DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Встановлення неустойки (штрафу чи пені) за правомірну відмову від виконання зобов’язання або односторонню відмову від договору  є недопустимим
Суд: Касаційний цивільний суд

По своїй суті неустойка - це конструкція, яка є видом забезпечення виконання зобов`язання та правовим наслідком його порушення (мірою цивільно-правової відповідальності). У статті 549 та в No 2 глави 49 ЦК України регулювання неустойки відбувається тільки з позицій забезпечення виконання зобов`язання. Неустойка (штраф чи пеня) може бути передбачена для забезпечення виконання зобов`язання. При цьому навіть визначення неустойки дозволяє констатувати, що законодавець пов`язує її стягнення саме з порушенням зобов`язання. Це підтверджується застосуванням таких понять та словосполучень, як "забезпечення зобов`язання", "порушення зобов`язання". Тому недопустимим є встановлення неустойки (штрафу чи пені) за правомірну відмову від виконання зобов`язання або односторонню відмову від договору.
Порядок  оцінки  судом  доказів, поданих учасником справи на спростування преюдиційних  обставин встановлених у рішенні суду 
Суд: Касаційний господарський суд

Звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового  розгляду обставин, які зазначені  в іншому судовому рішенні. Господарські суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях у інших господарських справах. 
Для спростування преюдиційних обставин, передбачених статтею 75 ГПК України, учасник господарського процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. 
Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами встановленими ГПК України.  Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу. 
Господарський суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно оцінювати обставини (факти), які є предметом судового розгляду та ухвалити рішення з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
Про повноваження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації розглядати справи про адміністративні правопорушення
Суд: Касаційний адміністративний суд

Законодавство регламентує повноваження НКРЗІ розглядати справи про адміністративні правопорушення та застосовувати адміністративні стягнення до користувачів радіочастотного ресурсу за порушення ними вимог законодавства в цій галузі в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Про невідповідність межам червоних ліній, як достатню підставу для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень
Суд: Касаційний адміністративний суд

Червоні лінії є складовою даних містобудівної документації на місцевому рівні, а невідповідність вказаним вимогам містобудівної документації на місцевому рівні межам червоних ліній, намірів щодо забудови земельної ділянки, є підставою для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень у розумінні частини п’ятої статті 29 Закону No 3038-VI. Невідповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а саме невідповідність межам червоних ліній, є достатньою підставою для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень.
Про врахування громадських інтересів при розробленні проєктів містобудівної документації
Суд: Касаційний адміністративний суд

Врахування громадських інтересів при розробленні проєктів містобудівної документації є результатом двостороннього процесу. За відсутності факту реалізації громадськістю свого права на подання пропозицій до містобудівної документації в передбаченому законом порядку, в органу місцевого самоврядування відсутній обов’язок їх розгляду та, відповідно, врахування. Обов’язок органу місцевого самоврядування щодо узгодження спірних питань між громадськістю й замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію прямо визначений законодавством. У разі неспроможності погоджувальної комісії врегулювати спірні питання між сторонами остаточне рішення приймає відповідний орган місцевого самоврядування. Урегульовані погоджувальною комісією спірні питання між сторонами або прийняті відповідним органом місцевого самоврядування рішення є підставою для внесення змін до проєкту відповідної документації.
Щодо розгляду апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції, у разі подання позивачем заяви про відмову від позову
Суд: Касаційний господарський суд

Системний аналіз норм частини першої статті 17, частини першої статті 254, частини першої  статті 272, частини другої статті 261, пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України  дає підстави для висновку, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статтям 258, 259 ГПК України та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов’язки заявника апеляційної скарги.
Разом з тим, якщо апеляційним судом буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов’язки третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов’язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.01.2020 у справі No 925/1600/16 і  підстав для відступлення від цього висновку суд не вбачає.
Прийняття апеляційним судом відмови від позову і визнання нечинним рішення суду першої інстанції під час апеляційного перегляду в порядку статті 272 ГПК України не створює процесуальної колізії,  оскільки  судові рішення апеляційної та касаційної інстанцій, прийняті після рішення суду першої інстанції, яке надалі визнано нечинним, автоматично втрачають юридичну силу та не можуть мати жодних правових наслідків.
Про визначення категорії складності об’єкта будівництва, що складається з кількох окремих будинків, будівель, споруд, лінійних об’єктів інженерно-транспортної інфраструктури 
Суд: Касаційний адміністративний суд

У разі, якщо об’єкт будівництва, для якого у встановленому порядку відведена земельна ділянка й отримані вихідні дані, зокрема містобудівні умови й обмеження, технічні умови, складається з кількох окремих будинків, будівель, споруд, лінійних об’єктів інженерно-транспортної інфраструктури, його категорію складності визначають за найвищими показниками кожної складової об’єкта будівництва (будинку, будівлі, споруди, лінійного об’єкта інженерно-транспортної інфраструктури), але розрахованими для об’єкта будівництва в цілому. Незалежно від поділу об’єкта будівництва на черги та розроблення проєктної документації не на об’єкт будівництва в цілому, а на окремі черги, категорія складності має розраховуватися за відповідними характеристиками на об’єкт будівництва в цілому. Категорія складності кожної з черг не може бути меншою, ніж об’єкта будівництва в цілому.
Залучення експертом іншого спеціаліста для консультації без процесуального рішення слідчого не є істотним порушенням вимог КПК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Залучення експертом іншого спеціаліста для консультації з питань, що поставлені перед експертом для дослідження, без процесуального рішення слідчого не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в аспекті ст. 412 КПК і автоматично не зумовлює визнання висновку експерта недопустимим доказом.
Щодо оплати отриманого газу за договорами, укладеними з оптовими продавцями, шляхом здійснення розрахунків у інший спосіб, ніж з поточних рахунків із спеціальним режимом використання та виникнення зобов'язань, передбачених  ч.2 ст.625 ЦК України
Суд: Касаційний господарський суд

ОП КГС ВС, здійснивши аналіз положень Порядку відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ та Порядку проведення розрахунків за спожитий природний газ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 No 792 (далі – Постанова No 792), в сукупності з приписами частини шостої статті 11 Закон України від 09.04.2015 No 329-VIII "Про ринок природного газу", дійшла висновку, що хоча Постановою No 792 визначено спеціальний механізм проведення розрахунків, який усуває газопостачальні підприємства від розподілу коштів, сплачених споживачами за спожитий ними природний газ на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, однак положення Постанови No 792 не обмежують газопостачальні підприємства у можливості виконати свої обов'язки з оплати отриманого газу за договорами, укладеними з оптовими продавцями, шляхом здійснення розрахунків у інший спосіб, ніж з поточних рахунків із спеціальним режимом використання; не ставлять повноту та своєчасність виконання газопостачальними підприємствами договірних обов'язків з оплати отриманого газу на користь оптових продавців в залежність від оплати газу споживачами; не скасовують і не обмежують відповідальність споживачів перед газопостачальними підприємствами за невиконання обов'язків з оплати за спожитий газ; не змінюють строків здійснення розрахунків за договорами, укладеними між газопостачальними підприємствами та оптовими продавцями, що відповідно не виключає відповідальності, передбаченої умовами таких договорів, зокрема, у вигляді пені за прострочення оплати та виникнення зобов'язань, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, з оплати боргу з урахуванням 3 % річних та встановленого індексу інфляції.
Процедура продовження строку дії паспорта тимчасової споруди
Суд: Касаційний адміністративний суд

Продовження дії паспорта прив’язки тимчасової споруди не передбачає перевірку відповідності намірів щодо місця розташування тимчасової споруди комплексній схемі розміщення тимчасових споруд, оскільки така перевірка здійснюється на стадії надання паспорта, а не продовження його дії.
Відмова відповідача в продовженні строку дії раніше виданого паспорта прив’язки наявної тимчасової споруди з мотивів невідповідності намірів щодо місця її розташування комплексній схемі розміщення тимчасових споруд не відповідає вимогам Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року No 244
Про оформлення паспорта прив’язки тимчасової споруди 
Суд: Касаційний адміністративний суд

Оформлення паспорта прив’язки тимчасової споруди здійснюється, зокрема, органом із питань містобудування та архітектури виконавчого комітету міськради та підписується керівником цього органу. Паспорт прив’язки тимчасової споруди є комплектом документів, а не рішенням органу містобудування та архітектури, тож такий не міг бути скасованим головним інспектором будівельного нагляду в порядку державного архітектурно-будівельного нагляду, визначеному статтею 411 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та пунктом 32 Порядку No 698.
Встановлення процесуальних фільтрів (пункт 24 частини першої статті 255 та пункт 2 частини першої статті 287 ГПК України) виключило можливість оскарження ухвал про зміну способу та порядку виконання судових рішень до касаційного суду
Суд: Касаційний господарський суд

Право на касаційне оскарження не є безумовним, а тому встановлення законодавцем процесуальних обмежень доступу до касаційного суду не є обмеженням в отриманні судового захисту, оскільки це викликано виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".
При цьому процесуальні обмеження, як правило, вводяться для забезпечення ефективності судочинства, а право на доступ до правосуддя, як відомо, не є абсолютним правом, і певні обмеження встановлюються законом з урахуванням потреб держави, суспільства чи окремих осіб.
За таких обставин об'єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду  дійшла висновку про те, що приписи статті 287 ГПК України виключають можливість оскарження ухвал про зміну способу та порядку виконання судових рішень до касаційного суду.
Відповідно пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Водночас немає й підстав для відступу у зв'язку з цим від правового висновку Верховного Суду у справі No 904/5492/15 (ухвала від 08.11.2018 і постанова від 22.01.2019). Як вбачається зі змісту відповідної ухвали Верховного Суду від 08.11.2018, відкриття та здійснення касаційного провадження у зазначеній справі було зумовлене тим, що на вирішення касаційного суду в ній було винесено питання, яке мало фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, і відтак за підставами відкриття та розгляду відповідна справа не була подібна до справи No 17/32.
Щодо  допустимості електронного документа як  доказу у справі 
Суд: Касаційний господарський суд

Відповідно до статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" - електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.                                                                                                                          Електронний документ не може бути застосовано як оригінал:
1) свідоцтва про право на спадщину; 2) документа, який відповідно до законодавства може бути створений лише в одному оригінальному примірнику, крім випадків існування централізованого сховища оригіналів електронних документів; 3) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріальне посвідчення цивільно-правової угоди, укладеної шляхом створення електронного документа (електронних документів), здійснюється у порядку, встановленому законом.
Якщо позивач визнавав приналежність йому, як юридичній особі, електронної адреси, а відповідач не заперечував здійснення ним електронної переписки з позивачем по даному договору та приналежність йoму електронних адрес для листування, отже, висновки судів з посиланням на те, що роздруківка електронного листування, на яку посилається апелянт, є неналежним та недопустимим доказом у даній справі, оскільки не підтверджує факту надсилання апелянтом відповідачу за первісним позовом "техніко-економічного обґрунтування" саме 19.12.2016 є такими, що не відповідають приписам статті 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оскільки сила електронного документа, як доказу, не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму та не підтверджується додатково показами свідків (учасників переписки).
Про пріоритетність застосування законодавства щодо вимог приймання стічних вод населеного пункту у випадку, якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил
Суд: Касаційний господарський суд

У випадку, якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил щодо вимог приймання стічних вод населеного пункту, застосовуються Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01 грудня 2017 року No 316, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 15 січня 2018 року за No 56/31508.
За наявності затверджених місцевих правил приймання стічних вод на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" (21.06.2017), на період розроблення їх нової редакції з урахуванням вимог статті 13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" діють місцеві правила в частині, що не суперечить Правилам No 316.
Кваліфікація дій особи, яка заподіює тілесні ушкодження (ст. 121 КК) з невизначеним умислом
Суд: Касаційний кримінальний суд

Завдання засудженим без попередження удару кулаком у голову потерпілого, який того не очікував, від чого останній не втримався на ногах, упав на асфальт та отримав тяжкі тілесні ушкодження, свідчить про наявність у діях засудженого невизначеного умислу, за якого він не передбачав, але свідомо припускав такі можливі наслідки, як різке падіння потерпілого й удар об тверду поверхню (асфальт), внаслідок чого йому буде спричинено шкоду здоров’ю. У випадках, коли винуватий діє із невизначеним умислом, він має відповідати за ту шкоду, яку фактично було заподіяно
Початок перебігу позовної давності за вимогами про визнання правочину недійсним 

Тлумачення частини першої та п'ятої статті 261 ЦК свідчить, що потрібно розрізняти початок перебігу позовної давності залежно від виду позовних вимог. Вимога про визнання правочину недійсним відрізняється від вимоги про виконання зобов'язання не лише по суті, а й моментом виникнення права на захист. Для вимоги про визнання правочину недійсним перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась, або могла довідатись про вчинення цього правочину. Натомість для вимоги про виконання зобов'язання початок перебігу позовної давності обумовлюється виникненням у кредитора права на вимогу від боржника виконання зобов'язання. Тому положення частини п'ятої статті 261 ЦК застосовуються до вимог про виконання зобов'язання, а не до вимог про визнання правочину недійсним.
Висновок експерта  як рівноцінний засіб доказування у справі
Суд: Касаційний господарський суд

Згідно з частинами 1,2 статті 98 ГПК України  висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує на явних у експерта спеціальних знань.
Згідно зі статтею 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, разом з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом статті 86 ГПК України.
Співвідношення норм статей 11 та  17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" при вирішенні питання автоматичного продовження дії договору оренди державного та комунального майна
Суд: Касаційний господарський суд

Підстави пролонгації договорів оренди державного та комунального майна у вигляді так званої "мовчазної згоди" сторін вичерпно врегульовано положеннями статті 764 ЦК України, статті  284 ГК України та частини другої статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а норма статті 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не є такою, що унеможливлює "автоматичне" продовження дії договору оренди, оскільки вона взагалі ніяким чином не регулює питання, пов'язані як із закінченням дії договору оренди, так і з продовженням його дії, тобто спірні правовідносини не є предметом регулювання цієї норми матеріального права.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2018 у справі No 910/2822/18 і підстав для відступлення від зазначеного висновку ОП КГС ВС не вбачає.
Однак, ОП КГС ВС відступає від висновку, викладеного у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.02.2018 у справі No 914/433/16, від 06.09.2018 у справі No 908/1435/17 та від 09.04.2019 у справі No 904/3415/18, про те, що з 24.05.2011 законодавцем встановлено умову обов'язкового проведення переоцінки об'єкта оренди як підстави для поновлення договору оренди державного та комунального майна, остання оцінка якого є застарілою, оскільки була зроблена більш як три роки тому.
Юрисдикція спору про скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про скасування записів про державну реєстрацію права оренди за позивачем, що внесені на підставі наказу Мін'юсту
Суд: Велика Палата

Спір про скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про скасування записів про державну реєстрацію права оренди за позивачем, що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі наказу Мін'юсту не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.
Щодо можливості оскарження ухвал про відмову у зверненні стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам 
Суд: Касаційний господарський суд

Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження. 
Відсутність у переліку частини першої  статті  255 ГПК України ухвали про відмову у зверненні стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, не позбавляє учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, права оскаржити в апеляційному порядку зазначену ухвалу суду першої інстанції та, відповідно, подати касаційну скаргу на таку ухвалу після її перегляду в апеляційному порядку згідно з пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України.
Колегія суддів ОП КГС ВС не вбачає підстав для відступлення від висновку щодо застосування наведених норм права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.08.2019 у справі No 902/1260/15, від 03.07.2019 у справі No 927/313/18, від 31.05.2019 у справі No 912/2199/17 щодо можливості оскарження ухвал про відмову у зверненні стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам.