DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Застосування п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", яка встановлює перелік умов для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору
Суд: Велика Палата

ВП ВС відступила від правового висновку КГС ВС, викладеного в постанові від 25.03.2021 у справі No 912/3514/20, щодо застосування пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", яка встановлює перелік умов для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, визначивши, що положення цієї норми Закону можуть бути застосовані за загальним правилом як до позивача, так і до відповідача – фізичної особи за наявності відповідної підстави, визначеної зазначеною нормою.
Відмова у звільненні від сплати судового збору з тих підстав, що така особа є відповідачем (у разі подання нею апеляційної чи касаційної скарги), без дослідження судом доказів, якими відповідач обґрунтовує наявність підстав для застосування пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", завдає шкоди самій суті права відповідача на доступ до суду.
Повноваження учасників товариства на звернення з позовом в інтересах товариства
Суд: Велика Палата

 Укладення директором товариства договорів без попереднього погодження загальними зборами цього товариства може порушувати права та інтереси цього товариства, а не корпоративні права учасників. 
Звернення учасників товариства з позовом в інтересах самого товариства допускається за виняткових обставин, наприклад відкриття ліквідаційної процедури та визнання боржника банкрутом, наслідком чого є припинення повноважень органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а також припинення повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута, або запровадження тимчасової адміністрації чи оголошення про ліквідацію банку, в результаті чого припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, наглядової ради і правління) та органів контролю (внутрішнього аудиту). 
Законом не передбачено повноваження єдиного учасника товариства або учасника з вирішальним контролем (тобто учасника, який володіє часткою у статутному капіталі товариства, яка дає змогу без врахування волі інших учасників ухвалювати рішення з питань діяльності товариства) звертатися з похідним позовом з будь-яким предметом від імені товариства на захист його прав (крім випадків, передбачених частинами першою, другою статті 54 ГПК України). Такий учасник здатен забезпечити призначення виконавчого органу, який сумлінно здійснюватиме свої повноваження, зокрема звертатиметься від імені товариства з позовами, які є необхідними для захисту прав товариства.
Момент переходу права власності на рухоме майно (транспортний засіб)
Суд: Велика Палата

Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору про відчуження такого майна. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності на транспортний засіб у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання такого транспортного засобу. 
Якщо договором визначено здійснення державної реєстрації однією з умов для переходу права власності, то її недодержання не підтверджує перехід права власності до набувача рухомого майна
Повідомлення, відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери як електронний доказ
Суд: Велика Палата

Повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом відповідно до статті 86 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами.
Суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням
Право арбітражного керуючого на оплату послуг у разі закінчення коштів у боржника
Суд: Велика Палата

Якщо процедура банкрутства триває після закінчення коштів, авансованих заявником відповідно до абзацу шостого частини другої статті 30 КУзПБ, або таке авансування не здійснювалося через інше правове регулювання на час ініціювання процедури банкрутства, фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створено, а коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника або від продажу його майна, яке не перебуває в заставі, недостатньо для оплати послуг арбітражного керуючого та його витрат, подаючи на затвердження звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за підсумками ліквідаційної процедури, ліквідатор не може бути позбавлений права звернутися до суду із заявою про стягнення з кредиторів банкрута коштів на оплату його грошової винагороди за період виконання повноважень та відшкодування його витрат у справі.
Якщо існують судові рішення, які набрали законної сили, щодо зобов`язання до вчинення ліквідатором банку певних дій з погашення вимог, які виникли як поточні в ліквідаційній процедурі до неплатоспроможного банку, і такий ліквідатор відмовляється в добровільному порядку виконати такі рішення, стягувач не може бути позбавлений конституційного права на виконання судового рішення. Повернення державним виконавцем без прийняття до виконання виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" буде незаконним.
Право орендаря на звернення до суду з позовом у випадку відмови або зволікання іншої сторони з укладенням додаткової угоди про поновлення договору у встановлений ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" строк
Суд: Велика Палата

Частина восьма статті 33 Закону України "Про оренду землі" встановлює строк, зі спливом якого право сторони на поновлення договору оренди земельної ділянки вважатиметься порушеним у випадку відмови або зволікання іншої сторони з укладенням додаткової угоди.
Протягом строку, на який договір міг бути поновлений, орендар не може бути обмежений у праві звернутися до суду з позовом, покликаним усунути його неможливість зареєструвати право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зокрема і шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди.
Вимога про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі не належить до визначеного статтею 268 Цивільного кодексу України переліку вимог, на які не поширюється позовна давність, однак оскільки порушення орендодавцем вимог Закону України "Про оренду землі" щодо укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди є триваючим правопорушенням, позовна давність не порушена.
Обов`язок суду повідомити сторони про призначення судового засідання при розгляді питання щодо розподілу судових витрат або про прийняття заяви до розгляду (якщо провадження у справі є письмовим) 
Суд: Велика Палата

При розгляді питання щодо розподілу судових витрат положення частини четвертої статті 270 ЦПК України (частини четвертої 244 ГПК України) про те, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, не виключають обов`язку суду повідомити сторони про призначення відповідного судового засідання відповідно до частини другої статті 246 ЦПК України (частини другої статті 221 ГПК України) чи повідомити їх про прийняття заяви до розгляду (якщо провадження у справі є письмовим) незалежно від того, чи розгляд позовних вимог завершився по суті чи позов залишено без розгляду за ініціативою  позивача.
Оскарження договору про закупівлю.  Перехід від загальної процедури закупівлі до переговорної
Суд: Велика Палата

Якщо публічна закупівля завершується оформленням відповідного господарського договору, то оскаржити можна такий договір, а вимога про визнання недійсною закупівлі не є ефективним способом захисту, а рішення уповноваженої особи замовника, оформлене відповідним протоколом, є таким, що вичерпало дію фактом його виконання (укладенням договору).
У випадку порушення вимог законодавства при укладенні договору про закупівлю, за винятком тих, що передбачені статтею 43 Закону України "Про публічні закупівлі" (нікчемність договору про закупівлю), такий договір може бути визнаний недійсним в судовому порядку на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України, тобто є оспорюваним.
Застосування переговорної процедури з підстави, передбаченої пунктом 2 частини другої статті 40 Закону України "Про публічні закупівлі" (відсутність конкуренції з технічних причин), не потребує попереднього проведення процедури відкритих торгів.
Якщо оголошенням про закупівлі передбачається закупівля послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг з урахуванням вимог законів України "Про функціонування єдиної транспортної системи України в особливий період" та "Про державну таємницю", але подані пропозиції не відповідали цим вимогам, то перехід від загальної процедури до переговорної у цьому випадку можливий лише з підстав, зазначених у пункті 1 частини другої статті 40 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме якщо було двічі відмінено процедуру відкритих торгів, у тому числі частково (за лотом), через відсутність достатньої кількості тендерних пропозицій, визначеної цим Законом.
Неможливість оскарження суб’єктом субсидіарної відповідальності судових рішень, якими визнано грошові вимоги кредиторів до боржника з огляду на абз. 1 ч. 2 ст. 61 КУзПБ 
Суд: Касаційний господарський суд

Суб’єкти субсидіарної відповідальності належать до учасників відокремленого позовного провадження у справі про банкрутство та не наділені повним обсягом процесуальних прав учасників справи про банкрутство, зокрема права на оскарження судових рішень у такій справі (у тому числі ухвали про визнання грошових вимог кредиторів до боржника). 
Крім того, на момент розгляду та визнання господарським судом грошових вимог кредитора до боржника майнового інтересу суб’єктів субсидіарної відповідальності не може існувати, оскільки в темпоральному аспекті немає ще самих суб’єктів відповідальності. А тому відсутні підстави для віднесення суб’єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство до тих осіб, про права, інтереси та (або) обов’язки яких суд вирішив питання ухвалою про визнання кредиторських вимог (за винятком, якщо в мотивувальній чи резолютивній частині такої ухвали містяться висновки суду про права та обов’язки названих суб’єктів), що не наділяє їх правом на апеляційне оскарження таких ухвал.
Притягнення  керівника  боржника  до  солідарної  відповідальності  за незадоволення вимог кредиторів 

Аби  визначити,  чи  порушив  боржник  вимоги  частини  шостої  статті  34 КУзПБ, необхідно зіставити моменти виникнення у боржника зобов'язань перед кредиторами, з’ясувати, чи відбулося в той самий звітний період перевищення сумарного розміру зобов'язань боржника перед його кредиторами над розміром всіх  активів  боржника,  задля  встановлення  наявності  та  тривалості  існування  у  боржника  ознак  загрози  неплатоспроможності,  обчислити  початок  перебігу місячного  строку,  передбаченого  абзацом  першим  частини  шостої  статті  34 КУзПБ, і, відповідно, встановити, чи сталося порушення цього строку як підстави для  солідарної  відповідальності  керівника  боржника  у  разі  невиконання  ним  обов'язку  звернутися  із  заявою  про  відкриття  провадження  у  справі про банкрутство за правилами частини шостої статті 34 КУзПБ .
Презумпція вини керівника юридичної особи в разі недотримання ним імперативного обов’язку щодо звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності в юридичної особи ознак неплатоспроможності 
Суд: Касаційний господарський суд

У частині шостій статті 34 КУзПБ закріплено презумпцію вини керівника боржника в разі недотримання ним імперативного обов’язку, визначеного абзацом 1 цієї норми, звернутися до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. 
Водночас якщо керівник боржника доведе, що виникнення обставин, визначених абзацом 1 частини шостої статті 34 КУзПБ, не свідчило про стан загрози неплатоспроможності, тобто об’єктивне банкрутство (критичний момент, з настанням якого боржник через зниження вартості чистих активів став нездатним у повному обсязі задовольнити вимоги кредиторів, у тому числі й щодо сплати обов’язкових платежів), і він, незважаючи на тимчасові фінансові ускладнення, добросовісно розраховував на їх подолання в розумний строк, доклав залежних від нього максимальних зусиль для досягнення такого результату, то такий керівник з урахуванням загальноправових принципів юридичної відповідальності може бути звільнений від солідарної відповідальності.
Наслідки застосування мораторію, встановленого постановою КМУ No 187, при вирішенні питання щодо грошових вимог кредитора – суб’єкта рф 
Суд: Касаційний господарський суд

Мораторій (заборона) на виконання грошових та інших зобов’язань, кредиторами (стягувачами) за якими є юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства рф, у співвідношенні з положеннями КУзПБ щодо правил та наслідків звернення і визнання грошових вимог кредитора до боржника у справі про банкрутство унеможливлює визнання за правилами КУзПБ грошових вимог тих кредиторів, які є особами, визначеними у постанові КМУ No 187, зокрема юридичними особами, створеними та зареєстрованими відповідно до законодавства рф.
Обов’язок контролюючого органу подати разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство докази вжиття заходів забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску 
Суд: Касаційний господарський суд

На контролюючий орган покладено обов’язок подання разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство всіх доказів вжиття заходів забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування відповідно до компетенції та в порядку, передбаченому спеціальним законодавством, що регулює відносини, які виникають у сфері справляння відповідних податків і зборів. 
Відсутність або неповнота таких доказів досліджується господарським судом станом на час ініціювання контролюючим органом провадження у справі про банкрутство та відповідно до частини третьої статті 37 КУзПБ може бути підставою для залишення заяви про відкриття провадження у справі без руху з підстав, передбачених статтею 174 ГПК України, з урахуванням вимог КУзПБ.
Способи захисту інтересів боржника та кредиторів за наявності ознак фраудаторності правочину 
Суд: Касаційний господарський суд

Фраудаторним може виявитися будь-який правочин, що здійснюється між учасниками господарських правовідносин, який укладений на шкоду кредиторам, отже, такий правочин може бути визнаний недійсним у порядку позовного провадження в межах справи про банкрутство відповідно до статті 7 КУзПБ на підставі пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України як такий, що вчинений всупереч принципу добросовісності, та частин третьої, шостої статті 13 ЦК України з підстав недопустимості зловживання правом, на відміну від визнання недійсним фіктивного правочину, лише на підставі статті 234 ЦК України.
Застосування ст. 204 ЦК України в поєднанні з положеннями КУзПБ при розгляді заяви з кредиторськими вимогами за борговою розпискою та визнання кредиторських вимог 
Суд: Касаційний господарський суд

Не досліджуючи дійсність відповідного правочину, що виходить за межі предмета розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника, господарський суд у справі про неплатоспроможність фізичної особи, вирішуючи питання про належне документальне підтвердження кредиторських вимог за борговою розпискою, може надати правову оцінку реальності (дійсності) таких зобов’язань на підставі інших доказів, що підтверджують / спростовують фінансову спроможність цього кредитора щодо надання відповідної позики.
Нікчемність умов договору, якими скасовується чи обмежується відповідальність постачальника за умисне порушення зобов`язання
Суд: Велика Палата

Умови договору, якими скасовується чи обмежується відповідальність постачальника за умисне порушення зобов`язання, є нікчемними на підставі частини третьої статті 614 ЦК України.
Передбачений частиною третьою статті 216 ГК України принцип неприпустимості застереження у господарському договорі щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції поширює дію на ширше коло відносин, і стосується як виробників продукції, так і її продавців. 
Закон України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції" не поширюється на відносини з відшкодування збитків, завданих постачальником внаслідок порушення умов договору поставки (стаття 623 ЦК України) щодо параметрів якості та продуктивності товару.
У господарських відносинах позовна давність за вимогами щодо виявлення прихованих недоліків товару, на який встановлений гарантійний строк, становить один рік (стаття 681 ЦК України), а за позовами щодо виявлення явних недоліків таких товарів – шість місяців (частина восьма статті 269 ГК України)
Наслідки пред’явлення податковим органом кредиторських вимог до боржника, які виникли на підставі податкових декларацій з орендної плати та податку на додану вартість 
Суд: Касаційний господарський суд

Кредиторські вимоги податкового органу до боржника, які виникли на підставі податкових декларацій з орендної плати та податку на додану вартість після визнання боржника банкрутом, не відповідають частині першій статті 59 КУзПБ, оскільки з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов’язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов’язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Самостійне подання ліквідатором звітності до податкового органу не є винятком із цього правила.
Закриття справи про банкрутство з підстав закінчення строків процедури розпорядження майном боржника (170 днів) 
Суд: Касаційний господарський суд

Закриття провадження у справі про банкрутство на підставі абзацу четвертого частини третьої статті 49 КУзПБ є однією із форм правомірної процесуальної поведінки, але надання судом переваги саме такій процесуальній формі закінчення процедури розпорядження майном боржника як закриття провадження у справі про банкрутство (порівняно з переходом до процедур санації чи ліквідації) допускається в разі неможливості введення процедури санації чи відкриття ліквідаційної процедури (крім наявності підстав, передбачених КузПБ або іншим законом, норми якого впливають на подальший перебіг у процедурі банкрутства або встановлюють мораторій на провадження у справі про банкрутство) і не може бути обґрунтоване виключно спливом встановленого 170-денного строку процедури розпорядження майном боржника.
Особливості проведення податковим органом перевірки в разі порушення щодо платника податку провадження у справі про банкрутство 
Суд: Касаційний господарський суд

Реалізація наданих податковому органу повноважень з проведення перевірки у разі порушення щодо платника податку провадження у справі про банкрутство має розглядатися та застосовуватися податковим органом за правилами відповідного податкового закону (зокрема ПК України) з урахуванням відповідних норм спеціального нормативного акта з питань банкрутства - КУзПБ. Проведення процедури банкрутства суб’єкта підприємницької діяльності згідно з приписами законодавства про банкрутство не може залежати від факту можливості або неможливості провести перевірку банкрута податковим органом.
Про відсутність у податкового органу права вимоги до ліквідатора надати ліквідаційний баланс 
Суд: Касаційний господарський суд

Ліквідаційний баланс як складова частина звіту ліквідатора у справі подається на затвердження суду після завершення ліквідаційної процедури боржника. При цьому КУзПБ не передбачено ані складання ліквідаційного балансу на вимогу податкового органу, ані надання ліквідаційного балансу на вимогу податкового органу до завершення ліквідаційної процедури.
Розгляд клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору після постановлення судом ухвали про залишення апеляційної скарги без руху у зв'язку з несплатою судового збору
Суд: Велика Палата

Якщо після постановлення судом ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та надання скаржнику строку на усунення її недоліків, а саме подання доказів сплати судового збору, скаржник звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору, суд може залишити таке клопотання без розгляду з підстав пропущення строку його подання або за заявою скаржника поновити цей строк і розглянути клопотання по суті. 
У разі залишення судом клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору без розгляду або відмови в задоволенні такого клопотання суд постановляє ухвалу, яку направляє скаржнику. Отримавши її, скаржник повинен виконати ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху, а саме подати суду докази сплати судового збору. Якщо скаржник не встигає цього зробити до закінчення строку, наданого судом або встановленого законом на усунення недоліків, він може звернутися до суду із заявою про продовження або поновлення вказаного строку
Акт приймання виконаних будівельних робіт, як офіційний документ (ст. 358 КК). Відсутність об’єктивної сторони складу злочину (ч. 1 ст. 191 КК). Виключено з мотивувальної частини рішень суду формулювання мети привласнення частини грошових коштів
Суд: Касаційний кримінальний суд

Акт приймання виконаних будівельних робіт є офіційним документом та предметом складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК.
Про відсутність у діях обвинуваченого об’єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК, свідчить той факт, що майно відділу освіти не було ввірено обвинуваченому та не перебувало у його віданні, тому належить виключити з мотивувальної частини судових рішень формулювання щодо мети привласнення частини грошових коштів, відведених на оплату поточного ремонту.
Щодо переривання строку пред’явлення виконавчого документа до виконання в разі повернення його без прийняття
Суд: Велика Палата

ВП ВС відступила від правового висновку КАС ВС, викладеного у постанові від 22 вересня 2021 року у справі No 240/10258/19, щодо переривання строку пред’явлення виконавчого документа до виконання в разі повернення його без прийняття, визначивши, що повернення виконавчого документа без прийняття до виконання з підстав, визначених у частині четвертій статті 4 та частині третій статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", не перериває строк пред’явлення такого документа до виконання
Повторна сплата судового збору в разі передачі справи до іншого суду за належною підсудністю
Суд: Велика Палата

Відступ! ВП ВС відступила від правового висновку КАС ВС від 24 вересня 2018 року у справі No 805/168/18-а щодо повторної сплати судового збору в разі передачі справи до іншого суду за належною підсудністю, визначивши, що судовий збір є сплаченим з моменту зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України і в разі направлення справи за підсудністю суд, який отримав справу, не має права вимагати повторної сплати судового збору за місцем розгляду справи. Перерозподіл сплачених коштів може здійснюватися ДСА України у визначеному нею порядку або в порядку, визначеному іншим компетентним органом держави