DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Про вимогу щодо демонтажу рекламних конструкцій, установлених із порушенням приписів чинного законодавства, як підставу для відмови в продовженні терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами
Суд: Касаційний адміністративний суд

На час прийняття відділом з питань реклами міської ради рішення про відмову позивачу в продовженні строку дії дозволів реклами, як і на час прийняття виконавчим комітетом міської ради рішення про демонтаж рекламних засобів, розташованих із порушенням Порядку розміщення зовнішньої реклами, була чинною вимога Управління Державтоінспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в області щодо демонтажу рекламних конструкцій, установлених із порушенням вимог чинного законодавства та впливають на безпеку дорожнього руху. Оскільки на час прийняття рішення щодо продовження строку дії дозволів чи відмови в їх продовженні існувала чинна вимога Управління Державтоінспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в області, відділ з питань реклами міської ради при відмові в продовженні терміну дії дозволів діяв відповідно до вимог законодавства.
Про обставини та підстави, які спонукають позивача як суб’єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування
Суд: Касаційний адміністративний суд

Під час прийняття судового рішення мають враховуватися не лише обставини та підстави, які спонукали позивача як суб’єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але й ті, що існують на час ухвалення судового рішення. У протилежному випадку застосування заходів реагування як виняткового заходу в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб’єктів господарювання, щодо яких проведена перевірка та встановлені порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу створюють реальну загрозу життю та/ або здоров’ю людей. За своїм змістом і суттю застосування такого заходу він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/ або здоров’ю людей (частина п’ята статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"), у зв’язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавство визначає як основу та правову підставу для його застосування.
Легітимність тимчасового обмеження права власності кривдника шляхом встановлення судом обмежувального припису

Тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису є легітимним заходом втручання у права та свободи особи.
Про застосування принципу мовчазної згоди
Суд: Касаційний адміністративний суд

Принцип мовчазної згоди може застосовуватися за умови, якщо суб’єкт господарювання дотримав усі вимоги законодавства, а в суб’єкта владних повноважень відсутня альтернатива в прийнятті або неприйнятті позитивного рішення за зверненням такого суб’єкта господарювання. Закріплені в законодавстві гарантії прав суб’єктів приватного права (зокрема, процесуальні строки, можливість застосування принципу мовчазної згоди тощо), не можуть використовуватися для легалізації триваючого правопорушення або здійснення незаконної діяльності.
Про правову природу штрафа відповідно до статті 238 Господарського кодексу України
Суд: Касаційний адміністративний суд

Накладений Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії на державний навчальний заклад штраф відповідно до статті 238 Господарського кодексу України є адміністративно-господарською санкцією за порушення законодавства у сфері теплопостачання, а не адміністративним стягненням, оскільки накладення такої санкції передбачене Законом України "Про теплопостачання". Тому застосування до цих правовідносин положень Кодексу України про адміністративні правопорушення є помилковим.
Про невжиття контролюючим органом передбачених законом заходів щодо повідомлення ліцензіата про проведення перевірки
Суд: Касаційний адміністративний суд

Оскільки Міністерство екології і природних ресурсів України не повідомило ліцензіата про проведення позапланової перевірки та не довело, що така перевірка фактично здійснювалася стосовно позивача, невжиття контролюючим органом передбачених законом заходів щодо повідомлення ліцензіата про проведення перевірки не може розцінюватися як недопуск суб’єктом господарювання до проведення перевірки. Законодавець чітко передбачив, що відмова в проведенні перевірки передбачає або активні дії службових осіб ліцензіата з недопущення органа ліцензування до перевірки, невиконання їх законних вимог, або ж усвідомлену умисну бездіяльність ліцензіата з метою переховування від членів комісії.
Щодо застосування такого виду обмежувального припису як заборона особі перебувати у місці спільного проживання
Суд: Касаційний цивільний суд

Закон не передбачає такого виду обмежувального припису, як заборона особі входити до місця реєстрації (квартири), тому за умови доведеності вчинення насильства суд може застосувати інший захід шляхом заборони перебувати у місці спільного проживання.
Про застосування спеціальних санкцій у вигляді індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності 
Суд: Касаційний адміністративний суд

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України має право застосовувати до суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності України спеціальні санкції у вигляді індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності в разі порушення такими суб’єктами Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та/або пов’язаних із ним законів України, що встановлюють заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій на підставі відповідного подання уповноважених органів, яке містить визначені законом реквізити. Переведення суб’єкта на індивідуальний режим ліцензування після спливу тримісячного строку застосування тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності є правомірним за умови відсутності підстав для зміни або скасування спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність".
Щодо оцінки судом пропорційності втручання у права і свободи особи-кривдника при вирішенні питання про застосування тимчасового обмеження його права власності або користування житловим приміщенням
Суд: Касаційний цивільний суд

Тимчасове обмеження права власності або користування кривдника житловим приміщенням з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. Під час вирішення питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи-кривдника, враховуючи, що ці заходи пов’язані із протиправною поведінкою останнього.
Первісний позов про стягнення аліментів та зустрічна позовна заява про видачу обмежувального припису та відшкодування шкоди не є взаємопов`язаними в розумінні статті 193 ЦПК України.
Суд: Касаційний цивільний суд

Первісний позов про стягнення аліментів та зустрічна позовна заява про видачу обмежувального припису та відшкодування шкоди згідно із Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" не є взаємопов`язаними в розумінні статті 193 ЦПК України.
Щодо строку дії обмежувального припису
Суд: Касаційний цивільний суд

Строк дії обмежувального припису має бути пропорційним і достатнім та визначається судом із урахуванням оцінки ризиків.
Допустимість показань свідків, питання про допит яких сторона захисту поставила лише під час судового розгляду
Суд: Касаційний кримінальний суд

Показання свідків, питання про допит яких сторона захисту поставила лише під час судового розгляду, не можуть бути визнані недопустимими доказами з тієї підстави, що вони не були відкриті стороні обвинувачення в порядку ст. 290 КПК.
Необхідність дослідження ризиків повторного вчинення насильства при вирішенні питання щодо продовження обмежувального припису
Суд: Касаційний цивільний суд

Під час вирішення питання щодо продовження обмежувального припису із застосуванням положень статті 350-7 ЦПК України суд повинен досліджувати ризики повторного вчинення насильства, а не сам факт його вчинення.
Обставини, які мають враховуватись судами під час розгляду заяви про видачу обмежувального припису
Суд: Касаційний цивільний суд

Під час розгляду заяви про видачу обмежувального припису судам слід враховувати чи відбулось примирення між сторонами, який статус кривдник має у кримінальному провадженні, за його наявності, та чи не застосовувались до нього відповідні заходи в межах кримінального судочинства.
Переривання, поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання та право повторно пред'явити виконавчий документ до виконання
Суд: Касаційний господарський суд

Строк пред’явлення виконавчого документа до виконання переривається пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання.
Наслідки ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням
Суд: Касаційний господарський суд

У разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника – фізичної особи чи керівника боржника – юридичної особи за межі України.
Про терміни застосування адміністративно- господарських санкцій
Суд: Касаційний адміністративний суд

Стаття 250 Господарського кодексу України встановлює, що адміністративно-господарські санкції можуть застосовуватися до суб’єкта господарювання протягом шести місяців із дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через один рік із дня порушення цим суб’єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби та митні органи. При прийнятті Інспекцією з питань захисту прав споживачів (відповідачем) спірного рішення ним не були враховані терміни застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачені статтею 250 Господарського кодексу України, а саме: санкції застосовані поза межами граничного річного строку їх застосування від моменту вчинення порушення. Застосування до суб’єкта господарювання адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу після спливу одного року з дня його вчинення є неправомірним.
Про обов’язок проведення періодичної повірки лічильників та відповідальність за своєчасність її проведення
Суд: Касаційний адміністративний суд

Обов’язок проведення періодичної повірки та відповідальність за своєчасність її проведення покладається винятково на суб’єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- й водопостачання.
Про спеціальний характер норм Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"стосовно норм Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель"
Суд: Касаційний адміністративний суд

Норми Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлюють додаткові, понад встановлені Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", умови реалізації повноважень відповідача у сфері здійснення державного контролю за використанням та охороною земель щодо порядку й підстав проведення позапланових перевірок. Вони визначають межі дії прав та здійснення обов’язків посадовими особами відповідача під час здійснення заходів позапланового контролю. Тобто забезпечують більш повне та однозначне врегулювання правовідносин у сфері здійснення державного контролю за використанням і охороною земель. Норми Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" є спеціальними стосовно норм Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель". Вони мають застосовуватися під час здійснення функцій державного контролю (нагляду) Державною інспекцією сільського господарства.
Про вимоги в тендерній документації до постачальників послуг з охорони особливо важливих об’єктів державної власності
Суд: Касаційний адміністративний суд

Позивач був обмежений вимогами постанови Кабінету Міністрів України No 937 у виборі постачальників послуг з охорони особливо важливих об’єктів державної власності та визначенні вимог до такого постачальника. Таким чином, зважаючи на встановлені законодавством обмеження в здійсненні окремих видів підприємницької діяльності з метою забезпечення національної безпеки та оборони, зазначення в тендерній документації вимог до учасників з урахуванням приписів чинного законодавства, зокрема постанови Кабінету Міністрів України No 937, не є підставою вважати такі вимоги дискримінаційними та такими, що порушують антимонопольне законодавство.
Про наслідки невідповідності пропозицій конкурсній документації
Суд: Касаційний адміністративний суд

Невідповідність пропозиції учасника закупівлі умовам тендерної документації є підставою для відхилення такої пропозиції. Факт того, що в процедурі закупівлі залишався один учасник, а виправлення допущених порушень є неможливим, є підставою для прийняття замовником рішення про відміну процедури закупівлі.
Невідповідність пропозицій конкурсній документації створює наслідки допущення до процедури оцінки пропозиції менше ніж двох учасників, що, враховуючи неможливість виправити допущені порушення при проведенні спірної процедури закупівлі, є підставою для її відміни.
Набуття статусу боржника особою, яка має перед боржником таку заборгованість, що не оспорюється або підтверджена судовим рішенням
Суд: Касаційний господарський суд

Особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, за ухвалою суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою.
Про наказ уповноваженої особи Фонду як органу управління банком щодо віднесення деяких правочинів банку за вкладними операціями до нікчемних
Суд: Касаційний адміністративний суд

Виданий на виконання приписів спірний наказ уповноваженої особи Фонду як органу управління банком щодо віднесення деяких правочинів банку за вкладними операціями до нікчемних може бути оцінений як результат внутрішньої перевірки правочинів і внутрішній документ банку, обов’язковий для виконання працівниками, який не породжує обов’язків у контрагентів Банку. Щоб застосувати наслідки нікчемного правочину, банк як сторона такого правочину має звернутися з відповідним позовом до суду. Вказане свідчить про відсутність у Фонду та його уповноваженої особи повноважень щодо контрагентів банку в правочинах, віднесених до нікчемних, у наказі, підписаному уповноваженою особою Фонду.
Про правові наслідки рішення про нікчемність правочинів
Суд: Касаційний адміністративний суд

Оскільки рішення про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймає особа, що здійснює повноваження органу управління банку, воно не створює жодних обов’язків для третіх осіб (зокрема боржників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу. Сфера застосування внутрішнього документа банку обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи. Отже, встановлена правова природа згаданого рішення унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним правочину за договором про розірвання договору іпотеки, тобто не може бути розглянута в судовому порядку (зокрема в адміністративних, цивільних, господарських судах).
Про відсутність відносин факторингу у разі стягнення фактором додаткової плати за свої послуги
Суд: Касаційний адміністративний суд

Відносини факторингу відсутні, якщо відсутній факт стягнення фактором додаткової плати за свої послуги.
Про право Нацкомфінпослуг повторного застосування заходу впливу в разі оплати порушником штрафу та неусунення правопорушення, за яке застосовано штрафну санкцію
Суд: Касаційний адміністративний суд

Нацкомфінпослуг наділений правом повторного застосування заходу впливу способом зобов’язання порушника вжити заходів для усунення порушення, що оформлюється розпорядженням, лише в разі оплати порушником штрафу та неусунення правопорушення, за яке застосовано штрафну санкцію (штраф).
Наслідки не зазначення в постанові про закінчення виконавчого провадження відомостей про повернення авансового внеску стягувачеві
Суд: Касаційний господарський суд

Відсутність у постанові про закінчення виконавчого провадження відомостей про повернення авансового внеску стягувачеві не може слугувати підставою для визнання такої постанови незаконною та її скасування.
Про обов’язкову передумову застосування заходів впливу Нацкомфінпослуг
Суд: Касаційний адміністративний суд

Обов’язковою передумовою застосування заходів впливу Нацкомфінпослуг, таких як зобов’язання усунути порушення, є провадження у справі про правопорушення, яке здійснюється з повідомленням особи, щодо якої здійснюється розгляд такої справи. Недотримання цих процесуальних вимог нівелює право особи, яка притягається до відповідальності, на захист її прав та інтересів в адміністративному досудовому порядку та зумовлює незаконність рішення контролюючого органу, прийнятого за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Про підставу для включення особи до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами коштом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
Суд: Касаційний адміністративний суд

Правовою підставою для включення особи до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами коштом Фонду, є наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватися відповідними документами, зокрема квитанцією про внесення коштів на її рахунок. Виконання зобов’язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом із дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників способом, визначений цим Законом, зокрема передачею активів і зобов’язань банку приймаючому банку, продажем банку, створенням перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплатою відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацією банку.
Про  обов’язкову умову для отримання відшкодування фізичною особою коштом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  
Суд: Касаційний адміністративний суд

Для отримання відшкодування фізичною особою коштом Фонду має бути дотримана обов’язкова умова: особа має бути вкладником і мати вклад – кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або внаслідок видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
Про прирівнення до вкладу коштів фізичних осіб за чітко визначеними ознаками
Суд: Касаційний адміністративний суд

Правочин щодо надання позивачем позики ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та операції з перерахування коштів позичальнику й повернення коштів із рахунку вказаного товариства на рахунок позивача були вчинені після віднесення банку до категорії проблемних. Отже, кошти позивача відповідають критеріям, визначеним змінами, внесеними до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг", а тому вони прирівнюються до вкладу, а позивач – до вкладника.
Про підставу для поширення на особу гарантій щодо відшкодування вкладу
Суд: Касаційний адміністративний суд

Підставою для поширення на особу гарантій щодо відшкодування вкладу є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім’я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника в особи. Положення чинного законодавства не пов’язують визначення статусу вкладника банку та виникнення в нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу з походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів. Отже, під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" підпадають особи, які є вкладниками в розумінні приписів статті 2 цього Закону, вклади яких розміщені на рахунку у відповідному банку до запровадження в ньому тимчасової адміністрації.
Про компетенцію уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  
Суд: Касаційний адміністративний суд

Компетенція уповноваженої особи Фонду не передбачає можливості внесення жодних змін до будь-яких договорів вкладу або договорів банківського рахунку вкладників, зокрема переведення вкладу на іншу особу. За умовами укладеного договору банківського вкладу (депозиту) обов’язок банку полягає у виплаті обумовлених договором сум саме особі, з якою банківська установа уклала договір банківського вкладу (депозиту). Якщо особа не набула статусу сторони договору строкового банківського вкладу, то не має права вимоги на повернення грошових коштів, які розміщені на вказаному рахунку, зокрема, коштом Фонду гарантування.
Про застосування пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" до договорів банківського вкладу
Суд: Касаційний адміністративний суд

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне та виняткове право управляти банком відповідно до закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання. Закон визначає порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам коштом Фонду не здійснюється. Пункт 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не може застосовуватися до договорів, укладених між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський", між позивачем та ТОВ до транзакцій щодо переведення коштів від ТОВ на рахунок позивача, оскільки на підставі цих правочинів у позивача не виникли переваги (пільги) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цих правочинів не передбачають обов’язків банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.
Про суб’єкт подання проєктів рішень для винесення на сесію Київради з питань надання дозволу (відмови в наданні) на розробку проєктів землеустрою
Суд: Касаційний адміністративний суд

Суб’єктом подання проєктів рішень для винесення на сесію Київради з питань надання дозволу (відмови в наданні) на розробку проєктів землеустрою є Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації). Департамент земельних ресурсів уповноважений готувати та подавати в установленому порядку проєкти Київської міської ради з питань передачі земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб, які виносяться на пленарне засідання ради. Директор Департаменту здійснює керівництво Департаментом та несе персональну відповідальність за виконання покладених на Департамент завдань. Мотиви позовних вимог про те, що Київський міський голова несе персональну відповідальність у спірних правовідносинах щодо нерозгляду в місячний термін Київською міською радою клопотання позивача, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.