвідчує здобуття освіти, в тому числі вищої, післядипломної, а не є дією особи, що спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, тобто не є правочином у розумінні статті 202 ЦК України, а визнання його недійсним на підставі статей 203, 215 ЦК України не є ефективним способом захисту порушеного речового права позивача (у разі його порушення).
Щодо визнання недійсними рішень закладів вищої освіти, які були підставою для видачі диплома
Суд: Касаційний цивільний суд

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками.
Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.
Виходячи з положень Закону України "Про вищу освіту"  рішення закладів вищої освіти можуть бути скасовані самим закладом вищої освіти та не потребують попереднього визнання таких рішень незаконними.
Крім того вищевказані спірні документи виконують допоміжну функцію, оскільки є підставою для видачі диплома, а тому з видачею останнього вичерпали свою дію.
Визнання нечинними та скасування: наказу про зарахування слухачем, рішення кваліфікаційної комісії про присвоєння кваліфікації - спеціаліст-юрист, наказу про присвоєння кваліфікації - спеціаліст-юрист та видачі диплома про закінчення правничого факультету, є неефективним способом захисту та таким, що потребуватиме додаткових засобів захисту, оскільки не призводить до захисту або відновлення порушеного речового права позивача (у разі його порушення), зокрема відновлення становища, яке існувало до видачі таких документів.
Про оцінку доказів у справі за позовом організації колективного управління про неправомірне комерційне використання музичного твору
Суд: Касаційний господарський суд

Акт фіксації комерційного використання музичних творів шляхом публічного виконання, відеозапис фіксації використання музичних творів за допомогою технічних засобів, та копія фіскального чека, мають бути оцінені судом у сукупності та кожен окремо.
Про обов’язок суду перевірити статус та права організації колективного управління на момент звернення з позовом
Суд: Касаційний господарський суд

Вирішуючи спори про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав, суд з'ясовує, чи наявні в організації колективного управління на момент звернення з відповідним позовом статус та права на здійснення діяльності з організації колективного управління.
Дозвіл на використання суміжних прав не звільняє від відповідальності за порушення авторських прав, пов’язаного з публічним виконанням музичних творів
Суд: Касаційний господарський суд

Отримання дозволу на використання суміжних прав не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення авторських прав, оскільки під час публічного виконання музики в публічному закладі за допомогою будь-яких пристроїв і процесів відбувається одночасне використання декількох об'єктів прав, зокрема об'єктів авторського права - музичних творів з текстом, об'єктів суміжних прав - виконань музичних творів, фонограм із записом виконань музичних творів.
Набуття організацією колективного управління визначених спеціальним законом функцій не спричиняє виникненню у неї майнових суміжних прав
Суд: Касаційний господарський суд

Набуття організацією колективного управління на підставі положень Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" прав на здійснення функцій з управління не спричиняє виникнення у такої організації майнових суміжних прав на відповідні об'єкти суміжних прав.
Про обов’язок суду у випадку обґрунтування позову положеннями закону, які містять абсолютні критерії для відмови в наданні правової охорони позначенню
Суд: Касаційний господарський суд

За змістом абзацу п'ятого пункту 2 статті 6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" позначення, які є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, не можуть одержати правову охорону згідно з цим Законом.
Зазначений припис є абсолютним критерієм для відмови в наданні правової охорони. Тож у разі обґрунтування позову наведеною нормою суд насамперед має з'ясувати, чи існують підстави для її застосування до спірних правовідносин.
Щодо початку обчислення річного строку для подання заяви про визнання спадщини відумерлою відповідно до ч. 2 ст. 1277 ЦК України 

Під відкриттям спадщини розуміється настання певних юридичних фактів, що зумовлюють виникнення спадкових правовідносин. При цьому як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: (1) часом відкриття; (2) місцем відкриття. Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин.
За загальним правилом, дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим законодавець передбачає, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Проте із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ними чинності абзацом 2 пункту 5 Прикінцевих положень передбачається виняток.
У ЦК УРСР законодавець, на відміну від ЦК України та існування конструкції "відумерлої спадщини", передбачав автоматичний перехід спадщини за правом спадкоємства до держави. Будь-яких дій щодо прийняття спадщини держава не здійснювала. Держава при існуванні юридичних фактів, визначених пунктами 1-5 частини першої статті 555 ЦК УРСР, завжди приймала спадщину і не могла від неї відмовитися. Оскільки держава не мала права відмовитися від прийняття спадщини, то у випадку, коли спадкоємці за законом або за заповітом не прийняли спадщину або відмовилися від спадщини, спадщина вважалася прийнятою державою. З урахуванням того, що в частині першій статті 555 ЦК УРСР закріплювався автоматичний перехід спадщини до держави, та існував строк шість місяців для прийняття спадщини іншими спадкоємцями, то абзац 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України може застосовуватися тільки, якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мали право спадкування відповідно до норм ЦК УРСР. Тому однорічний строк, який встановлений частиною другою статті 1277 ЦК України та в абзаці 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 01 липня 2003 року.
Умови допустимості висновку експерта за відсутності у ньому відомостей про попередження про кримінальну відповідальність за подання завідомо неправдивого висновку
Суд: Касаційний кримінальний суд

Відсутність у висновку експерта відомостей про попередження щодо кримінальної відповідальності за подання завідомо неправдивого висновку не є підставою для визнання цього висновку недопустимим доказом, якщо наявними іншими обставинами доведено розуміння експертом наслідків надання завідомо недостовірного висновку.
Право потерпілого надавати слідчому медичні документи на підтвердження фактів, які стосуються завданої йому злочином шкоди. Отримання слідчим дозволу на тимчасовий доступ до зазначених документів.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Потерпілий наділений правом безпосередньо надавати слідчому медичні документи на підтвердження фактів, які стосуються завданої злочином шкоди його здоров'ю, а слідчий зобов'язаний прийняти ці документи для з'ясування всіх обставин, що згідно зі ст. 91 КПК належать до предмета доказування, у тому числі шляхом призначення судово-медичної експертизи за медичною карткою. Якщо потерпілий не згоден надати наявні в його розпорядженні необхідні документи, слідчий для отримання дозволу на тимчасовий доступ до них звертається до суду за правилами глави 15 розділу II КПК.
Допустимість висновку експерта як доказу у випадку відсутності понятих під час відібрання біологічних зразків для проведення експертизи
Суд: Касаційний кримінальний суд

Оскільки КПК не передбачено обов’язкової участі понятих під час відібрання біологічних зразків для проведення експертизи, відсутність понятих під час цієї слідчої дії не є підставою для визнання висновку експерта недопустимим доказом.
Допустимість як доказу висновку товарознавчої експертизи у разі ненадання експертові речових доказів та матеріалів провадження
Суд: Касаційний кримінальний суд

Те, що речові докази та матеріали провадження не надавалися безпосередньо експертові, не є підставою для визнання висновку товарознавчої експертизи недопустимим доказом.