DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Застосування за аналогією закону солідарної відповідальності, передбаченої статтею 95 Закону про банкрутство, без здійснення судової процедури банкрутства у разі добровільної ліквідації юридичної особи, що відбулася з порушенням вимог законодавства
Суд: Касаційний господарський суд

Спеціальними нормами статті 34 КУзПБ аналогічно статті 95 Закону про банкрутство, визначено можливість застосування у справах про банкрутство інституту солідарної відповідальності як інструменту доктрини "lifting the corporate veil" ("підняття корпоративної вуалі").
Застосування норм Закону про банкрутство, як і положень КУзПБ, що регулюють умови та порядок покладення солідарної відповідальності на відповідних осіб, є можливим виключно під час здійснення щодо боржника судової процедури банкрутства (відкриття провадження у справі про банкрутство) та розгляду відповідних заяв кредиторів у межах такої справи. Аналогія закону в таких правовідносинах не застосовується.
В разі встановлення судами факту такої поведінки керівника (ліквідатора) боржника, яка була спрямована на ухилення від погашення кредиторської заборгованості та полягала у порушенні встановленого нормами ЦК України порядку та процедури добровільної ліквідації за рішенням власника, порушене право кредитора підлягає судовому захисту.
Якщо ліквідація юридичної особи за рішенням власника відбулася з порушенням вимог частини третьої статті 110 ЦК України, частини першої статті 95 Закону про банкрутство, що призвело до порушення прав та інтересів кредитора, майнові вимоги якого внаслідок таких дій залишились незадоволеними, то належним способом захисту прав та інтересів цього кредитора буде звернення до господарського суду із позовом про скасування запису в ЄДР (рішення реєстратора) про припинення цієї юридичної особи з підстав порушення порядку та процедури її ліквідації.
Якщо суд адміністративної юрисдикції розглянув справу за позовом такого кредитора про визнання протиправним і скасування запису про припинення боржника з підстав порушення порядку його ліквідації, а за результатом розгляду спору ухвалено судове рішення про відмову в позові (що набрало законної сили), то вказані обставини унеможливлюють згідно з вимогами пункту 2 частини першої статті 175 ГПК України звернення до господарського суду з аналогічним позовом із тих же підстав.
У такому разі суд має керуватися тим, що кредитор, майнові вимоги якого залишилися незадоволеними внаслідок припинення боржника, яке відбулось із порушенням порядку і процедури його добровільної ліквідації, не позбавлений права звернутись до господарського суду з позовом про відшкодування збитків особами, які приймали рішення та здійснювали ліквідацію такої юридичної особи – боржника.
Водночас такі вимоги кредитора підлягають розгляду з дослідженням судом визначених загальними нормами права (ЦК України) підстав щодо відшкодування позадоговірної шкоди, тобто встановлення наявності складу цивільного правопорушення.
Можливість внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР та проведення огляду місця події до внесення таких відомостей до цього реєстру слідчими різних органів поліції
Суд: Касаційний кримінальний суд

Внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення огляду місця події до внесення таких відомостей до цього реєстру слідчими різних органів поліції не вважається порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Щодо кредиторських вимог, які виникають з орендних правовідносин, у справі про банкрутство
Суд: Касаційний господарський суд

У справі про банкрутство щодо кредиторських вимог, що виникли у зв’язку із користуванням майном, зокрема на підставі договору оренди, сторонами у справі можуть бути: кредитор – лише власник орендованого майна (особа, якій належать майнові права), що має право вимагати сплати заборгованості з обумовленої договором орендної плати шляхом визнання кредиторських вимог на відповідну суму заборгованості; орендар (інша особа, якій наймач передав орендовану річ у піднайм, частиною першою статті 774 ЦК України), що зобов’язана згідно з договором оренди сплачувати відповідну орендну плату (частина перша статті 762 ЦК України).
Якщо власник переданого за договором майна не уповноважував кредитора на укладення договору й на передачу цього майна в оренду боржнику, серед іншого, за правилами частини другої статті 761 ЦК України, то кредитор станом на час укладення договору не мав права розпоряджатись майном шляхом укладення цього договору та передачі цього майна в оренду боржнику.
Розпорядження кредитором (шляхом укладення договору та передачі в оренду боржнику майна) тими правами щодо цього майна, які йому не належали в момент укладення договору та передачі в оренду майна боржнику, позбавляють кредитора тих прав (правомочностей), що випливають з договору, зокрема права на отримання орендної плати згідно з його умовами і на захист тих прав, що випливають із договору та можуть належати лише власнику майна як стороні договору оренди, у тому числі права вимагати від боржника сплати орендної плати та, відповідно, заборгованості із цієї плати саме на підставі та відповідно до умов договору й з огляду на ті орендні правовідносини, що випливають саме із цієї угоди.
Щодо дотримання процесуальних строків закінчення досудового розслідування
Суд: Касаційний кримінальний суд

У розумінні ст. 116 КПК посадовою особою, яка уповноважена приймати документ чи скаргу (у тому числі обвинувальний акт), є особа того органу, до якого подається відповідний документ чи скарга. Передача обвинувального акта посадовій особі канцелярії обласної прокуратури, яка уповноважена на прийняття та відправлення його поштовим зв’язком до місцевого суду вказує на порушення процесуальних строків закінчення досудового розслідування.
Запис в Єдиному реєстрі досудових розслідувань про дату звернення з обвинувальним актом до суду не є визначальним при вирішенні питання стосовно дотримання процесуальних строків закінчення досудового розслідування.
Щодо порядку одночасного (спільного) розгляду заяв ініціюючих кредиторів про відкриття провадження у справі про банкрутство, що надійшли до проведення підготовчого засідання
Суд: Касаційний господарський суд

Ініціюючий кредитор, який першим подав заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, у разі обґрунтованості такої заяви має леґітимні очікування щодо призначення арбітражного керуючого, який зазначений у його заяві, а також щодо того, що в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство будуть зазначені його кредиторські вимоги з визначенням їх розміру.
Одночасний розгляд заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство, передбачений частиною четвертою статті 39 КУзПБ полягає в тому, що якщо до проведення підготовчого засідання до господарського суду від різних кредиторів надійшло декілька заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство щодо одного і того боржника, господарський суд у підготовчому засіданні розглядає заяву, яка надійшла першою, і лише після встановлення необґрунтованості (необхідності повернення без розгляду) першої заяви розглядає по суті наступні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Оскільки заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, подані пізніше, не підлягають розгляду по суті у підготовчому засіданні у зв’язку з обґрунтованістю раніше поданої заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, а також оскільки такі заяви відповідно до частини першої статті 38 КУзПБ, не можуть бути повернуті без розгляду, з урахуванням того, що у вказаних заявах зазначаються, на виконання вимог абзацу першого частини третьої статті 34 КУзПБ, відомості про розмір вимог кредитора до боржника, для дотримання приписів частини другої статті 47 КУзПБ, слід призначати до розгляду у попередньому засіданні грошові вимоги кредиторів до боржника, що містяться в приєднаних до матеріалів справи заявах про відкриття провадження у справі про банкрутство, які надійшли пізніше.
Застосування пункту 1-2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ під час розгляду питання щодо відкриття провадження у справі про банкрутство
Суд: Касаційний господарський суд

За наявності підстав, передбачених абзацом 7 пункту 1-2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ (грошові вимоги кредитора, що ініціює відкриття провадження у справі про банкрутство до боржника, виникли з 12.03.2020) суд повинен відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство у разі, коли питання відкриття провадження вирішується судом у період часу від 17.10.2020 до 06.01.2022 включно. Заборона відкриття провадження у справах про банкрутство боржників – юридичних осіб за вимогами до боржника поширюється на всі вимоги, що виникли з 12.03.2020, оскільки така заборона є безумовною і поширюється на усі
випадки неплатоспроможності боржника.
У разі вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство після 06.01.2022 у відкритті такого провадження не може бути відмовлено з посиланням на абзац 7 пункту 1-2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, хоча б відповідну заяву було подано до цієї дати і вимоги кредитора виникли після 12.03.2020.
Поняття "вимоги кредитора" (абзац 10 частини першої статті 1, частина третя статті 34 КУзПБ) та "вимоги до боржника" (абзац 7 пункту 1-2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ в редакції Закону No 728-ІХ) є тотожними, мають застосовуватися в однаковому значенні у випадку, коли вони є вимогами ініціюючого кредитора. Їх головною ознакою є факт прострочення боржника (невиконання або неналежного виконання грошового зобов’язання у визначений договором строк).
Порядок здійснення виклику особи під час досудового розслідування та судового розгляду за процедурою in absentia
Суд: Касаційний кримінальний суд

У кримінальному провадженні щодо особи, яка перебувала на тимчасово окупованій території, та яка обвинувачувалася у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3 КК, здійснення спеціальної процедури кримінального провадження (досудового розслідування та судового розгляду) за відсутності обвинуваченого (in absentia) не вважається порушеним, якщо процесуальною підставою для цього слугували ухвала слідчого судді місцевого суду та ухвала місцевого суду, а орган досудового розслідування та місцевий суд вжили не лише прямо передбачених КПК заходів щодо інформування підозрюваної особи про здійснення кримінального провадження шляхом публікації відповідної інформації в засобах масової інформації та мережі Інтернет, але й додаткових заходів, які забезпечили ефективне інформування обвинуваченої (шляхом направлення листів на електронну пошту).
Особливість суб'єктного складу справи про банкрутство, в якій боржником є державне підприємство або підприємство, у статутному капіталі якого частка державної власності перевищує 50%
Суд: Касаційний господарський суд

Однією з особливостей суб’єктного складу справи про банкрутство, в якій боржником є державне підприємство або підприємство, у статутному капіталі якого частка державної власності перевищує 50 %, є надання судом органу, уповноваженому управляти майном боржника, статусу учасника у справі про банкрутство, що відповідає загальному характеру організаційно-господарських відносин, передбачених частиною шостою статті 3 ГК України, та збереження цього статусу протягом всього провадження у справі про банкрутство з правом подання відповідних позовів.
Орган, уповноважений управляти державним майном боржника (банкрута), як заінтересована особа, що має статус учасника справи про банкрутство, має право на подання позову щодо оспорення виявленого ним укладеного з порушенням чинного законодавства правочину, предметом якого є заборгованість боржника. І такий інтерес може не збігатися за своєю метою з метою, досягнення якої прагне сам боржник у майновій сфері та/або окремі кредитори.
Відсутність права на апеляційне оскарження особою (матір'ю загиблого), яку не визнано потерпілою у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 121 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Особа (мати загиблого), яка не була визнана потерпілою у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 121 КК, не є учасником провадження і не має права на оскарження вироку в апеляційному порядку.
Погіршення становища особи внаслідок розгляду апеляційним судом скарги прокурора, доповнень до неї, поданих після спливу строку на апеляційне оскарження, скасування виправдувального вироку й ухвалення обвинувального
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора на виправдувальний вирок місцевого суду та доповнень до неї, які було подано прокурором після закінчення строку на апеляційне оскарження, задовольнив апеляційну скаргу прокурора з урахуванням доповнень до неї, та скасував цей вирок, ухваливши обвинувальний вирок, то апеляційний суд тим самим погіршивши становище засудженого, допустив порушення вимог ч. 4 ст. 403 КПК.
Відсутність підстав для визнання кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК, таким, що належить до справ у формі приватного обвинувачення 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Привласнення, розтрата або заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем (ч. 4 ст. 191 КК), вчинене головним лікарем центру первинної медико-санітарної допомоги, що спричинило матеріальну шкоду у великому розмірі цьому комунальному закладу, не належить до справ приватного обвинувачення з огляду на те, що потерпілим у цьому кримінальному провадженні є відповідний комунальний заклад, який не має повноважень щодо призначення головного лікаря на посаду або його звільнення, а тому останній не є найманим працівником щодо цього закладу.
Про компетенцію митного органу в аспекті визначення митної вартості товару
Суд: Касаційний адміністративний суд

Митний орган не наділений повноваженнями діяти на власний розсуд за вказаних обставин та проводити додаткову перевірку документів про походження товару після отримання результатів такої перевірки компетентним органом заявленої декларантом країни походження товару.
Подача податкової декларації разом із заявою про повернення сум бюджетного у разі анулювання реєстрації платника податку на додану вартість
Суд: Касаційний адміністративний суд

Протиправне анулювання реєстрації платника податку на додану вартість та його непоновлення не позбавляє такого платника подати податкову декларацію разом із заявою про повернення сум бюджетного відшкодування саме засобами поштового зв’язку. Якщо у встановленому законом порядку контролюючий орган не відмовив у прийнятті поданої платником податків податкової звітності, її необхідно вважати прийнятою відповідно до підпункту 49.9.2 пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України.
Обов’язок зі сплати єдиного внеску
Суд: Касаційний адміністративний суд

З 13 лютого 2020 року платник має виконувати обов’язки зі сплати єдиного соціального внеску відповідно до положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування", який на час формування спірної вимоги не містив положень щодо звільнення від виконання обов’язків, установлених статтею 6 цього Закону.
Звільнення від оподаткування податком на додану вартість
Суд: Касаційний адміністративний суд

Вартість сировини для виготовлення різних видів продукції може відрізнятися, оскільки залежить від кон’юнктури внутрішнього ринку, фонду заробітної плати, на яку впливає обсяг проданої продукції. Найменування товару "відходи алюмінієві (включаючи браковані товари)" міститься в переліку відходів та брухту кольорових металів, операції з постачання, зокрема імпорту, яких тимчасово, до 1 січня 2022 року, звільнені від обкладення податком на додану вартість.
Формування податкового кредиту платником податку на додану вартість
Суд: Касаційний адміністративний суд

Вирішуючи податкові спори, суд керується презумпцією добросовісності платника, яка резюмує економічну виправданість дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, а також достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності. Визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника.
Оподаткування витрат, понесених у зв’язку із лісовідновленням
Суд: Касаційний адміністративний суд

Витрати, понесені у зв’язку з лісовідновленням, яке передбачає довготривалий (більше одного року) технологічний цикл виробництва, неможливо пов’язати з доходом відповідного періоду. Вони мають належати до витрат того звітного періоду, у якому були понесені відповідно до абзацу другого пункту 7 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року No 318 "Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку".
Порушення права на захист у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру
Суд: Касаційний кримінальний суд

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування з огляду на положення п. 3 ч. 3 ст. 43, ч. 1 ст. 506 КПК, має право на захист, зокрема право на відмову від захисника і залучення іншого захисника в будь-який момент кримінального провадження. Якщо така особа неодноразово подавала заяви про відмову від захисника через неналежне здійснення ним захисту у зв’язку з тим, що захисник підтримував клопотання сторони обвинувачення, не вчиняв активних дій щодо відстоювання інтересів підзахисного, однак місцевий суд не розглянув таких заяв, а сам захисник продовжував брати участь у кримінальному провадженні, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Обов’язкова участь фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, під час судового розгляду кримінального провадження
Суд: Касаційний кримінальний суд

Згідно з ч. 1 ст. 512 КПК (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо надання психіатричної допомоги", який введено в дію 10.06.2018), участь особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, в судових засіданнях є обов’язковою. Якщо судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням особи у вчиненні кримінальних правопорушень, до моменту введення у дію вказаного Закону України здійснювався у загальному порядку, однак на підставі висновку комісійної експертизи обвинуваченого було визнано неосудною особою, що стало підставою для суду здійснювати кримінальне провадження відповідно до глави 39 КПК, а судовий розгляд продовжився після 10.06.2018, то незабезпечення судом участі в судових засіданнях обвинуваченого, а в подальшому особи щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру, проведення за її відсутності 28 судових засідань, зокрема і тих, в яких вирішувалося питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Про визначення розміру оплати праці працівників різних кваліфікацій 
Суд: Касаційний адміністративний суд

Розмір оплати праці працівників різних кваліфікацій не може бути однаковим. При встановленні розміру оплати необхідно дотримуватися міжкваліфікаційних співвідношень.
Про процедуру реформування органів прокуратури
Суд: Касаційний адміністративний суд

Законодавець, увівши в дію визначену процедуру реформування органів прокуратури, вказав, які саме дії мають учинити особи з метою подальшого проходження служби в органах прокуратури, та явно і очевидно окреслив умову продовження служби шляхом успішного проходження атестації. Наслідки неуспішного проходження одного з етапів атестації також були сформульовані та визначені законодавцем з достатньою для розуміння чіткістю і ясністю.
Про ознаки розпорядника публічної інформації
Суд: Касаційний адміністративний суд

Статтею 13  Закону України "Про доступ до публічної інформації" No 2939-VI від 13.01.2011  розпорядником публічної інформації визначено не тільки суб`єктів владних повноважень та осіб, які виконують їх делеговані повноваження, а й суб`єктів господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них. Центральний депозитарій, як суб`єкт господарювання, що, згідно  Закону України "Про депозитарну систему України" від 06.07.2012 No 5178-VI, володіє виключною компетенцією (правами) щодо обліку, зберігання цінних паперів та складення реєстрів їх іменних власників, може вважатися розпорядником публічної інформації, що була запитана позивачем, в розумінні   Закону України "Про доступ до публічної інформації" No 2939-VI від 13.01.2011 .
Про індивідуальний підхід під час застосування встановлених у Законі України "Про очищення влади" заборон
Суд: Касаційний адміністративний суд

Відсутність у   Законі України "Про очищення влади" No 1682-VII   процедури та механізму, які б визначали індивідуальний підхід під час застосування встановлених ним заборон, не знімає обов`язку із суду застосовувати індивідуальний підхід при вирішенні кожного конкретного спору за критеріями правомірності та законності рішень суб`єктів владних повноважень, визначених частиною третьою статті 2 КАС України   (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), що кореспондує положенням частини другої   статті 2 КАС України   (у редакції, чинній після 15 грудня 2017 року). Цей обов`язок випливає із завдань адміністративного судочинства, змістом яких є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Про документи, що підтверджують участь в антитерористичній операції
Суд: Касаційний адміністративний суд

З аналізу пунктів 19-2, 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності та пунктів 2, 4 Порядку No685 випливає, що причинний зв`язок інвалідності з пораненням, контузією або каліцтвом, одержаними під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, особам, які добровільно забезпечували (або добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції (у тому числі провадили волонтерську діяльність), встановлюється за умови одночасного надання особою: медичних документів про звернення за медичною допомогою із зазначенням обставин одержання поранення, контузії, каліцтва; документів, що підтверджують участь в антитерористичній операції. У розмінні вказаних нормативно-правових актів, документами, що підтверджують участь в антитерористичній операції, є або довідка керівника Антитерористичного центру при СБУ, Генерального штабу Збройних Сил про добровільне забезпечення або добровільне залучення особи до забезпечення проведення антитерористичної операції або рішення суду про встановлення факту добровільного забезпечення або добровільного залучення особи до забезпечення проведення антитерористичної операції у разі відсутності зазначеної довідки.
Про вимоги до скарги про проведення службового розслідування Національним агентством з питань державної служби або його територіальними органами стосовно керівника державної служби в державному органі чи державного службовця вищого органу
Суд: Касаційний адміністративний суд

Порядок проведення службового розслідування Національним агентством з питань державної служби або його територіальними органами стосовно керівника державної служби в державному органі чи державного службовця вищого органу не передбачає прямої вимоги на те, що скарга має подаватись виключно щодо однієї особи, відтак не забороняє вказувати відомості щодо дій декількох державних службовців.