DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Державна реєстрація договору оренди землі (додаткових угод до нього) після смерті власника земельної ділянки
Суд: Касаційний цивільний суд

Якщо додаткові угоди до договорів оренди були укладені та підписані за життя орендодавця, то здійснення їхньої державної реєстрації після смерті власника земельної ділянки не може бути підставою для скасування державної реєстрації, оскільки, укладаючи додаткові угоди, сторони дійшли згоди з усіх істотних умов договору, а державна реєстрація правочину – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які виникли на підставі правочинів, укладених сторонами у встановленій законом формі.
Право особи на збільшення земельної ділянки, наданої їй у безоплатне користування
Суд: Касаційний цивільний суд

Реалізувавши своє право на безоплатну приватизацію (отримавши у користування) земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства у розмірі 0,4 га (не більше 0,6 га) відповідно до положень ЗК України, особа має право на збільшення земельної ділянки у межах норм, установлених статтею 121 ЗК України, для ведення особистого селянського господарства.
Щодо поцедури зміни цільового призначення земельної ділянки
Суд: Касаційний цивільний суд

Обов`язковою умовою дотримання встановленої процедури зміни цільового призначення земельної ділянки є складання або перепогодження 
(у випадку, якщо зміні цільового призначення підлягає вся земельна ділянка, а не її частина) проекту відведення земельної ділянки з місцевими органами виконавчої влади (районним (міським) органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом містобудування й архітектури та охорони культурної спадщини), а також підлягає державній землевпорядній експертизі.
Щодо необхідності відновлення запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в разі її об’єднання з іншими земельними ділянками
Суд: Касаційний цивільний суд

Об’єднання земельної ділянки в єдиний масив з іншими земельними ділянками та присвоєнням їм єдиного кадастрового номера, призвело до того, що земельна ділянка, яка є предметом спору, втратила свою ідентифікацію, оскільки не має кадастрового номера. Способом ідентифікації спірної земельної ділянки в межах та координатах, які вона мала до об'єднання, що є запорукою можливості реального виконання судового рішення про витребування майна, є присвоєння їй відповідного кадастрового номера, що можливо зробити лише після скасування державної реєстрації прав на об’єднану земельну ділянку та її поділ.
Передбачені договором оренди землі підстави для його розірвання в односторонньому порядку
Суд: Касаційний цивільний суд

Чинним законодавством передбачається можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку у разі, якщо це передбачено умовами такого договору. Наявність відповідної умови в договорі є вирішальною для розгляду справи. Отже, сторони у договорі мають чітко визначити можливість розірвання договору в односторонньому порядку та механізм (процедуру) такого розірвання (шляхом підписання відповідної угоди, тощо).
Виключна правомочність органу місцевого самоврядування в земельних правовідносинах
Суд: Касаційний цивільний суд

Право розпоряджатися землями комунальної власності, у тому числі, право передавати їх у власність або користування фізичним та юридичним особам, належить виключно до компетенції органів місцевого самоврядування, як і перевірка проектів землеустрою на відповідність їх положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
Умови для встановлення земельного сервітуту
Суд: Касаційний цивільний суд

Обов'язковою умовою встановлення земельного сервітуту є неможливість задоволення потреби особи, яка вимагає встановлення сервітуту, в інший спосіб. Тобто, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що обслуговування та користування будинковолодінням є неможливим без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки.
Іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна
Суд: Касаційний господарський суд

Іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна.
У разі вибуття заставного майна з власності іпотекодавця, законодавством встановлено механізм захисту прав іпотекодержателя шляхом перенесення всіх прав та обов'язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності на майно. У такому випадку у разі невиконання позичальником своїх кредитних зобов'язань іпотекодержатель в силу частини 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" має право задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна шляхом заявлення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки до особи, яка є власником іпотечного майна на момент заявлення таких вимог.
Щодо визначення шкоди, спричиненої неправомірними діями державного виконавця, що полягають у бездіяльності та тривалому невиконанні рішення суду

Відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб'єкта - правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір.
Позивач як на підставу задоволення своїх вимог не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів, що шкода, спричинена йому неправомірними діями державного виконавця, становить саме розмір заборгованості боржника за судовим рішенням перед позивачем. Сума шкоди, що була заявлена позивачем до стягнення, є необґрунтованою, оскільки невиконання рішення суду не може ототожнюватися із заподіяною позивачу майновою шкодою, оскільки позивачем не надано доказів безповоротної втрати реальної можливості виконання рішення щодо стягнення з боржника грошових коштів.
Право кредитора на звернення до суду з майновими вимоги до боржника, які виникли до порушення справи про його банкрутство, щодо повернення майна в натурі 
Суд: Касаційний господарський суд

Кредитор – селянське фермерське господарство з майновими вимоги до боржника, які виникли до порушення справи про його банкрутство, щодо повернення майна в натурі має право або вимагати від боржника виконання зобов'язання в натурі, або звернутися як конкурсний кредитор із заявою у справі про банкрутство, трансформувавши свої майнові вимоги в грошові.
Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої особі внаслідок участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час проходження військової служби у лавах Радянської Армії

Встановивши, що позивач отримав захворювання, яке стало підставою для встановлення йому ІІІ групи інвалідності, під час проходження військової служби у Радянській армії, суд правильно зауважив, що спори про відшкодування шкоди повинні вирішуватися за законодавством, яке було чинним на момент виникнення у потерпілого права на відшкодування шкоди та дійшов обґрунтованого висновку, що відсутні підстави для покладення обов'язку про відшкодування моральної шкоди саме на Міністерство оборони України, яке було утворено після отримання позивачем травм та захворювання, під час проходження військової служби у Радянській армії.
Крім того, Порядок відшкодування моральної шкоди, визначений положеннями статті 1167 ЦК України, передбачений для деліктної відповідальності та не поширюється на правовідносини з відшкодування моральної шкоди, завданої особі, внаслідок виконання ним службового обов’язку у складі в/ч Збройних Сил під час ліквідації наслідків аварії ЧАЕС. Законом чітко врегульовано правовий та соціальний захист військовослужбовців у разі встановлення інвалідності, а питання відшкодування шкоди, заподіяної особам внаслідок участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, регулюються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Статтею 20 цього Закону передбачені гарантовані державою компенсації та пільги, що надаються особам, віднесеним до категорії 1, але у ньому відсутнє посилання щодо відшкодування моральної шкоди.
Процедура банкрутства фермерського господарства у справі, порушеній на підставі статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній з 19.01.2013)
Суд: Касаційний господарський суд

Процедура банкрутства фермерського господарства у справі, порушеній на підставі статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній з 19.01.2013), має здійснюватися з урахуванням правового статусу боржника за його організаційною формою та приписів частини четвертої статті 2, статті 93 цього Закону, якою унормовано особливості банкрутства фермерського господарства. Зокрема положення статті 93 Закону, які передбачають певні особливості дій ліквідатора в ліквідаційній процедурі, у тому числі стосовно пошуку активів, мають бути ураховані під час дослідження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора банкрута, поданого до господарського суду для затвердження.
Недопущення до участі фермерського господарства у земельних торгах з продажу права оренди на земельну ділянку з підстав порушення приписів статті 137 ЗК України 
Суд: Касаційний господарський суд

Недопущення фермерського господарства до участі у земельних торгах саме з підстав порушення приписів статті 137 ЗК України є неправомірним у разі, коли фермерським господарством виконано усі належні дії щодо надання документів для реєстрації його як учасника земельних торгів, а виконавцем торгів видано довідку, що свідчить про результат перевірки на належність та достатність документів для подачі заяви про участь фермерського господарства у торгах.
Про неможливість припинення поруки (іпотеки як різновиду поруки) з підстав припинення основного зобов’язання внаслідок ліквідації юридичної особи
Суд: Касаційний господарський суд

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" у випадку, коли іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника перед іпотекодержателем, він є майновим поручителем. Отже, в даному випадку іпотека є конгломератним різновидом таких видів забезпечення виконання зобов'язання як порука та застава.
Припинення основного зобов’язання внаслідок ліквідації юридичної особи боржника за цим зобов’язанням не припиняє поруки (та, відповідно, іпотеки як різновиду поруки), якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи боржника.
Використання переданої в оренду селянському (фермерському) господарству  земельної ділянки за цільовим призначенням 
Суд: Касаційний господарський суд

Передана в оренду селянському (фермерському) господарству для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельна ділянка, яка за своїм цільовим призначенням належить до земель сільськогосподарського призначення та є пасовищем, не може бути використана для посіву пшениці або будь-якої іншої культури, а має використовуватися виключно як пасовище.
Можливість завдання та стягнення збитків в результаті розірвання фермерським господарством договорів оренди землі з власниками земельних ділянок
Суд: Касаційний господарський суд

Укладення фермерським господарством договорів оренди з метою здійснення господарської діяльності з власниками паїв є правомірною поведінкою учасника цивільних правовідносин. Водночас розірвання договорів оренди земельних ділянок позивачем з власниками земельних ділянок не встановлює причинно-наслідкового зв’язку між діями фермерського господарства і заподіянням збитків товариству. При цьому прямо дозволена законом поведінка учасників цивільних правовідносин не може бути визнана протиправної лише у зв’язку із тим, що управнена сторона зазнала збитків в результаті припинення її посадовою особою правовідносин оренди з власниками земельних ділянок.
Юрисдикції спору про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, сторонами  якого є юридична особа як кредитодавець і фізична особа – підприємець як позичальник
Суд: Касаційний господарський суд

До юрисдикції господарських судів належать справи щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов’язання, якщо сторонами цього основного зобов'язання є юридичні особи та (або) фізичні особи  - підприємці. У цьому випадку суб'єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.
Захист права орендного землекористування селянського (фермерського) господарства земельною ділянкою водного фонду
Суд: Касаційний господарський суд

Право користування селянського (фермерського) господарства земельною ділянкою водного фонду не підлягає захисту за рахунок скасування права постійного землекористування іншої юридичної особи, яке отримано у відповідності до вимог законодавства.
Про критерії визначення початку перебігу строку позовної давності
Суд: Касаційний господарський суд

Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов’язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.
Передача (вилучення) земельних ділянок державної власності за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні у фермерського господарства
Суд: Касаційний господарський суд

Передача (вилучення) земельних ділянок державної власності за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні у фермерського господарства, відбувається шляхом прийняття відповідного рішення власника землі за погодженням із користувачем. Оскільки, встановлено, що спірна земельна ділянка у передбачений законом спосіб шляхом прийняття уповноваженим органом відповідного рішення не вилучалася, це є підставою для визнання незаконним та скасування розпорядження про передачу відповідачу земельних ділянок та визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачами.
Щодо реалізація предмета застави
Суд: Касаційний господарський суд

Довготривалі та безрезультатні дії з продажу іпотечного майна порушують права як боржника так і майнового поручителя на законне очікування прийняття предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості, покладають на іпотекодавця надмірний, неспіврозмірний тягар та штучно збільшують заборгованість боржника за кредитним договором
Наслідки визнання за кредитором права власності на предмет іпотеки або застави для одержання задоволення порушеного основного зобов’язання за рахунок іншого виду забезпечення
Суд: Касаційний господарський суд

Нормами чинного законодавства не обмежено право кредитора забезпечити належне виконання боржником основного зобов'язання декількома видами забезпечення. Забезпечувальне зобов'язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному, а здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.
Таким чином, внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки або застави шляхом визнання за кредитором права власності на нього, кредитор не втрачає права вимоги до боржника щодо одержання задоволення порушеного основного зобов'язання за рахунок іншого виду забезпечення. 
Оскільки розмір забезпечення основного зобов'язання може мати істотне значення для кредитора при погодженні ним умов основного зобов'язання, у яке він вступає, припинення усіх інших забезпечень при реалізації кредитором одного з них - суперечило б принципу справедливості та розумності.
Часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором
Суд: Касаційний господарський суд

Правовий аналіз частини другої статті 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання. Цей висновок узгоджується з положенням частини першої статті 512 ЦК України, яка передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).
Часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.
Невиконання відповідачем обов’язку передати документи не є істотним порушенням умов договору поруки
Суд: Касаційний господарський суд

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.
Оцінка істотного порушення договору здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. 
Саме лише невиконання первісним кредитором обов’язку з передачі документів, що підтверджують обов’язки боржника за кредитним договором, не свідчить про відсутність у нового кредитора права вимоги до боржника.
Зарахування сплати грошового зобов’язання з єдиного соціального внеску, що здійснюється третіми особами
Суд: Касаційний адміністративний суд

Сама лише обставина, що перерахування власних коштів платника єдиного внеску відбулися не з його власного рахунку, в умовах неможливості використання власних рахунків платника, не свідчить про порушення платником вимог частини дев'ятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування". У разі наявності прогалин у нормативно-правовому акті щодо порядку (способу) виконання обов'язку платника зі сплати єдиного внеску, за умов об'єктивної неможливості скористатися передбаченим законом способом виконання такого обов'язку, правомірними є дії платника єдиного внеску, спрямовані на забезпечення виконання цього обов'язку в будь-який інший спосіб, що не суперечить чинному законодавству.
Необхідні умови для виникнення обов'язку з відшкодування моральної шкоди 

Сам по собі факт наявності моральної шкоди ще не породжує обов’язку її компенсації, оскільки необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності. Відсутність хоча б однієї з таких складових виключає відповідальність за заподіяння шкоди. При цьому на позивача покладається обов’язок довести наявність шкоди, її розмір та факт заподіяння її відповідачем внаслідок неправомірних рішень, дій (бездіяльності) особи, яка її завдала.
Недотримання порядку та строку винесення податкового повідомлення-рішення
Суд: Касаційний адміністративний суд

У разі, коли податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом одночасно зі складенням акту перевірки, тобто з порушенням порядку та строку, передбачених пунктами 86.7 та 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, що позбавило платника податків права на подачу протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта та розгляд заперечень на висновки такого акта, таке рішення контролюючого органу про визначення податкових зобов'язань є таким, що прийнято з порушенням закону, а тому лише з цих підстав є протиправними та підлягає скасуванню як протиправне.
Наявність рішення суду про відмову у примусовій госпіталізації особи не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок поміщення до психіатричної лікарні 

Розгляд судом заяви про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку є гарантією від свавільного надання особі психіатричної допомоги, відмова суду у задоволенні такої заяви не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, особі, яка була поміщена до психіатричної лікарні відповідно до вимог Закону, а суд має встановити склад цивільного правопорушення: протиправність дій відповідача, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправними діями та шкодою, а також вину відповідача.
Ненадання рішення  за результатами розгляду скарги при адміністративному оскарженні
Суд: Касаційний адміністративний суд

У разі ненадіслання суб'єктом владних повноважень вмотивованого рішення за скаргою платника податків остання вважається задоволеною на користь платника.
Сам факт протиправного утримання особи у психоневрологічному лікувальному закладі є підставою для відшкодування їй моральної шкоди

Надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції з усіма гарантіями, що передбачені цією статтею, включно з правом на відшкодування будь-якої шкоди, завданої позбавленням свободи, якщо воно буде визнане таким, що не відповідає чинному законодавству України.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про психіатричну допомогу" перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.
Погодившись із висновком суду першої інстанції, який у повному обсязі відмовив у задоволенні позову у зв'язку з його недоведеністю, апеляційний суд не врахував, що сам факт протиправного утримання позивача у психоневрологічному лікувальному закладі є підставою для відшкодування йому моральної шкоди.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі No 2-1/07
Оподаткування доходів фізичних осіб при списанні банком заборгованості за кредитом за рахунок страхового резерву
Суд: Касаційний адміністративний суд

Унаслідок списання банком заборгованості за кредитом коштом страхового резерву правовідносини між банком як кредитором і боржником за кредитним договором не припиняються, оскільки банк залишає за собою право вжити повний комплекс заходів щодо стягнення надалі кредитної заборгованості. Обов'язковою ознакою анулювання (прощення) кредитором заборгованості є повне припинення зобов'язання боржника перед кредитором.
Вчинення окремих дефектів податковим органом в при винесенні рішення
Суд: Касаційний адміністративний суд

Окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не можуть сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Суд може визнати правомірним рішення контролюючого органу, прийняте з недотриманням окремих елементів форми, але в межах компетенції, зміст якого можна чітко встановити, зокрема, щодо порушень законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, а також розміру останніх.
Підстави повернення з бюджету помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань
Суд: Касаційний адміністративний суд

Обов'язковою передумовою повернення платнику податків надміру / помилково сплачених коштів є одночасна наявність таких обставин: 1) відсутність у такого платника податкового боргу; 2) подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати; 3) відповідність поданої заяви вимогам пункту 43.4 Податкового кодексу України. За наслідками подання відповідної заяви контролюючий орган у визначені законом строки має або підготувати висновок про повернення такої суми, або надати письмову відмову в поверненні коштів з бюджету з пропозицію проведення звірення стану рахунків (у разі відсутності в інформаційних базах даних ДФС відомостей щодо розміру заявленої до повернення суми).
Щодо стягнення судового збору за вимогу про відшкодування моральної шкоди, визначеної у грошовому вимірі

Вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.