DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Про вплив несплати мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при імпорті автомобілів, на можливість державної реєстрації транспортного засобу
Суд: Касаційний адміністративний суд

Усі транспортні засоби, що ввозяться на територію України, підлягають митному оформленню в порядку, встановленому чинним законодавством.
Здійснюючи державну реєстрацію транспортних засобів, увезених із-за кордону, органи Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України наділені повноваженнями щодо перевірки сплати мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при імпорті автомобілів.
При цьому наявність документів про внесення зазначених платежів є обов`язковою умовою реєстрації таких транспортних засобів в органах Державної автомобільної інспекції.
У разі ж відсутності відомостей про сплату мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при імпорті автомобілів, або встановлення факту, що документи, які підтверджують їх сплату, є фіктивними чи підробленими, органи Державної автомобільної інспекції відмовляють у реєстрації транспортного засобу, а якщо такий факт встановлено в період експлуатації автомобіля після його реєстрації, відповідно до абзацу третього пункту 40 Порядку No 1388 скасовують реєстрацію незалежно від того, хто є власником автомобіля - особа, що придбала за кордоном та ввезла в Україну цей транспортний засіб, чи інша особа, яка набула право власності на нього в подальшому.
Тож на момент прийняття рішення про скасування державної реєстрації транспортного засобу у розпорядженні уповноваженої особи підрозділу Державтоінспекції повинні бути беззаперечні документальні докази того, що транспортний засіб був зареєстрований (перереєстрований) за фіктивними чи підробленими документами.
Про обов’язок суду надати особі на запит протоколи рішень зборів суддів в електронній формі
Суд: Касаційний адміністративний суд

У контексті обставин цієї справи слід урахувати, що протоколи зборів суддів Печерського районного суду міста Києва, електронні копії яких запитуються позивачем, є документами, що містять інформацію, створену шляхом прийняття рішення про обрання судді на адміністративну посаду та зафіксовану оформленням протоколу.
При цьому, слід урахувати, що Законом No 1402-III та Типовим Положенням про збори суддів не передбачено іншої, ніж протокол, форми викладення рішення зборів суддів про обрання суддів на адміністративні посади в судах.
Отже, ненадання запитуваної інформації, володіння якою не заперечується відповідачем, у зв`язку з тим, що вона зберігається в електронному вигляді, суперечить положенням Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Про наявність у Інспекції із забезпечення якості повноважень на отримання від суб’єкта аудиторської діяльності відомостей про наявність ознак вчинення ним або працевлаштованим у нього аудитором проступку
Суд: Касаційний адміністративний суд

У розумінні статей 42, 45 Закону No 2258-VIII, дисциплінарне провадження може бути порушено на підставі: заяви (скарги); подання; загальнодоступної інформації, що містить відомості про наявність у діях суб`єкта аудиторської діяльності ознак професійного проступку.
Водночас є застереження, яке полягає у тому, що дисциплінарне провадження стосовно аудитора або суб`єкта аудиторської діяльності не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак професійного проступку аудитора або суб`єкта аудиторської діяльності, а також за анонімною заявою (скаргою).
Правом на звернення до Ради нагляду із заявою (скаргою) щодо дій аудитора або суб`єкта аудиторської діяльності, яка може бути підставою для професійної відповідальності, наділений кожен, кому відомі факти таких дій.
Варто зазначити, що до повноважень Інспекції належать, зокрема, як проведення перевірок з контролю якості аудиторських послуг суб`єктів аудиторської діяльності, так і проведення перевірок та реалізація стягнень за дорученням Ради нагляду.
Таким чином повноваження Інспекції розмежовуються на проведення перевірок з контролю якості аудиторських послуг та за дорученням Ради нагляду.
Наведене свідчить, що під час перевірки з контролю якості аудиторських послуг суб`єктів аудиторської діяльності Інспекція може отримати відомості про наявність ознак професійного проступку аудитора або суб`єкта аудиторської діяльності.
Про момент, з яким законодавець пов’язав призупинення військової служби особи, котра самовільно залишила військову частину або місце служби, добровільно здалася в полон чи дезертирувала із Збройних Сил України
Суд: Касаційний адміністративний суд

Аналіз положень частини другої статті 24 Закону No2232-XII у системному зв`язку з положеннями частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту дозволяє зробити висновок, що для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до ЄРДР. У свою чергу внесення відповідних відомостей до ЄРДР здійснюється на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини, яким під час службового розслідування з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення.
Про умови, дотримання яких є необхідним для реалізації особою права реєстрації місця проживання за адресою садового будинку
Суд: Касаційний адміністративний суд

До внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно змін характеристики садового будинку як житлового будинку, рішення органу місцевого самоврядування про переведення садового будинку в житловий разом із документом, що підтверджує право на проживання в садовому будинку, є документами, які в сукупності підтверджують право особи на проживання в житлі.
Таким чином, не вбачається суперечностей між частиною третьою статті 6 Закону No1382-IV, пунктом 18 Правил та абзацом другим пункту 5 Порядку No321, положення якого узгоджуються як з приписами цивільного і житлового законодавства у відповідній частині, так і з приписами законодавства, що регулює відносини, пов`язані із здійсненням реєстрації місця проживання осіб в Україні.
Отже, аналіз положень абзацу другого пункту 5 Порядку No321 у системному зв`язку з положеннями статей 6 і 91 Закону No1382-IV, пункту 18 Правил дає підстави для таких висновків: реєстрація місця проживання здійснюється за умови подання особою органу реєстрації документів які підтверджують право на проживання в житлі, під яким слід розуміти житловий будинок або інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них; реєстрація місця проживання особи за адресою садового будинку допускається виключно після прийняття органом місцевого самоврядування рішення про переведення садового будинку у житловий; у такому разі документами, які підтверджують право на проживання в житлі, є документ, що підтверджує право на проживання в садовому будинку, та рішення органу місцевого самоврядування про переведення садового будинку в житловий.
Про спосіб реалізацію особою права отримання безоплатної вторинної правової допомоги
Суд: Касаційний адміністративний суд

Гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 30 вересня 2009 року No23-рп/2009, покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони України, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу.
Невизначення в статті 59 КАС України доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України ""Про безоплатну правничу допомогу"", як одного з виду документу, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, не може бути перешкодою для недотримання гарантованого державою згідно статті 59 Конституції України права особи на отримання безоплатної вторинної правової допомоги.
Про відсутність у законодавстві встановлених особливостей щодо визначення предмета закупівлі для послуг з організації харчування
Суд: Касаційний адміністративний суд

Особливості визначення предмета закупівлі для окремих товарів, робіт та послуг встановлені Порядком визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки та сільського господарства України від 15 квітня 2020 року No 708 (Порядок No 708). Водночас особливості визначення предмета закупівлі для послуг з організації харчування не встановлено, а отже замовник має виходити із загальних правил визначення предмета закупівлі.
Про можливість виділення в предметі закупівлі окремих лотів в межах єдиної процедури закупівлі
Суд: Касаційний адміністративний суд

Наявність відмінних обсягів послуг, місць поставки послуг надає замовнику право визначити окремі частини предмети закупівлі як самостійні лоти в межах єдиної процедури закупівлі відповідно до пункту 39 статті 1 Закону No 922-VІІІ, згідно з якою частина предмета закупівлі (лот) - це визначена замовником частина товарів, робіт чи послуг, на яку в межах єдиної процедури закупівлі/спрощеної закупівлі учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах у разі застосування переговорної процедури закупівлі.
Недотримання замовником вказаних вимог фактично призведе до порушення частини десятої статті 3 Закону No 922-VIII, в якій міститься заборона поділу предмету закупівлі на частини.
Про самостійну підставу для скасування судом рішення контролюючого органу про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності
Суд: Касаційний адміністративний суд

Згідно вимог частини третьої статті 109 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Закон - No2343-XII) рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
У справах цієї категорії слід враховувати, що коли суд за наслідками розгляду спору встановить підтвердженість обставин, які покладені компетентним органом в основу рішення про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності - наступним кроком має бути перевірка дотримання таким органом вимог частини третьої статті 109 Закону No 2343-XII, а саме дотримання ним строків притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.
Недотримання компетентним органом вимог частини третьої статті 109 Закону No 2343-XII є самостійною підставою для задоволення відповідного позову арбітражного керуючого, якщо його притягнуто до дисциплінарної відповідальності поза межам визначеного законом строку.
Про мету запровадження законодавцем вихідної допомоги
Суд: Касаційний адміністративний суд

Метою запровадження законодавцем такої виплати, як вихідна допомога, є захист працівника (службовця) у разі втрати ним роботи не за власним бажанням та не у зв`язку з неналежним її виконанням (дисциплінарним проступком). Однією з підстав надання такого захисту є невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації.
Відсутність підстав для визнання результатів НСРД недопустимим доказом, у разі неоформлення рішення про залучення особи до участі в НСРД у формі постанови
Суд: Касаційний кримінальний суд

Залучення до конфіденційного співробітництва є однією з організаційних умов проведення слідчих або розшукових дій, а не самою такою дією. КПК не містить вимоги щодо оформлення рішення про залучення особи до участі в негласній слідчій (розшуковій) дії у формі постанови, а тому її відсутність у матеріалах кримінального провадження не є підставою для визнання результатів негласної слідчої (розшукової) дії недопустимим доказом.
Щодо обов’язку Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) сплачувати за ліквідованого страховика пеню, три проценти річних та інфляційні втрати за прострочення виплати страхового відшкодування, допущеного ліквідованим страховиком

МТСБУ не звільняється від обов’язку сплачувати за страховика, що допустив прострочення виплати суми страхового відшкодування, встановлені законом (частина друга статті 625 ЦК України та пункт 36.5 статті 36 Закону України "Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") суми трьох процентів річних, інфляційних втрат та пені, нарахованих за прострочення ліквідованим страховиком виплати суми страхового відшкодування, оскільки ці нарахування є невід’ємною (складовою) частиною боргу зі сплати страхового відшкодування за договором страхування.
Про відмінність у способі захисту у разі оскарження індивідуальних і нормативно-правових актів
Суд: Касаційний адміністративний суд

Аналіз норм статей   5,   245,   264,   265 КАС   дає підстави для висновку, що такий спосіб захисту, як вимога про скасування акта, може стосуватися лише випадків оскарження індивідуального акта, тоді як у даній справі оскаржено нормативно-правовий акт, який може бути визнаний нечинним внаслідок визнання його протиправним. Відмінність між встановленою судом незаконністю (протиправністю) актів індивідуальних та нормативно-правових є істотною і полягає, зокрема в моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий, якщо інше не встановлено   законом   або не зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням.
Про порядок дій органу державного архітектурно-будівельного контролю у разі добровільного невиконання особою припису про приведення об’єкта самочинного будівництва до попереднього стану
Суд: Касаційний адміністративний суд

Виходячи з системного аналізу статті 376 Цивільного кодексу України та статті 38 Закону України 17 лютого 2011 року No 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" звернення з позовом про приведення об’єкта самочинного будівництва до попереднього стану є виправданим, якщо аналогічного змісту припис ще не виносився і є підстави сподіватись, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, усуне його наслідки.
Натомість, статтею 38 Закону No 3038-VI передбачено порядок дій у разі, якщо припис про приведення об’єкта самочинного будівництва до попереднього стану уже виносився і особа, в установлений органом державного архітектурно-будівельного контролю строк, добровільно не виконала вимоги, встановлені у такому приписі.
Такий порядок передбачає звернення органу державного архітектурно-будівельного контролю до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Про поширення Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на правовідносини, у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів
Суд: Касаційний адміністративний суд

Приписи частини першої статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", встановлюють, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Водночас частина друга цієї ж статті не містить застережень щодо непоширення дії вищезгаданого Закону на правовідносини у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів.
З огляду на вищезазначене, а також те, що за наведеним у  Законі України "Про житлово-комунальні послуги" визначенням виконавець комунальної послуги належить до суб`єктів господарювання, що надають комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, можна дійти висновку, що Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", поширює свою дію на правовідносини між виконавцем комунальної послуги та споживачем, у тому числі в частині способу здійснення державного нагляду (контролю) за дотримання законодавства про захист прав споживачів у вигляді позапланових заходів контролю (перевірок), порядку та підстав їх призначення, проведення й оформлення результатів.
Про оскарження Кодексу газорозподільних систем в частині слів "... або загально будинковим", які містяться в абзаці сьомому пункту 3 глави 4 розділу IX цього кодексу
Суд: Касаційний адміністративний суд

За своїм змістом абзац сьомий пункту 3 глави 4 Розділу ІХ Кодексу ГРМ фактично передбачає відповідальність за відмову побутового споживача від встановлення лічильника газу.
Наслідком такої відмови є визначення фактичного об`єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням.
До внесення змін, абзац сьомий пункту 3 глави 4 Розділу ІХ Кодексу ГРМ передбачав, що такі наслідки застосовуються до побутових споживачів, які не забезпечені лічильником газу, однак не містив конкретизації яким саме лічильником газу має бути незабезпечений побутовий споживач.
Після внесення змін та доповнення абзацу сьомого пункту 3 глави 4 Розділу ІХ Кодексу ГРМ словами "(індивідуальним або загальнобудинковим)" аналіз його змісту вказує на те, що відповідачем таким чином конкретизовано, яким саме лічильником газу (індивідуальним або загальнобудинковим) має бути незабезпечений побутовий споживач, який відмовляється від його встановлення.
Фактично, в розумінні абзацу сьомого пункту 3 глави 4 Розділу ІХ Кодексу ГРМ, після внесення оскаржуваних змін, побутові споживачі, чиї будинки обладнані загальнобудинковим лічильником газу, вважаються такими, що забезпечені лічильниками газу, що своєю чергою виключає можливість застосування до них передбачених цим абзацом наслідків.
Таким чином, внаслідок внесення змін оскаржуваною постановою звужено перелік суб`єктів, до яких можуть бути застосовані санкції, передбачені абзацом сьомим пункту 3 глави 4 Розділу ІХ Кодексу ГРМ.
Про особливості ведення господарської діяльності у першій зоні округу санітарної охорони курортів
Суд: Касаційний адміністративний суд

У першій зоні округу санітарної охорони курортів ведення господарської діяльності є обмеженим як за видами діяльності так і за суб`єктами, які таку діяльність здійснюють. Зокрема, не заборонена діяльність, пов`язана з охороною природних лікувальних властивостей і відпочинком населення. Проте здійснювати таку діяльність можуть лише санаторно-курортні заклади різних форм власності, створені у встановленому законодавством порядку.
Про роль Національної служби посередництва та примирення у процесі врегулювання колективних трудових спорів (конфліктів)
Суд: Касаційний адміністративний суд

Національна служба посередництва та примирення у процесі врегулювання колективних трудових спорів (конфліктів) не ухвалює рішень, які б зобов`язували сторін конфлікту до вчинення певних дій чи прийняття рішень або ж навпаки, ставали на заваді намірам сторін щодо врегулювання колективного трудового спору. Її завдання у цих правовідносинах полягає власне у тому, щоб допомогти, сприяти вирішити колективний трудовий спір (конфлікт), примирити сторін, тобто власне у посередництві, що вочевидь не передбачає ухвалення правових актів зобов`язального характеру.
Про повноваження адміністратора розрахунків на ринку електричної енергії щодо включення учасника ринку до переліку тих, які набули статусу "Дефолтний"
Суд: Касаційний адміністративний суд

ПАТ "НЕК "Укренерго" є суб`єктом, який наділений повноваження адміністратора розрахунків на ринку електричної енергії; зміст та характер повноважень адміністратора розрахунків щодо включення учасника ринку до переліку тих, які набули статусу "Дефолтний", та оприлюднення на офіційному вебсайті адміністратора розрахунків повідомлення про набуття учасником ринку такого статусу із зазначенням дати його набуття, свідчить про те, що їх реалізація впливає на становище учасників ринку електричної енергії (ці відносини не характеризуються рівністю, а мають ознаки підпорядкованості), можливість здійснювати ними подальшої діяльності на такому ринку, а також на виникнення у таких учасників додаткових зобов`язань, зумовлених відповідним статусом. Статус "Дефолтний" набувається та анулюється для учасника ринку у силу виникнення визначених Правилами ринку обставин, проте адміністратор розрахунків наділений виключними повноваженнями перевіряти настання відповідних обставин та їх усунення, а також приймати на цій підставі рішення щодо включення суб`єкта господарювання до переліку учасників ринку, що набули статусу "Дефолтний", або виключення з такого переліку. При цьому несприятливі правові наслідки настають саме у результаті дій адміністратора розрахунків щодо включення учасника ринку до переліку тих, що набули статусу "Дефолтний".
Про повноваження обласних, районних рад після введення в Україні воєнного стану
Суд: Касаційний адміністративний суд

Ані Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні", ані Закон України "Про правовий режим воєнного стану", ані жоден інший акт законодавства, не містять приписів про те, що повноваження відповідної обласної та/або районної ради припиняються автоматично за умов введення в Україні воєнного стану та утворення відповідно до закону військових адміністрацій.
Закон України "Про правовий режим воєнного стану" у будь-якому випадку не передбачає саме припинення повноважень обласних, районних рад, а лише встановлює, що такі (повністю або частково) можуть бути тимчасово, в межах визначеного цим законом строків, передані тимчасовим державним органам - військовим адміністраціям. Після закінчення встановленого законом строку, впродовж якого виконання повноважень обласних, районних рад покладається на військові адміністрації, такі повноваження поновлюються і надалі реалізуються цими радами у визначеному законом порядку.
Обласні ради після введення в Україні воєнного стану продовжують виконувати свої повноваження, надані їм Конституцією України, вищевказаним Законом та іншими законами України, до виникнення передбачених законом підстав для їх передання відповідним військовим адміністраціям. Утворення таких тимчасових державних органів Президентом України не є самостійною і достатньою підставою для припинення повноважень обласних, районних рад у період дії воєнного стану.
Про ознаки капітальних споруд (об`єктів)
Суд: Касаційний адміністративний суд

До ознак капітальних споруд (об`єктів) слід віднести такі: 1) це споруда, будівля або інший об`єкт, будівельні системи, які належать до об`єктів будівництва, визначених у нормах абзацу п`ятого частини першої статті 4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", завжди тісно пов`язані з земельною ділянкою, на якій вони розташовані, та мають фундаментну основу; 2) капітальну будівлю не може бути без негативних наслідків для конструкції розібрано і переміщено, адже в даному випадку всій споруді буде завдано непоправної шкоди; 3) створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт; 4) переміщення цих об`єктів є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Наведені вище ознаки капітальної споруди не є вичерпними й можуть класифікуватися за іншими критеріями, визначеними законом, однак є основними і дозволяють ідентифікувати об`єкт капітального будівництва, знесення якого можливе лише за рішенням суду згідно з законодавством у сфері містобудівної діяльності, а не на підставі рішення органу місцевого самоврядування про демонтаж такого об`єкту в межах здійснення заходу з відновлення благоустрою населеного пункту.