DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Обставини, що свідчать про умисел обвинуваченого на переміщення наркотичних засобів з приховуванням від митного контролю
Суд: Касаційний кримінальний суд

Про умисел обвинуваченого на переміщення наркотичних засобів з приховуванням від митного контролю може свідчити, зокрема, місце приховання таких засобів, керування автомобілем самим обвинуваченим, а також його поведінка під час виявлення наркотичних засобів працівниками митниці.
Порушення правил водіння спеціального виду транспорту, що використовуються у Збройних Силах України, при кваліфікації дій за ст. 415 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Порушення правил водіння за участі спеціального виду транспорту, що використовуються у Збройних Силах України, утворює склад злочину, передбачений ст. 415 КК. При цьому такі правила визначаються як загальними, так і спеціальними нормативно-правовими актами, які повинні зазначатися у мотивувальній частині вироку з вказівкою на те, порушення яких саме правил водіння були безпосередньою причиною настання суспільно небезпечних наслідків.
Реальність забезпечення судом права обвинуваченого на перекладача. Незабезпечення місцевим судом явки перекладача у судове засідання, у ході якого було допитано експерта та проведено судові дебати.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Право обвинуваченого на перекладача повинно бути забезпечено судом реально, а не формально. Істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України є незабезпечення місцевим судом явки перекладача у судове засідання, у ході якого було допитано експерта та проведено судові дебати.
Документи, що підтверджують достатній рівень володіння перекладачем мовою, з якої здійснюється переклад та якою володіє обвинувачений
Суд: Касаційний кримінальний суд

КПК не містить вимоги, що компетентність перекладача у кримінальному провадженні повинна бути підтверджена дипломом про наявність спеціальної освіти (статті 77, 79 КПК). Достатній рівень володіння перекладачем мовою, з якої здійснюється переклад та якою володіє обвинувачений, може бути підтверджений атестатом про середню освіту, отриману у тій державі, громадянином якої є обвинувачений, та дипломом про отримання вищої освіти в Україні.
Визнання незаконним під час досудового слідства рішення про позбавлення адвоката, який захищав обвинуваченого, права на зайняття адвокатською діяльністю, не порушує право на захист
Суд: Касаційний кримінальний суд

Право на захист обвинуваченого під час досудового слідства не порушено, якщо рішення про позбавлення адвоката, який захищав обвинуваченого, права на зайняття адвокатською діяльністю було визнано незаконним під час цього досудового слідства.
Невідображення у протоколі огляду місця події первинного затримання обвинуваченого та виявлення у нього наркотичного засобу. Недопустимість заяви про добровільну видачу наркотичного засобу, поданої неосудною особою
Суд: Касаційний кримінальний суд

Протокол огляду місця події і відповідний запис слідчої дії не відображають первинного затримання обвинуваченого та безпосереднього виявлення у нього наркотичного засобу, а тому є недопустимими доказами. 
Заява затриманої особи про добровільну видачу наркотичного засобу є недопустимим доказом, якщо така особа була неосудною.
Проведення радіотехнічної розвідки без ухвали слідчого судді. Відсутність вимоги участі захисника в момент затримання особи у порядку ст. 208 КПК. Роз’яснення затриманому права мати захисника.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Радіотехнічна розвідка полягає в установленні постачальників послуг рухомого зв’язку технічного обладнання, яким охоплюється певна територія або місце. Тому вона не є різновидом втручання в приватне спілкування, а тому проводиться без ухвали слідчого судді.
Участь захисника в момент затримання особи у порядку ст. 208 КПК не передбачена. Уповноважена особа зобов’язана роз’яснити затриманому його право мати захисника та негайно повідомити про це орган (установу), що уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.
Визнання допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати малолітню особу, стосовно якої вчинялися розпусні дії
Суд: Касаційний кримінальний суд

Суд може визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати малолітню особу, стосовно якої вчинялися розпусні дії, оскільки безпосередній допит такої особи може негативно вплинути на її психологічний стан.
Обов’язок суду при встановленні порушення вимог КПК під час одержання окремих доказів вирішити питання щодо допустимості/недопустимості цих доказів та викласти у вироку свої висновки щодо їх оцінки
Суд: Касаційний кримінальний суд

Суд, встановивши порушення вимог КПК під час одержання окремих доказів, відповідно до ст. 89 цього Кодексу повинен вирішити питання щодо допустимості/недопустимості цих доказів та свої висновки щодо їх оцінки викласти у вироку в точних і категоричних судженнях. Невиконання судом зазначених дій, ставить під сумнів законність його рішення. Вжиття інших заходів реагування щодо фактів таких порушень нормами чинного КПК не передбачено.
Необов’язковість призначення експертизи для визначення розміру завданих потерпілому збитків у разі обвинувачення особи у вчиненні розбою
Суд: Касаційний кримінальний суд

У разі обвинувачення особи у вчиненні розбою (ст. 187 КК), який вважається закінченим з моменту нападу, призначення експертизи для визначення розміру завданих потерпілому збитків не є обов’язковим.
Необов’язковість участі понятих при огляді місця події на території виправної колонії. Залучення співробітників виправної колонії для проведення огляду місця події та посвідчення ними своїми підписами протоколу огляду місця події.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Огляд місця події на території виправної колонії, яка є режимним об’єктом з обмеженим доступом, не потребує обов’язкової участі понятих. Для проведення огляду місця події у такому випадку можуть бути залучені співробітники виправної колонії. Посвідчення ними своїми підписами протоколу огляду місця події, не свідчить про необ’єктивність результатів проведення зазначеної слідчої дії та не ставить під сумнів допустимість як доказу вказаного протоколу.
Підтвердження відомостей про особу свідка у випадку наявності розумних сумнівів щодо нього у сторін кримінального провадження
Суд: Касаційний кримінальний суд

Особа свідка не повинна викликати розумних сумнівів у сторін кримінального провадження. За наявності таких сумнівів відомості про особу повинні бути підтверджені документально під час судового розгляду (крім випадків застосування до свідків заходів забезпечення безпеки). Якщо у сторони кримінального провадження існують обґрунтовані сумніви щодо особи свідка, в якого відсутні документи, що підтверджують його особу, суд повинен вжити заходів для усунення вказаних сумнівів. У зворотному випадку має місце порушення судом ст. 352 КПК.
Відсутність порушення права на захист у випадку невідкриття адвокатом свого досьє у кримінальному провадженні іншому адвокату за відсутності фактів неналежного здійснення ним своїх обов’язків. Погана фрагментарна якість звукозапису судового засідання.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Невідкриття одним адвокатом адвокатського досьє у кримінальному провадженні іншому адвокату за відсутності фактів щодо неналежного здійснення ним своїх обов’язків протягом досудового розслідування та в суді першої інстанції, не свідчить про порушення права особи на захист. 
Погана фрагментарна якість звукозапису судового засідання за наявності журналу такого засідання, ненаведення аргументів на користь того, яким чином погана якість звукозапису вказаного судового засідання в частині показань обвинуваченого вплинула на законність та обґрунтованість судових рішень і вирішення справи по суті, не є порушенням п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК.
Ідентичність текстів проголошеного вироку та вироку, що є у матеріалах кримінальної справи
Суд: Касаційний кримінальний суд

Тексти проголошеного вироку та вироку, що є у матеріалах кримінальної справи, повинні бути ідентичними. Вказані тексти можуть містити несуттєві відмінності, що не стосуються обсягу судового рішення, а також фактів, якими обґрунтовується або спростовується винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відсутність підстав для повторного дослідження доказів в апеляційному суді у разі незгоди прокурора з висновками суду першої інстанції з приводу висунутого обвинувачення
Суд: Касаційний кримінальний суд

Незгода прокурора з висновками суду першої інстанції з приводу висунутого обвинувачення не є підставою для повторного дослідження доказів в апеляційному суді.
Надання апеляційним судом у судовому рішенні мотивованої відповіді не на всі доводи, що містилися в апеляційній скарзі, є істотним порушенням вимог КПК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Надання апеляційним судом у судовому рішенні мотивованої відповіді не на всі доводи, що містилися в апеляційній скарзі та стосувалися відсутності належних і допустимих доказів на обґрунтування винуватості особи у вчиненні злочинів, зосередження уваги виключно на висновках, викладених у вироку, формальне перерахування доказів, показань свідків і документів, зазначених у ньому, які оспорювалися разом з висновком місцевого суду, залишення без розгляду доводів, що містилися у доповненнях до апеляційної скарги обвинуваченого, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зловживання особою процесуальними правами у разі використання у поданих до суду документах нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів на адресу суду або інших учасників процесу
Суд: Касаційний кримінальний суд

Використання особою у поданих до суду документах нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів на адресу суду або інших учасників процесу свідчать про очевидну неповагу до їх честі та гідності, що може бути визнано судом зловживанням особою своїми процесуальними правами. Вказане може бути підставою для залишення такої скарги без розгляду.
Обчислення строку звернення з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами обвинувального вироку апеляційного суду у зв’язку з неправильною кваліфікацією дій особи або постановленням вироку незаконним складом суду
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо у заяві про перегляд обвинувального вироку за нововиявленими обставинами ставиться питання про перегляд вироку апеляційного суду у зв’язку з неправильною кваліфікацією дій особи, а також у зв’язку з постановленням вироку незаконним складом суду, то строк звернення з відповідною заявою повинен обчислюватися протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини, тобто за правилами ч. 1 ст. 461 КПК.
Умови визнання перекладу процесуального документа без повідомлення перекладача про кримінальну відповідальність за завідомо неправильний переклад допустимим доказом
Суд: Касаційний кримінальний суд

Переклад процесуального документа без повідомлення перекладача про кримінальну відповідальність за завідомо неправильний переклад (ст. 128 КПК 1960 року), не тягне визнання такого документу та доказів, отриманих за результатами його виконання, недопустимими доказами, якщо сторони не порушували питання про правильність перекладу, всі завдання, поставленні у процесуальному документі, виконані повністю, а у подальшому переклад у кримінальному провадженні здійснювався іншим перекладачем, якому було роз’яснено його права та обов’язки.
Припинення основного зобов’язання фермерського господарства за домовленістю сторін у зв’язку з новацією
Суд: Касаційний господарський суд

Суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки в результаті укладення угоди відбулася заміна первісного зобов’язання з поставки усіх видів зернових культур, визначених у контракті, новим зобов’язанням зі сплати товариству грошових коштів, тому зобов’язання фермерського господарства з поставки спірних зернових культур припинилося за домовленістю сторін у зв’язку з новацією.
Користування земельною ділянкою, яка передана в оренду фермерському господарству, віднесеною до земель оборони, на якій діє спеціальний режим використання прикордонної смуги
Суд: Касаційний господарський суд

Земельною ділянкою, віднесеною до земель оборони, на якій діє спеціальний режим використання прикордонної смуги, можна користуватися для вирощування сільськогосподарських культур, випасання худоби лише за наявності відповідного погодження Державної прикордонної служби та з дозволу військової частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади.
Відшкодування збитків, завданих селянському фермерському господарству 
Суд: Касаційний господарський суд

Для відшкодування збитків, завданих селянському фермерському господарству неправомірними діями відповідача (пошкодження врожаю хімічними речовинами) необхідно, зокрема, довести розмір пошкоджених ділянок та розмір шкоди.
Порушення боржником строку виконання зобов’язань за договором купівлі-продажу незавершеного сільськогосподарського виробництва
Суд: Касаційний господарський суд


Саме по собі невиконання відповідачем зобов’язання у встановлений строк не припиняє зобов’язання боржника, не змінює узгоджений строк та спосіб його виконання. Отже, порушення боржником строку виконання зобов’язань (порушення зобов’язань) не може бути кваліфіковано як одностороння відмова від виконання ним своїх зобов’язань за договором купівлі-продажу незавершеного сільськогосподарського виробництва.
Закриття апеляційного провадження у разі встановлення, що судовим рішенням питання про права, інтереси скаржника не вирішувалось
Суд: Касаційний господарський суд

Ухвала суду про закриття апеляційного провадження є обґрунтованою, у разі встановлення, що судовим рішенням, яким визнано право користування на умовах договору оренди земельної ділянки за фермерським господарством, яке і було засноване громадянином з метою ведення фермерського господарства, питання про права, інтереси скаржника не вирішувалось.
Щодо відшкодування шкоди, завданої пошкодженням майна  внаслідок терористичного акту

Відшкодування шкоди, заподіяної терористичним актом, регламентується спеціальною нормою - статтею 19 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", згідно з якою відшкодування шкоди, заподіяної громадянам терористичним актом, провадиться за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до закону і з наступним стягненням суми цього відшкодування з осіб, якими заподіяно шкоду, в порядку, встановленому законом.
Тобто обов'язок відшкодувати завдану шкоду покладається на державу незалежно її вини, а після відшкодування до держави переходить право вимоги до винної особи.
Виходячи з системного аналізу статей 1, 11 та 19 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", встановлення осіб, які вчинили терористичний акт, які здійснювали терористичну діяльність, наявність щодо них обвинувального вироку суду, не є умовою відшкодування шкоди державою на підставі статті 19 зазначеного Закону.
Обов'язковою умовою для задоволення позовних вимог про відшкодування за рахунок держави шкоди, завданої під час проведення антитерористичної операції, є розташування пошкодженого майна на території АТО.
Водночас для підтвердження розміру шкоди, завданої руйнуванням будинку, необхідним є акт обстеження пошкодженого (знищеного) майна позивача внаслідок проведення антитерористичної операції.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог з підстав, передбачених статтею 19 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", апеляційний суд не врахував, що ця правова норма не визначає механізм визначення розміру відшкодування. Проте такий механізм визначений Кодексом цивільного захисту України, який введено в дію з 01 липня 2013 року.
Відповідно до частини десятої статті 86 Кодексу цивільного захисту України, розмір грошової компенсації за зруйновану або пошкоджену квартиру (житловий будинок) визначається за показниками опосередкованої вартості спорудження житла у регіонах України відповідно до місцезнаходження такого майна.
Будь-який інший порядок визначення розміру відшкодування за пошкоджену квартиру, внаслідок такої надзвичайної ситуації, як терористичний акт, на теперішній час відсутній.
При вирішенні справи суди не звернули увагу, що умовою виплати позивачу грошової компенсації за рахунок держави є добровільна передача зруйнованого житла місцевим державним адміністраціям або органам місцевого самоврядування, однак матеріали справи таких доказів не містять.
Щодо відшкодування шкоди, завданої споживачу у зв’язку з придбанням газового лічильнику за рахунок власних коштів

З урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі No 214/2435/17 (провадження No 14-347цс18), колегія суддів зробила висновок, що законодавством передбачено обов`язок відповідача (газорозподільного підприємства) встановити споживачу новий лічильник за рахунок підприємства.
За таких обставин, згідно з частиною другою статті 3 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" витрати позивача, яких він зазнав у зв`язку з придбанням газового лічильнику, мають бути компенсовані йому за рахунок коштів, які ним сплачуються за тарифом на розподіл природного газу, а не у спосіб, який обрав позивач (стягнення збитків), тобто не шляхом стягнення з відповідача на його користь вартості газового лічильника.
Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення збитків.
З огляду на це, безпідставними є доводи позивача про те, що вартість газового лічильника має бути компенсована йому відповідачем шляхом стягнення з відповідача на його користь грошових коштів.
При цьому позивач не позбавлений права звернутись до відповідача з вимогою компенсувати йому витрати, яких він зазнав у зв`язку з придбанням газового лічильнику, за рахунок коштів, які ним сплачуються за тарифом на розподіл природного газу.
Презумпція вини за завдану шкоду у цивільних правовідносинах щодо відшкодування шкоди

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди і якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
Виникнення солідарного обов’язку з відшкодування шкоди

Для виникнення солідарного обов’язку з відшкодування шкоди необхідно встановити, що особи діяли з єдністю наміру або заподіяли неподільну шкоду взаємопов’язаними сукупними діями.
Юрисдикція спору, пов’язаного зі стягнення збитків у вигляді неотриманої частини пенсії прокурором у відставці

З урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі No 757/70264/17-ц (провадження No 14-360 цс 18) колегія суддів зробила висновок, що спір, що стосується стягнення збитків у вигляді неотриманої частини пенсії прокурором у відставці, стосується проходження позивачем публічної служби і підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Щодо відшкодування шкоди, завданої майну особи внаслідок неякісного надання послуг з електропостачання

Предметом спору є відшкодування шкоди, завданої майну позивача унаслідок перенапруги, яка відбулась у електромережі будинку, що позивач ототожнює з протиправними діями, які полягають у неякісному наданні послуг з електропостачання.
Обов’язковою передумовою покладення обов’язку з відшкодування збитків саме на постачальника електричної енергії є встановлення причин перегоряння електроприладів та їх зв’язок із діяльністю постачальника електричної енергії, а також встановлення його вини.
Щодо визначення відповідача у справах про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу

Відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за незаконну вирубку дерев, про відшкодування шкоди за які було заявлено у позові, саме як фізична особа. Ним протокол про адміністративне правопорушення та постанова оскаржені у встановленому законом порядку не були. Він погодився з ними та добровільно сплатив накладений на нього штраф. 
У зв’язку з цим суди першої та апеляційної інстанції безпідставно відмовили у задоволенні позову на підставі того, що відповідач діяв не як фізична особа, а як голова правління громадської організації, зносивши дерева не за власної ініціативи, а на виконання рішення загальних зборів громадської організації.
Щодо відшкодування шкоди, завданої спільному майну в результаті дій іншого з його співвласників

Сенс відшкодування шкоди, завданої спільному майну в результаті дій іншого з його співвласників, полягає у покладенні на винну особу обов’язку відновити первісний стан пошкодженої речі, що існував до моменту вчинення такого правопорушення. Той факт, що майно є спільним для сторін, не позбавляє винну особу від обов’язку його відновлення, оскільки ґрунтується на загальній забороні вчинення генерального делікту, що поширюється на необмежене кола осіб, в тому числі стосується й співвласників пошкодженого майна.
Визначення належного відповідача у справах про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій або бездіяльності військовослужбовців при здійсненні ними своїх повноважень

Обов'язок держави відшкодувати позивачу завдану шкоду, яку заподіяно внаслідок незаконних дій та бездіяльності військовослужбовців при здійсненні ними своїх повноважень, покладається на Міністерство оборони України як на уповноважений орган державного управління, тому військова частина не може бути належним відповідачем у справі. 
Міністерство оборони України не є розпорядником коштів державного бюджету і не має джерел покриття таких витрат, тому при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної державним органом, така шкода відшкодовується державою за її рахунок, а тому співвідповідачем у справі має бути Державна казначейська служба України.
Відсутність підстав для відшкодування шкоди на підставі статті 1187 ЦК України, якщо шкода особі під час її перебування всередині вагона потяга завдана не внаслідок дії потяга як джерела підвищеної небезпеки

Положення статті 1187 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки за встановлених у справі обставин позивач отримала ушкодження внаслідок нещасного випадку, перебуваючи всередині вагона потяга,  а не внаслідок дії потяга як джерела підвищеної небезпеки.
Вартість неотриманого пільгового житла не може вважатися шкодою у вигляді упущеної вигоди у розумінні пункту другого частини другої статті 22 ЦК України та не підлягає відшкодуванню

Вартість неотриманої позивачем квартири не може вважатися збитками у розумінні положення частини другої статті 22 ЦК України, оскільки упущена вигода полягає в тих доходах, які особа недоотримала або недоотримає внаслідок порушених цивільних прав. Однак, забезпечення позивача житлом відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не вважається доходом, який особа могла б реально одержати за звичайних обставин, а є пільгою, надання якої пов’язується із наявністю статусу інваліда війни та потребі у поліпшенні житлових умов.