DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Систематичне порушення трудової дисципліни, як підстава для розірвання трудового договору
Суд: Касаційний адміністративний суд

Для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він учинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, і щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову. Під час вирішення питання щодо правомірності наказу про звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України суд зобов`язаний перевірити всі накази про накладення дисциплінарного стягнення, які ввійшли в систему для звільнення, незалежно від того, чи оскаржувався кожен наказ окремо в установленому законом порядку. Лише правомірно накладені стягнення можуть ураховуватись і бути підставою для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України.
Допустимість протоколу затримання адвоката у разі відсутності відомостей про повідомлення ради адвокатів регіону, номера кримінального провадження, анкетних даних та підписів осіб, які були присутні під час проведення затримання
Суд: Касаційний кримінальний суд

Відсутність у протоколі затримання адвоката відомостей про повідомлення ради адвокатів регіону, номера кримінального провадження, анкетних даних та підписів осіб, які були присутні під час проведення затримання, не є підставою для визнання цього протоколу недопустимим доказом.
Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності має бути належним чином обґрунтованим, формальний підхід до його мотивування є підставою для його скасування
Суд: Касаційний адміністративний суд

Саме лише посилання в наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм при обранні виду дисциплінарного стягнення, а також не наведення обставин вчинення дисциплінарного проступку, не є належним обґрунтуванням оскаржуваного наказу.
Щодо наявності вакантних посад і допущення порушень у частині незабезпечення права особи на переведення у ході реорганізації державного органу
Суд: Касаційний адміністративний суд

До таких правовідносин застосовуються норми спеціального закону, тобто Закону України "Про державну службу" (Закон No889-VIII), якими на суб’єкта владних повноважень не покладено обов`язок забезпечити працевлаштування працівників, що вивільняються. Вирішення питання переведення законодавець залишив на розсуд суб`єкта призначення, і, відповідно, наявність заяви працівника про переведення не створює для суб`єкта призначення обов`язку такого переведення.
Гарантії на працевлаштування поліцейських у випадку скорочення штатів або проведення організаційних заходів
Суд: Касаційний адміністративний суд

Гарантії захисту від незаконного звільнення розповсюджуються на поліцейських та полягають у тому, що в разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів, звільняються не всі поліцейські, а лише ті, посади яких скорочені. Крім того, у разі скорочення штатів, поліцейському, посада якого скорочується, повинно бути запропоновано іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції з урахуванням його досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків. Лише відмова особи від запропонованої посади дає підстави для звільнення поліцейського у зв`язку зі скороченням штатів. Зазначений висновок обумовлюється тим, що формою волевиявлення поліцейського на призначення на іншу посаду є надання згоди. При цьому, наданню згоди повинна передувати пропозиція щодо призначення на відповідну посаду, з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків, тобто ініціатива керівництва. Отже, особа, попереджена про звільнення за скороченням штатів, у цьому випадку не має можливості виявити ініціативу і своє волевиявлення здійснює шляхом надання згоди на ініціативу керівництва щодо іншої посади в будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Лише якщо особа відмовилася від усіх пропозицій щодо зайняття певних посад виникають підстави для застосування п. 4 ч. 1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" щодо звільнення поліцейського зі служби в поліції у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Про виправлення записів у трудовій книжці у разі визнання у судовому порядку протиправним та скасування наказу про звільнення особи
Суд: Касаційний адміністративний суд

Відповідно до пункту 2.10 Порядку ведення трудових книжок працівників затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 No 58, у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності додатково вноситься запис про недійсність запису, який неправильно внесений до трудової книжки. У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Отже, у разі визнання протиправним та скасування наказу про звільнення особи, власником або уповноваженим ним органом вносяться відповідні відомості до трудової книжки, у зв`язку з чим відсутня необхідність зобов`язання суб`єкта владних повноважень в судовому порядку здійснити такі дії.
Щодо включення у строки досудового розслідування, строку із дня винесення постанови слідчого про зупинення досудового розслідування до дня її скасування прокурором
Суд: Касаційний кримінальний суд

Постанова прокурора про скасування постанови слідчого про зупинення досудового розслідування за своєю правовою природою є аналогічною відповідній ухвалі слідчого судді, а тому строк із дня ухвалення слідчим постанови до дня її скасування прокурором включається у строки досудового розслідування.
Умови звільнення працівника шляхом припинення трудового договору за згодою сторін
Суд: Касаційний адміністративний суд

Основними умовами угоди про припинення трудового договору за пункту 1 частини першої статті 36 КЗпП України, щодо яких сторони трудового договору повинні дійти згоди, є підстава припинення трудового договору та строк, з якого договір припиняється. Так, визначення дати звільнення за згодою сторін є обов`язковою умовою такого звільнення, оскільки сприяє свідомому волевиявленню працівника щодо звільнення з підстав, передбачених пунктом 1 частиною першою статті 36 КЗпП України. Відсутність належного волевиявлення не дає підстав уважати наявність наміру працівника звільнитись саме за угодою сторін, а сама по собі проста згода роботодавця задовольнити прохання працівника про звільнення, також не означає наявність угоди про припинення трудового договору за пункту 1 частиною першою статті 36 КЗпП України (за угодою сторін).
Умови, за яких скорочення чисельності штатних одиниць у новому штаті не є підставою для звільнення зі служби в поліції чи зміни істотних умов її проходження
Суд: Касаційний адміністративний суд

У випадку скорочення тимчасового штату з одночасним введенням постійного штату, звільнення зі служби в поліції, зміна її істотних умов можуть мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності штатних одиниць у новому штаті. При цьому, саме по собі скорочення чисельності штатних одиниць у новому штаті не є підставою для звільнення зі служби в поліції чи зміни істотних умов її проходження, якщо у новому штаті зберігається посада, яку поліцейський обіймав у попередньому штаті, у тому числі тимчасовому штаті.
Скорочення штату встановлюється шляхом порівняння штатних розписів до і після реорганізації.
На законодавчому рівні відсутній регламентований порядок припинення відрядження працівника поліції
Суд: Касаційний адміністративний суд

В силу частини шостої статті 71 Закону України "Про Національну поліцію" звільнення з посад відряджених поліцейських здійснюється за рішенням керівника державного органу, установи, організації з подальшим направленням їх у розпорядження поліції. Слід зазначити, що наведена норма права не містить спеціальних застережень та процедур припинення відрядження, крім гарантії особі про продовження служби шляхом направлення в розпорядження поліції. Разом з цим, інших правових норм, які б регулювали питання припинення відрядження поліцейських законодавство не містить.
Що не являється пропонуванням переліку конкретних посад поліцейському у розумінні пунктів 9 – 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію"
Суд: Касаційний адміністративний суд

Пропозиція прибути до ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України для вирішення питання про подальші трудові відносини особи з цим працедавцем, а також пропозиція ознайомитися з наявними вакансіями, наданими місцевим Центром зайнятості, не є пропонуванням переліку конкретних посад поліцейського у розумінні пунктів 9 – 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію".
Що зумовлює виникнення конфлікту інтересів
Суд: Касаційний адміністративний суд

Для встановлення наявності потенційного конфлікту інтересів необхідна наявність приватного інтересу осіб у сфері їх службової діяльності, поєднана з існуванням об`єктивної можливості впливу цих інтересів на об`єктивність чи неупередженість прийняття особами рішень або на вчинення чи невчинення ними дій під час виконання зазначених повноважень.
Неможливість ґрунтування висновку суду про надходження обвинувального акта у кримінальному провадженні з порушенням строків визначених ст. 219 КПК, на дослідженні лише відомостей із витягів з ЄРДР та реєстру матеріалів досудового розслідування
Суд: Касаційний кримінальний суд

Висновок суду про надходження обвинувального акта у кримінальному провадженні з порушенням строків, визначених ст. 219 КПК, не може ґрунтуватися на дослідженні лише відомостей із витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань та реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акта.
Допустимість протоколу проведення слідчого експерименту з малолітнім потерпілим за участю його законного представника у разі, якщо психолог, який брав участь у проведенні слідчої дії, був працівником поліції, а дані про його освіту психолога відсутні 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Належним чином оформлений протокол проведення слідчого експерименту з малолітнім потерпілим за участю його законного представника (матері) є допустимим доказом навіть у разі, коли психолог, який брав участь у проведенні цієї слідчої дії, був працівником поліції і матеріали кримінального провадження не містять підтвердження наявності в нього освіти психолога.
Про відсутність у КПК вимоги щодо звернення органом досудового розслідування до слідчого судді для отримання дозволу на проведення обшуку житла за наявності згоди особи, яка в цьому житлі проживала на підставі договору оренди
Суд: Касаційний кримінальний суд

За наявності згоди особи, яка володіє приміщенням, закон не вимагає звернення до слідчого судді за відповідним дозволом (ч. 1 ст. 233 КПК).
При цьому положення ст. 223 КПК не мають на меті вирішення питань власності. Вони захищають особу від необґрунтованого втручання у сферу її приватності, на яке вона вправі розраховувати у своєму житлі або іншому володінні. Термін "особа, яка володіє" в ч. 1 ст. 233 КПК охоплює більш широке коло осіб, ніж титульний власник або особа, володіння якої ґрунтується на певних договірних чи інших законних підставах.
Враховуючи, що огляд був проведений з дозволу особи, яка проживала в квартирі на підставі договору оренди, тобто була тимчасовим володільцем, доводи касаційної скарги є безпідставними.
Про необхідність дотримання НКРЕП, встановленої для прийняття регуляторного акта процедури під час прийняття такого акта у період дії правового режиму воєнного стану
Суд: Касаційний адміністративний суд

Прийняття акта тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, узгоджується з такою ознакою регуляторного акта, як неодноразовість застосування та невизначеність терміну дії, оскільки період воєнного стану не є чітко визначеним часовим періодом, а його тривалість не має наперед визначеного строку, позаяк, такий акт, може бути віднесено до регуляторного акта за умови, якщо він володіє іншими, визначеними статтею 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", ознаками відповідного акта.
Регуляторний орган під час прийняття такого акта у період дії правового режиму воєнного стану зобов`язаний дотримуватися встановленої процедури, крім випадків, якщо право відступу від визначеної процедури на період дії правового режиму воєнного стану прямо закріплено Законом України "Про правовий режим воєнного стану" або іншим законом, що регулює визначений порядок прийняття відповідним регуляторним органом такого акта.
Про відсутність підстав для призначення та виплати пенсії за віком відповідно до Закону No 1058 особі, якій вже була призначена пенсія за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону  No 796
Суд: Касаційний адміністративний суд

Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку.
Пенсія за віком, призначена з урахуванням положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призначається, перераховується та виплачується у відповідності з положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Обов’язок податкового органу в разі звернення із заявою з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство або неплатоспроможність сплатити судовий збір 
Суд: Касаційний господарський суд

Подання позову про стягнення податкового боргу та подання податковим органом заяви з кредиторськими вимогами є різними способами захисту. Положення статті 4 Закону України "Про судовий збір" розділяють ставки судового збору за подання позовної заяви та заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника, тому такі заяви не можуть вважатися тотожними і, відповідно, пільга, передбачена пунктом 27 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", не застосовується до заяви податкового органу з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство або неплатоспроможність.
Наслідки розгляду позовної заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки боржника, який перебуває у процедурі банкрутства
Суд: Касаційний господарський суд

Позов щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не є за своєю суттю зверненням до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, щодо отримання згоди на реалізацію майна боржника в порядку положень частини п’ятої статті 41 КУзПБ, а тому задоволення такого позову матиме наслідком недотримання положень частини шостої статті 41 КУзПБ, згідно з якими задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.
Про розмір грошових вимог кредитора до майнового поручителя, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, та про врахування курсової різниці під час розгляду таких кредиторських вимог
Суд: Касаційний господарський суд

Розмір грошових вимог кредитора до майнового поручителя (щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство) не може бути більшим за розмір грошових вимог (визнаних судом) кредитора до основного боржника (щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство).
Коливання курсу валют, яке призвело до курсової різниці у розмірі сум кредиторських вимог до основного боржника та кредитора, незалежно від валюти, якою сторони договору погодили здійснювати погашення заборгованості за зобов’язанням, не можна розцінювати як підставу для визначення за акцесорним зобов’язанням іншого розміру кредиторських вимог, ніж були визнані господарським судом з подальшим зазначенням у судовому рішенні розміру зобов’язання у гривні під час розгляду кредиторських вимог в процедурах банкрутства основного боржника.
Застосування положень пункту 1-6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ у питанні відкриття провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора, якщо вимоги кредитора (кредиторів) не задоволені внаслідок збройної агресії проти України
Суд: Касаційний господарський суд

У вирішенні питання про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника пріоритетним (порівняно з питанням щодо обґрунтованості заявлених кредитором грошових вимог до боржника та визначення їх розміру) є дотримання законодавчих обмежень / заборон на відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, які є чинними на дату розгляду та вирішення судом відповідного питання. Положення пункту 1-6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, які набрали чинності з 29.07.2023, мають ретроспективну дію, поширюючись на всі передбачені цією нормою правовідносини та випадки стосовно відкриття провадження у справах про банкрутство від початку війни.
Про залучення нових (поточних) кредиторів при внесенні змін до плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство
Суд: Касаційний господарський суд

Аналіз змісту статті 5 КУзПБ свідчить, що її положеннями не передбачено обов’язку боржника включати до вже затвердженого плану санації боржника (у разі виникнення необхідності внесення змін до плану санації) до відкриття провадження у справі про банкрутство нових (поточних) кредиторів.
Юрисдикція спору про визнання учасником юридичної особи, який вибув, укладених договорів купівлі-продажу нерухомого майна недійсними з підстав порушення його корпоративних прав
Суд: Касаційний господарський суд

Якщо учасник юридичної особи, який вибув з її складу, оспорює договори купівлі-продажу нерухомого майна, вчинені господарським товариством, та обґрунтовує позов порушенням його корпоративних прав, посилаючись на пункт 3 частини першої статті 20 ГПК України, то такий спір є найбільш наближеним до корпоративних спорів щодо визнання недійсними господарських договорів, пов’язаних з реалізацією корпоративних прав, та підлягає вирішенню в господарському суді.
Водночас, ураховуючи, що спір стосується купівлі-продажу саме нерухомого майна, розгляд справи у такому спорі належить до виключної підсудності господарського суду за місцезнаходженням цього майна.
Підстава для відмови в позові про визнання недійсними рішень установчих / загальних зборів про створення ТДВ та його подальше перетворення
Суд: Касаційний господарський суд

Оскільки на момент перетворення акціонерного товариства законодавством не було передбачено автоматичного набуття акціонером права на частку в товаристві-правонаступнику, порядок набуття права на частку визначався загальними зборами акціонерів і ними було визначено, що набуття цього права відбувається шляхом обміну зобов’язання, докази обміну зобов’язання на частку або вчинення позивачем дій щодо обміну відсутні, товариство за заявою позивача ухвалило рішення про компенсацію вартості частки та виплатило йому відповідну компенсацію, то у цьому разі позивач не реалізував своє право на частку у товаристві-правонаступнику шляхом її обміну на зобов’язання, натомість він реалізував своє право на отримання компенсації вартості акцій, власником яких він був, а тому обґрунтованим є висновок, що позивач не набув статусу учасника товариства і відповідно його права оскаржуваними рішеннями загальних зборів цього товариства не порушуються.
Щодо відсутності підстав для зобов’язання ТОВ надавати документи, що виходять за межі обсягу аудиторської перевірки, а також електронні бази даних ТОВ, які не є документами
Суд: Касаційний господарський суд

За змістом частини четвертої статті 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" ТОВ має два обов’язки: забезпечити аудитору можливість проведення аудиту; надати копії документів. При цьому у ТОВ відсутній обов’язок надавати документи, які виходять за межі обсягу аудиторської перевірки фінансової звітності.
Ураховуючи, що база 1С та база управління відносинами з клієнтами (CRM-системи) ТОВ є електронними базами даних, тобто програмними продуктами для ведення бухгалтерського, податкового та управлінського обліку в комерційних організаціях, а не документами, надання їх копій не охоплюється змістом зазначеної статті. Аудитор може мати доступ до цих баз в порядку виконання ТОВ обов’язку забезпечити аудитору можливість проведення аудиту, про що має бути заявлена відповідна вимога. Проте це не може бути підставою для зобов’язання ТОВ надавати копію бази даних, оскільки згідно з частиною другою статті 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов’язковим для неї.
Водночас з огляду на те, що у ТОВ відсутній обов’язок надавати документи та відомості, які виходять за межі обсягу аудиторської перевірки фінансової звітності, а відповідно до частини другої статті 11 Закону України "Про інформацію" не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини, підстави для зобов’язання ТОВ надавати учаснику копії паспортів та ідентифікаційних кодів керівника (директора), бухгалтера і головного бухгалтера ТОВ у порядку статті 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" також відсутні.
Коли проведення атестації працівника суперечить вимогам Закону України "Про професійний розвиток працівників" та Закону України "Про Національну поліцію"
Суд: Касаційний адміністративний суд

Атестація працівника, одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції) безумовно до вирішення питань кар`єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження, не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону України "Про професійний розвиток працівників" та Закону України "Про Національну поліцію".
Що розуміється під систематичними прогулами, як підстави для звільнення в порядку пункту 12 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу" 
Суд: Касаційний адміністративний суд

У разі вчинення державним службовцем прогулу (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, суб`єкт призначення або керівник державної служби має право притягнути такого державного службовця до дисциплінарної відповідальності (у разі якщо не минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, а також якщо не минув один рік після його вчинення) у вигляді оголошення догани. У разі ж встановлення систематичності (повторно протягом року) відповідного дисциплінарного проступку державного службовця, суб`єкт призначення або керівник державної служби має право застосувати винятковий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з посади державної служби. Отже, обов`язковою умовою для звільнення державного службовця є встановлення систематичності (тобто вчинених неодноразово протягом року) прогулів (відсутності на роботі більше трьох годин) цієї особи без поважних причин. Разом з цим, єдиною належною обставиною, яка свідчить про систематичність вчинення державним службовцем такого дисциплінарного проступку як прогул без поважних причин, є чинне рішення суб`єкта призначення (керівника відповідного державного органу) про накладення на даного державного службовця дисциплінарного стягнення за таке ж порушення.