DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Віднесення платіжної банківської картки до офіційних документів, а не до важливих особистих документів (ст. 357 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Платіжні картки як платіжні інструменти, засоби доступу до банківських рахунків відповідають визначенню поняття "офіційний документ" і є різновидом офіційних документів. Віднесення платіжної банківської картки до важливих особистих документів має бути обґрунтованим з наведенням доводів на підтвердження того, що ці документи були особистими та важливими для потерпілої особи. Питання про те, чи є відповідний документ для особи важливим, має вирішуватись судом у кожному конкретному випадку з урахуванням, зокрема, важливості фактів, які засвідчуються документом, можливості його відновлення, розміру збитків від втрати документа. У справі не встановлено, що платіжна банківська картка відповідала ознакам важливого особистого документа, тобто була предметом складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК.
Лист до нотаріуса не є офіційним документом у розумінні примітки до ст. 358 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Лист до приватного нотаріуса про погашення позики та повне виконання іпотекодавцем своїх зобов’язань за кредитним договором, на підставі якого приватний нотаріус здійснив дії із внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна відомостей про зняття заборони та вилучив запис про реєстрацію іпотеки з Державного реєстру іпотек, не є офіційним документом у зв’язку з невідповідністю його вимогам ДСТУ 4163-2003, а саме відсутністю в ньому дати та реєстраційного індексу документа, його порядкового номера, інформації про кореспондента, виконавця.
Протокол загальних зборів власників квартир будинків не є офіційним документом (ст. 358 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Протокол загальних зборів власників квартир будинків не є офіційним документом, оскільки не відповідає вимогам, установленим у примітці до ст. 358 КК.
Протокол загальних зборів співвласників підприємства, в який внесено недостовірні відомості, є предметом злочину, передбаченого ст. 358 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Протокол загальних зборів співвласників підприємства, в який було внесено недостовірні відомості, засвідчені підписом особи, голови ліквідаційної комісії цього підприємства та його печаткою, є предметом складу злочину, передбаченого ст. 358 КК.
Декларація відповідності матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства є офіційним документом
Суд: Касаційний кримінальний суд

Декларація відповідності матеріально-технічної бази суб’єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки є офіційним документом. Разом із тим, ураховуючи, що подання державному адміністратору недостовірної інформації щодо відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства за наведених у вироку обставин містить склад адміністративного правопорушення, то в діях обвинуваченої відсутні склади кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК.
Момент набрання чинності договором оренди земельної ділянки

Велика Палата Верховного Суду підтримала правовий висновок Верховного Суду України щодо моменту набрання чинності договором оренди земельної ділянки, зазначивши, що для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб’єктів речових прав, технічні характеристики об’єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об’єктів нерухомого майна, з якими закон пов’язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації сторонами своїх суб’єктивних прав та обов’язків.
Спосіб захисту орендаря у випадку, якщо орендодавець відмовляється чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі
Суд: Велика Палата

Якщо орендодавець відмовляється чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою статті 33 Закону України "Про оренду землі", то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту
Спосіб захисту прав орендаря за первинним договором оренди земельної ділянки у випадку укладення договору оренди з іншим орендарем 
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду конкретизувала власний правовий висновок щодо права орендаря за первинним договором оренди земельної ділянки на захист свого права, визначивши, що якщо під час дії першого договору оренди земельної ділянки був укладений другий з іншим орендарем і право останнього зареєстроване, то суд може захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати його право оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте таку можливість первинний орендар матиме тільки тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема, якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди.
Укладення договору оренди земельної ділянки, на якій розташована будівля, яка перебуває у спільній власності декількох суб’єктів

Оформлення прав на земельну ділянку, на якій розташована будівля, яка перебуває у спільній власності декількох суб’єктів, можливе шляхом укладення договору оренди земельної ділянки з усіма власниками будівлі, в якому сторонами (орендарями) виступатимуть кілька осіб. У такому випадку договір оренди укладається між органом місцевого самоврядування або органом державної виконавчої влади (орендодавцем) та всіма співвласниками будівлі (співорендарями).
Момент виникнення підстав для захисту права сторони договору на внесення змін або розірвання такого договору в судовому порядку

Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду щодо моменту виникнення підстав для захисту права сторони договору на внесення змін або розірвання такого договору в судовому порядку, визначивши, що право особи на звернення до суду для внесення змін у договір (чи його розірвання) у передбаченому законом випадку відповідає визначеним статтею 16 ЦК України способам захисту і не може ставитися в залежність від поінформованості про позицію іншої сторони чи волевиявлення іншої сторони щодо внесення змін або розірвання такого договору.
Суть права сторони договору звернутися до суду з вимогою про розірвання договору за наявності відповідних умов, передбачених договором чи законом

Право сторони договору звернутися до суду з вимогою про розірвання договору за наявності відповідних умов, передбачених договором чи законом, не є тотожним праву на таке розірвання, а свідчить про наявність спору про розірвання договору, який підлягає вирішенню судом з урахуванням усіх істотних обставин
Розмежування цивільної та господарської юрисдикції при вирішенні спорів про визнання недостовірною поширеної інформації

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Оскільки характер спірних правовідносин (щодо визнання недостовірною поширеної інформації) є цивільно-правовим (незалежно від суб`єктного складу), то всі справи зазначеної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб`єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються в порядку господарського судочинства.
Маршрутний лист форми ФТУ No38 не є офіційним документом у розумінні ст. 366 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Маршрутний лист форми ФТУ No 38 є внутрішнім документом залізниці для обліку робочого часу провідника і не може вважатися офіційним документом.
Спростування інформації органу досудового розслідування про проведення процесуальних дій неможливе в порядку цивільного судочинства

У порядку цивільного судочинства не може розглядатися спір про спростування інформації органу досудового розслідування про проведення процесуальних дій, їх хід та здобуті результати, оскільки такій інформації оцінка надається у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом. 
Крім того, у порядку цивільного судочинства не можуть розглядатися позови  про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, для яких законом установлено інший порядок оскарження.
Оціночні судження не підлягають спростуванню в судовому порядку 

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.
Предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб'єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.
Дорожній лист не є офіційним документом у розумінні ст. 366 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Дорожній лист є документом для внутрішнього користування та не є офіційним документом.
Технічний звіт щодо відновлення адміністративної межі в натурі (на місцевості) не є офіційним документом у розумінні ст. 366 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Технічний звіт щодо відновлення адміністративної межі в натурі (на місцевості) не є документацією з землеустрою, не містить ознак офіційного документа, а отже він не є предметом злочину, передбаченого ст. 366 КК.
Проект відведення земельних ділянок як предмет злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Проект відведення земельних ділянок набуває статусу документа і може виступати предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК, лише після його погодження компетентними органами та його затвердження.
Розмежування фактів та оціночних суджень в поширеній інформації, яка становить суспільний інтерес

Суду слід уважно розрізняти факти та оціночні судження і критику у поєднанні з дотримання розумних меж цих суджень.
У разі, якщо позивач є публічною особою, відомим у суспільстві державним службовцем найвищого рівня, який обіймає публічну посаду, відповідно межа допустимої критики та обсяги поширеної інформації щодо нього є значно ширшими, оскільки він безпосередньо відіграє важливу роль у діяльності держави, та його безпосередні дії становить суспільний інтерес.
Для того, щоб розрізняти фактичне твердження і оціночне судження, необхідно брати до уваги обставини справи і загальний тон зауважень, оскільки твердження про питання, що становлять суспільний інтерес, є оціночними судженнями, а не констатацію фактів.
Технічна документація із землеустрою не є офіційним документом у розумінні ст. 358 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а саме технічне завдання на розробку технічної документації, а також акт прийому-передачі на зберігання межових знаків не є офіційними документами. Акт прийому-передачі на зберігання межових знаків не є офіційним документом, оскільки він лише підтверджує фактичну передачу на зберігання межових знаків.
Типовий бланк додаткової угоди до договору оренди землі з частково надрукованим текстом, не підписаний орендарем, не є офіційним документом
Суд: Касаційний кримінальний суд

Типовий бланк додаткової угоди до договору оренди землі з частково надрукованим текстом, який підписала ОСОБА_2 і передала орендарю, не містив необхідних реквізитів і не був підписаний іншою стороною – орендарем, а тому на той момент не був офіційним документом, оскільки не породжував жодних правових наслідків.
Умови поновлення договору оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" 

Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо порядку поновлення договору оренди землі, визначивши, що для виникнення підстави поновлення договору, передбаченої частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" орендар зобов’язаний повідомити орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з надсиланням проєкту додаткової угоди.
Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення не має самостійного правового значення для вирішення питання про можливість поновлення договору оренди землі на підставі частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі", якщо орендарем не дотримано процедури, встановленої, зокрема, частиною третьою статті 33 Закону України "Про оренду землі", а саме не надано до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі проєкт додаткової угоди
Розірвання договору оренди землі у випадку систематичного невнесення орендної плати (на момент звернення до суду заборгованість погашена)

При вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України щодо істотності порушення договору. Систематичне невнесення орендної плати не може бути підставою для розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України, якщо на момент звернення з позовом про розірвання договору орендар отримав плату за оренду земельної ділянки.
Припинення договору оренди земельного паю після отримання державних актів на право приватної власності на землю

Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду щодо припинення договору оренди земельного паю після отримання державних актів на право приватної власності на землю, визначивши, що зміна статусу земельної ділянки чи її власника (зокрема, виділення земельної ділянки в натурі та набуття права власності на неї) не має наслідком автоматичного припинення договору та не може бути підставою для розірвання договору відповідно до статей 651, 652 ЦК України, крім випадків, коли це передбачено самим договором. Припинення дії договорів оренди земельних паїв має місце лише після їх переукладення відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або в судовому порядку з визначених законом підстав
Нарахування ПДВ  на суму компенсації орендної плати, яка сплачується користувачем земельної ділянки орендарю за її фактичне використання без окремого договору з власником

Податок на додану вартість не нараховується на суму компенсації орендної плати, яка сплачується користувачем земельної ділянки орендарю за її фактичне використання без окремого договору про землекористування з власником земельної ділянки
Віднесення до судових витрат "гонорару успіху"
Суд: Велика Палата

"Гонорар успіху" є складовою гонорару адвоката і належить до судових витрат. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати, зокрема, і "гонорар успіху" за критерієм розумності таких витрат, їх співмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для сторони справи
Порядок переходу  прав та обов'язків орендаря земельної ділянки від громадянина до створеного ним фермерського господарства

Перехід прав та обов'язків орендаря земельної ділянки від громадянина до створеного ним фермерського господарства відбувається в силу норм Закону України "Про фермерське господарство" та не потребує вчинення сторонами орендних правовідносин будь-яких додаткових дій, у тому числі укладення додаткових угод
Передача земельної ділянки державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства за наявності двох і більше осіб (у редакції ЗК України до 18.02.2016 року)

За наявності двох і більше осіб, що бажають отримати земельну ділянку державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, підлягають застосуванню загальні положення правила статті 135 Земельного кодексу України про проведення земельних торгів у формі аукціону, за результатами яких укладається відповідний договір (у редакції Земельного кодексу України до 18 лютого 2016 року).
Одержання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, якщо земельна ділянка зареєстрована в ДЗК, а право власності на неї зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно

Якщо земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі, а право власності на неї зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то положення статті 123 ЗК України та статті 7 Закону України "Про фермерське господарство", якими передбачено одержання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його затвердження, не підлягають застосуванню
Оцінка правомірності поведінки органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам

Вирішення питання правомірності поведінки органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і ця оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо з огляду на конкретні обставини справи
Декларація про готовність об’єкта до експлуатації відповідає ознакам офіційного документа (ст. 366 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І- ІІІ категорії складності, яка складена, видана чи посвідчена відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами є офіційним документом.
Наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації містить склад адміністративного правопорушення за умови, якщо в діянні особи є всі елементи його складу, передбачені ч. 13 ст. 96 КУпАП (у редакції Закону України No 320-VІІІ від 09 квітня 2015 року).
Порядок спадкування права постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення селянського (фермерського) господарства

Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду та конкретизувала власний правовий висновок щодо порядку спадкування права постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення селянського (фермерського) господарства, визначивши, що з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства як юридичної особи право постійного користування земельною ділянкою, яку отримав саме для ведення такого господарства його засновник, переходить до цього господарства. Тому у такій ситуації зазначене право не може бути об`єктом спадкування, а постійним користувачем вказаної ділянки після смерті засновника залишається селянське (фермерське) господарство.
Право постійного користування земельною ділянкою, яку отримав для ведення селянського (фермерського) господарства його засновник, може бути об`єктом спадкування, якщо зазначена особа до її смерті не змогла створити (зареєструвати) селянське (фермерське) господарство. У такому разі право постійного користування зазначеною ділянкою входить до складу спадщини у разі смерті цієї особи та може бути успадкованим лише для мети, для якої це право отримав спадкодавець
Протокол допиту свідка є предметом злочину, передбаченого ст. 366 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Протокол допиту свідка, який вміщує недостовірні відомості відносно участі свідків у слідчих діях, складений службовою особою – працівником правоохоронного органу, є предметом складу злочину, передбаченого ст. 366 КК, незалежно від його оцінки на предмет допустимості в іншому кримінальному провадженні.
Щодо обов'язку доведення достовірності поширеної інформації

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України, чинною на момент виникнення спірних правовідносин, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). 
Обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
Застосування положень ст. 87 КПК при оцінці доказів лише у випадку істотного порушення прав і свобод людини
Суд: Касаційний кримінальний суд

Застосовуючи положення ст. 87 КПК при оцінці доказів, наданих сторонами, суд виходить із того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку істотного порушення прав і свобод людини.
Застосування ч. 1 ст. 87 КПК при визнанні не лише первісного, але й похідних доказів недопустимими 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу в контексті ч. 1 ст. 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб обумовити недопустимість доказу. Застосовуючи ч. 1 ст. 87 КПК при визнанні недопустимими похідних доказів, суд має встановити не лише те, що первісний доказ отриманий з порушенням фундаментальних прав і свобод людини і використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а також те, що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в первісному доказі, що визнаний недопустимим.
Невичерпність переліку діянь, передбачених ст. 87 КПК, для визнання доказів недопустимими. Визначення змісту поняття "істотне порушення".
Суд: Касаційний кримінальний суд

Перелік порушень, що передбачені у ст. 87 КПК, як підстави для визнання фактичних даних недопустимими доказами, не є вичерпним і становить порушення фундаментальних гарантій, які є орієнтиром для визначення змісту поняття "істотне порушення" у випадках, які не підпадають під цей перелік.
Недопустимість доказів, отриманих під час огляду та обшуку з порушенням КПК. Непогодження прокурором клопотання про обшук або відмова у його задоволенні слідчим суддею 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Докази, отримані під час огляду та обшуку, які були проведені з порушенням правил, передбачених у ч. 2 ст. 234, ч. 2 ст. 237, ч. 3 ст. 233 КПК, а також, якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, є недопустимими.
Надання дозволу на розробку проекту землеустрою новому власнику нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці

Рішення органу місцевого самоврядування про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою новому власнику нерухомого майна, розташованого на спірній земельній ділянці, є незаконним з огляду на положення статті 120 Земельного кодексу України, якщо судом не встановлено наявності права власності на земельну ділянку попереднього власника нерухомого майна
Належний спосіб захисту власника земельної ділянки, яка знаходиться у фактичного користувача за непідписаним договором оренди
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України щодо визнання недійсним непідписаного орендодавцем договору оренди землі, визначивши, що  правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки