DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Застосування строків притягнення до відповідальності, передбачених статтею 250 ГК України, до триваючих порушень природоохоронного законодавства
Суд: Касаційний адміністративний суд

Якщо за результатами здійснення заходу державного нагляду (контролю) виявлено факти допущення суб`єктом господарювання у своїй діяльності порушень вимог природоохоронного законодавства, екологічних вимог, які є триваючими і створюють реальну загрозу для життя і здоров`я людей внаслідок забруднення довкілля, встановлений у статті 250 Господарського кодексу України строк не може слугувати способом легалізації таких правопорушень і не повинен застосовуватися на шкоду суспільству стосовно заходів відповідальності, які спрямовані на припинення (зупинення або обмеження) господарської діяльності, що загрожує життю і здоров`ю людей або становить підвищену небезпеку для довкілля, перешкоджає здійсненню права громадян на безпечне навколишнє природне середовище та інших їх екологічних прав. 
З метою виконання державою свого конституційного обов`язку - захищати життя людини, утверджувати і забезпечувати невід`ємне право кожної людини на життя, яке нерозривно пов`язане з правом кожного на безпечне для життя і здоров`я довкілля, а також беручи до уваги мету і завдання застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), зокрема, у вигляді повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), виконання робіт, надання послуг, та у разі дотримання контролюючим органом порядку та строків, встановлених законом для звернення з відповідним позовом до адміністративного суду, право на застосування таких заходів зберігається до моменту повного усунення суб`єктом господарювання допущених ним триваючих порушень вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, які створюють загрозу для життя і здоров`я людей. 
У такому випадку передбачені статтею 250 Господарського кодексу України строки не можуть бути застосовані.
Передумови зміни адреси об’єкта нерухомості 
Суд: Касаційний адміністративний суд

Зміна адреси можлива щодо об`єкта, який вже має адресу. Зазначення такого його місця знаходження в договорі купівлі-продажу не є доказом присвоєння адреси.
Суб’єкти, які прогнозують потреби у електричній енергії
Суд: Касаційний адміністративний суд

Фактична кількість гарантованого запасу вугілля прямо пропорційно залежить від кількості електричної енергії, яку прогнозується виробити, при цьому відповідний прогноз затребуваності у електричній енергії конкретних тепло-електростанцій здійснюють не самі виробники, а Міненерговугілля та оператор системи передачі. При цьому відповідне прогнозування має здійснюватися на рік.
Необхідність обґрунтування органом контролю розміру штрафних санкцій 
Суд: Касаційний адміністративний суд

Орган контролю під час прийняття рішення про накладення штрафу зобов`язаний обґрунтовано вказати про причинити застосування обраного розміру штрафної санкції, а також вказати на підстави неможливості застосування штрафної санкції у меншому розмірі.
Порядок примусового виконання постанови НКРЕКП 
Суд: Касаційний адміністративний суд

Аналіз положень статей 5, 13 та 22 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" свідчить про те, що постанова НКРЕКП не має сили виконавчого документа, а примусове виконання рішень НКРЕКП можливе лише за рішенням суду за зверненням останньої з відповідним позовом.
Зупинення дії постанови НКРЕКП про накладення штрафу у разі її оскарження суб'єктом господарювання. Наслідки скасування такої постанови судовим рішенням
Суд: Касаційний адміністративний суд

Положення частини третьої статті 5 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" слід розуміти так: суб`єкт господарювання зобов`язаний виконати рішення Регулятора у встановлений строк; у разі незгоди з таким рішенням суб`єкт господарювання має гарантоване право на його оскарження у судовому порядку, в тому числі, користуватися всіма процесуальними правами сторони у справі, передбаченими КАС України, проте, таке оскарження не зупиняє дії рішення Регулятора та не позбавляє останнього права на звернення до суду з позовом про примусове стягнення із суб`єкта господарювання добровільно несплаченої суми штрафу; рішення у справі, у якій оскаржується постанова Регулятора, зокрема, про накладення штрафу, набуває преюдиційного значення та, у разі скасування такої постанови судовим рішенням, що набуло законної сили, у суб`єкта господарювання не виникає обов`язку щодо сплати штрафу, накладеного цією постановою Регулятора.
Проведення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю на вимогу НАБУ
Суд: Касаційний адміністративний суд

НАБУ є правоохоронним органом у розумінні пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 No553 ,  а тому вимога у формі листа, складеного Керівником Головного підрозділу детективів НАБУ зумовлює наявність передбачених законом підстав для проведення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю. При цьому, згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 26.02.2020 (справа No826/7847/17), законодавець не встановлює критеріїв щодо змісту такої вимоги та не вимагає від контролюючих органів проведення позапланового заходу в строк, що встановлений правоохоронними органами.
Правова природа рішення про затвердження нормативної грошової оцінки землі
Суд: Касаційний адміністративний суд

Рішення про затвердження нормативної грошової оцінки земель є нормативно-правовим регуляторним актом у розумінні ЗУ "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", оскільки прийняте уповноваженим органом суб`єкта владних повноважень, змінює норми права, поширюється на невизначене коло осіб (платників податку з плати за землю, коло яких не є конкретно визначеним) та спрямоване на правове регулювання адміністративних відносин між регуляторним органом та іншими суб`єктами господарювання, також оскаржене рішення розраховано на довгострокове та неодноразове застосування.
Момент закінчення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК, вважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї з трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних у законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства.
Можливість використання земельних ділянок промисловості, транспорту, енергетики, оборони та іншого призначення у комерційних цілях 
Суд: Касаційний адміністративний суд

Земельне законодавство не забороняє особам, які мають у власності земельні ділянки, які відносяться до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, використовувати їх у комерційних цілях.
Повноваження робочого органу сільської, селищної, міської ради під час розгляду заяви про продоаження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами
Суд: Касаційний адміністративний суд

Робочий орган може за результатами розгляду заяви прийняти одне з двох рішень: про продовження строку дії дозволів або про відмову у такому продовженні. Можливість вчинення інших дій або прийняття рішень за результатами розгляду заяви рекламорозповсюджувача про продовження строку дії дозволів законодавством не передбачена. При цьому, рішення про продовження строку дії дозволу або відмову у його продовженні робочий орган зобов`язаний прийняти протягом 10 робочих днів; право відступати від встановленого строку розгляду заяви рекламорозповсюджувача та продовжувати його законодавством не передбачено.
Відсутність обмежень щодо полювання на території регіонального ландшафтного парку на законодавчому рівні
Суд: Касаційний адміністративний суд

Встановлені частиною першою статті 9 Закону України "Про природно-заповідний фонд" основні види використання, а також заготівля деревини, лікарських та інших цінних рослин, їх плодів, сіна, випасання худоби, мисливство, рибальство та інші види використання можуть здійснюватися лише за умови, що така діяльність не суперечить цільовому призначенню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, встановленим вимогам щодо охорони, відтворення та використання їх природних комплексів та окремих об`єктів.
Проте, зазначена норма не містить обмеження мисливства, зокрема і полювання на території регіонального ландшафтного парку.
Робочий проект має бути в наявності незалежно від кількості узгоджених стадій проектування в розумінні підпункту 4.6.1 пункту 4.6 ДБН А.2.2.-3-2014
Суд: Касаційний адміністративний суд

Згідно з підпунктом 4.6.1 пункту 4.6 ДБН А.2.2.-3-2014 "Склад та зміст проектної документації" для об`єктів І та II категорій складності проектування здійснюється: 1) в одну стадію - робочий проект (РП); 2) у дві стадії - для об`єктів невиробничого призначення - ескізний проект (ЕП), а для об`єктів виробничого призначення та лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури - техніко-економічний розрахунок (ТЕР) та для обох - робочий проект (РП).
У примітці до пункту 4.6. ДБН А.2.2-3-2014 зазначено, що за відповідним обґрунтуванням замовник та проектувальник можуть прийняти узгоджене рішення щодо зміни кількості стадій проектування.
Пунктом 8.2 ДБН А.2.2-3-2014 передбачено, що робочий проект є інтегруючою стадією проектування і складається з двох частин - затверджувальної частини та робочої документації. Склад і зміст затверджувальної частини наведені у додатках Д та Е.
Аналіз вказаних норм у сукупності дає підстави для висновку про те, що наявність робочого проекту є обов`язковою умовою незалежно від того скільки стадій проектування погодили між собою замовник та проектувальник. Примітка до пункту 4.6. ДБН А.2.2-3-2014 передбачає можливість вибору кількості стадій, проте вона не спростовує положення підпункту 4.6.1 пункту 4.6, пункту 8.2 ДБН А.2.2.-3-2014, підпункту 11.2 пункту 11 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 травня 2011 року No45, які передбачають обов`язкове складання робочого проекту при проектуванні.
Поширення заборони, встановленої ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" на проведення заходів державного ринкового нагляду
Суд: Касаційний адміністративний суд

Заборона на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, встановлена законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)"  не поширюється на перевірки в сфері державного ринкового нагляду і контроль нехарчової продукції.
Поширення заборони на здійснення селекційного відстрілу тварин у природних заповідниках на будь-яких тварин
Суд: Касаційний адміністративний суд

Поняття "тварини", що міститься у Законі України "Про захист тварин від жорсткого поводження", охоплює собою як диких, так і домашніх тварин. Згідно ст. 1 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" мисливські тварини - дикі звірі та птахи, що можуть бути об`єктами полювання. Таким чином, вживаючи у статті 32 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" терміни тварини та мисливські тварини, законодавець розмежував вказані поняття.Відтак, встановлена цим Законом заборона здійснювати селекційний відстріл тварин у природних заповідниках поширюється на будь-яких тварин, у тому числі мисливських.
Умови безпечності нехарчової продукції 
Суд: Касаційний адміністративний суд

Нехарчова продукція вважається безпечною, якщо вона не становить жодного ризику чи становить лише мінімальні ризики, зумовлені використанням такої продукції, зокрема, за умови відповідності такої продукції національним стандартам, що гармонізовані з відповідними європейськими стандартами, технічним регламентам, очікування споживачів (користувачів) щодо безпечності продукції за звичайних або обґрунтовано передбачуваних умов її використання, у тому числі з урахуванням особливостей використання такої продукції певними категоріями осіб. Отже, побутова техніка, інша нехарчова продукція, щодо якої відсутня повна та вичерпна інформація щодо безпечності її використання, застереження щодо споживання чи використання продукції певними категоріями населення (дітьми, вагітними жінками, людьми похилого віку тощо), а також інформація про інші важливі попередження щодо способу та особливостей її використання, не може вважатися безпечною, оскільки може становити загрозу для життя та здоров`я особи при недотриманні відповідних умов та застережень щодо її використання.
Призначення покарання у виді позбавлення волі у разі неодноразового притягнення підсудного за вчинення злочинів, пов’язаних з домашнім насильством
Суд: Касаційний кримінальний суд

Ті обставини, що підсудний був у минулому неодноразово судимий за вчинення злочинів, пов’язаних з домашнім насильством, та, маючи непогашену судимість, протягом короткого періоду після відбування покарання знову вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК, свідчать про те, що призначене покарання у виді громадських робіт є недостатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів, з огляду на що висновок апеляційного суду про призначення підсудному покарання у виді позбавлення волі є обґрунтованим.
Обов’язок розповсюджувача перевірити продукцію на відповідність вимогам законодавства перед початком її реалізації 
Суд: Касаційний адміністративний суд

Суб`єктами господарювання в ланцюгу постачання є не лише особа, у якої було придбано продукцію, а також виробник продукції, імпортер. При цьому з метою усунення формальної невідповідності, приведення продукції у відповідність до встановлених вимог, суб`єкт господарювання має право звернутись до будь-якого суб`єкта господарювання в ланцюгу постачання, в тому числі до виробника даної продукції, а також вжити всіх можливих заходів для повідомлення постачальника про виявлену невідповідність встановленим вимогам.Отже, Законом не обмежено розповсюджувачів, котрими всупереч вимогам чинного законодавства було надано на ринку продукцію що не відповідає встановленим вимогам, у виборі способів співпраці с суб`єктами господарювання в ланцюгу постачання з метою усунення формальної невідповідності. Однак необхідність ефективної співпраці між собою з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, визначено як обов`язок з метою досягнення встановлених Законом цілей. З викладеного слідує, що розповсюджувач перед наданням продукції на ринку, забезпечує перевірку на відповідність продукції встановленим вимогам.
Притягнення до відповідальності проектувальника будівництва на підставі акту перевірки, складеного щодо замовника будівництва
Суд: Касаційний адміністративний суд

Об`єктом перевірки органу державного архітектурно-будівельного контролю є будівельний об`єкт, на якому проводиться перевірка (будівля, споруда тощо), проте предметом контролю з боку держави є дотримання вимог законодавства суб`єктом господарювання, виявлення винних осіб та притягнення їх до відповідальності (частина перша статті 41, стаття 411 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"). Отже, в аспекті відповідальності суб`єкта за недотримання вимог закону слід розглядати правовідносини між контролюючим органом та відповідним суб`єктом містобудування (замовником, проектувальником, підрядником та експертною організацією). Таким чином, акт стосовно замовника не може бути носієм доказової інформації про вчинені проектувальником порушення, а протокол та постанова, складені стосовно проектувальника  на підставі цього акта, не є наслідком його перевірки, і не можуть бути підставами притягнення його до відповідальності, передбаченої Законом України "Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності".
Щодо залучення розпорядника майном боржника до розгляду справи позовного провадження в межах справи про банкрутство
Суд: Касаційний господарський суд

Розглядаючи справу позовного провадження у межах справи про банкрутство, суд має, як правило, право залучити розпорядника майном боржника до справи. При цьому статус розпорядника майном як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, видається найбільш наближеним до суті відносин, що виникають у межах основної справи про банкрутство між боржником, розпорядником майна, кредиторами та судом. Таке правило кореспондується з нормою абзацу третього частини другої статті 7 КУзПБ, згідно з якою господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України.
Водночас, розглядаючи конкретну справу позовного провадження у межах справи про банкрутство, суд має вирішити питання залучення розпорядника майном, зважаючи на сутнісний критерій впливу такого залучення на справу про банкрутство та можливість виконання розпорядником його повноважень у справі про банкрутство.
Залучення арбітражного керуючого в такому випадку відповідатиме суті принципу концентрації спорів боржника у справі про банкрутство, оскільки таке залучення сприятиме досягненню мети банкрутства через більш повне встановлення реального майнового стану боржника та усвідомлення арбітражним керуючим обставин щодо майнового стану боржника.
Проте основною особою у справі про банкрутство, яка має протиставляти свої аргументи позивачеві при заявленому позові у межах справи про банкрутство, є саме боржник, а не розпорядник майна. А розпорядник майна, вбачаючи пасивну роль боржника (його керівника), не позбавлений можливості клопотати перед судом, що розглядає справу про банкрутство, про усунення керівника та покладення виконання відповідних обов'язків на розпорядника майна (абзац другий частини дванадцятої статті 44 КУзПБ).
Водночас розпорядник майна має відігравати певну субсидіарну роль на стороні боржника аби повідомити суду інформацію, яка буде суттєвою з огляду на розгляд справи позовного провадження саме у межах справи про банкрутство.
Обов'язок кредитора доведести наявність вимог до божника. Обов'язки господарського суду на стадії відкриття провадження у справі про банкрутство
Суд: Касаційний господарський суд

У справах про банкрутство тягар доведення наявності вимог до боржника належними, достатніми та допустимими доказами покладається саме на кредитора. Водночас, на стадії відкриття провадження у справі про банкрутство, суд першої інстанції зобов`язаний безпосередньо дослідити підстави виникнення боргу та докази, що його підтверджують та відобразити це в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Неможливість застосування амністії до особи, яка заподіяла своїй дружині умисне тяжке тілесне ушкодження у стані сильного душевного хвилювання (ст. 123 КК), внаслідок якого потерпіла померла, а малолітні діти залишились без материнського піклування
Суд: Касаційний кримінальний суд

Системний аналіз положень Закону України "Про охорону дитинства", Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку, що злочинні дії одного з батьків стосовно іншого, що призвели до смерті потерпілого, є такими, що посягають на охоронювані законом права та інтереси їхніх дітей, а саме право на батьківське піклування, право на повноцінний фізичний, духовний, інтелектуальний, культурний та соціальний розвиток. Це унеможливлює застосування амністії на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" до особи, яка заподіяла своїй дружині умисне тяжке тілесне ушкодження у стані сильного душевного хвилювання (ст. 123 КК), внаслідок якого потерпіла померла, а двоє малолітніх дітей залишились без материнського піклування.
Обов'язок доведення спроможності/неспроможності боржника виконати свої зобов'язання і погасити заборгованість
Суд: Касаційний господарський суд

Положення КУзПБ не встановлюють обов'язку для ініціюючого кредитора доводити те, що боржник у справі про банкрутство не має можливості виконати майнові зобов'язання, строк яких настав. Доведення обставин можливості виконати майнові зобов'язання, строк яких настав, покладено саме на боржника, про що свідчить те, що боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов'язання та погасити заборгованість (частина третя статті 39 КУзПБ).
Покладення на ініціюючого кредитора обов'язку доведення обставин можливості виконання боржником майнових зобов'язань, строк яких настав, суперечить засадам змагальності сторін
Крім того, наявність майнових активів боржника, в тому числі грошових коштів, має бути предметом аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, здійсненого розпорядником майна боржника.
Передумови відкриття провадження у справі про банкрутство за заявою органу доходів і зборів
Суд: Касаційний господарський суд

Спеціальним законодавством щодо справляння податків і зборів, окрім стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, передбачено й інші заходи погашення податкового боргу за рахунок майна боржника (на підставі відповідного судового рішення), а саме: продаж майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі ; стягнення коштів; стягнення дебіторської заборгованості платника податків.
Тільки вжиття всіх передбачених податковим законодавством заходів у сукупності, якщо вони не призвели до погашення податкового боргу, може бути передумовою для ініціювання органом доходів і зборів справи про банкрутство боржника на загальних підставах.
Невжиття контролюючим органом сукупності передбачених ПК України заходів щодо стягнення (погашення) податкового боргу до ініціювання цим органом провадження у справі про банкрутство боржника може свідчити про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, зокрема шляхом заявлення контролюючим органом вимог про стягнення коштів з рахунків платника податків (абзац перший пункту 95.3 статті 95 ПК України), надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі (абзаци другий, третій пункту 95.3 статті 95 ПК України), стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості (абзаци другий, третій пункту 95.3 статті 95 ПК України).
Доказування грошових вимог конкурсного кредитора - резидента до боржника, які ґрунтуються на рішенні міжнародного комерційного арбітражу
Суд: Касаційний господарський суд

Системне тлумачення змісту статей 73-76 ГПК України, статей 2, 45 КУзПБ, частини десятої статті 38 Закону України "Про третейські суди" та статті 14 Закону України "Про міжнародне приватне право" свідчить, що подане кредитором рішення міжнародного комерційного арбітражу не є самостійною підставою для звільнення кредитора від доказування обставин, на які він посилався для обґрунтування своїх грошових вимог до боржника, а встановлені у такому рішенні міжнародного комерційного арбітражу обставини не мають преюдиціального значення, оскільки підлягають доказуванню в загальному порядку.