DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Про  заміну кредитора правонаступником
Суд: Касаційний господарський суд

До спорів, які згідно зі статтею 7 КУзПБ розглядаються за правилами позовного провадження в межах справи про банкрутство, мають застосовуватися загальні положення про правонаступництво, передбачені ГПК України, зокрема його статтею 52. Для заміни кредитора у справі про банкрутство, вимоги якого включено до реєстру кредиторських вимог, правонаступником мають застосовуватися спеціальні норми законодавства про банкрутство (стаття 43 КУзПБ). Отже, залежно від цього мають застосовуватися частина третя статті 9 КУзПБ, а для спорів, які вирішуються в межах справи про банкрутство відповідно до статті 7 КУзПБ, – статті 255, 287 ГПК України.
При цьому з урахуванням приписів частини шостої статті 12 ГПК України положення Закону про банкрутство (КУзПБ) застосовуються переважно як спеціальні норми права. У разі відсутності в спеціальному законі з питань банкрутства (КУзПБ) іншого врегулювання інституту правонаступництва норми чинного ГПК України мають застосовуватися як загальні норми процесуального права.
Початок перебігу строку на подання апеляційної скарги. Коло осіб, які наділені правом  оскаржувати судові рішення у справі про банкрутство
Суд: Касаційний господарський суд

Початок перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення, ухваленого у справі про банкрутство, має обраховуватися з дати постановлення ухвали суду про визнання кредиторських вимог особи.
Правом оскаржувати судові рішення у справі про банкрутство наділені лише учасники такої справи, яким товариство на момент постановлення оскарженої ним ухвали місцевого господарського суду не було, а отже, і не мало процесуальної можливості оскаржити таку ухвалу в встановлений ГПК України строк.
Щодо відмови новопризначеного розпорядника майна боржника від апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, поданої попереднім розпорядником майна
Суд: Касаційний господарський суд

Розпорядник майна у справі про банкрутство не є представником юридичної особи, а вважається самостійним учасником у справі про банкрутство, за винятком припинення господарським судом повноважень керівника або органу управління боржника та покладання його обов'язків на розпорядника майна (стаття 40 КУзПБ). При цьому обсяг повноважень, наданий арбітражному керуючому – розпоряднику майна боржника положеннями КУзПБ та ГПК України як учаснику у справі про банкрутство (зокрема, щодо оскарження судових актів, відмови від поданих скарг та ін.), не змінюється від зміни особи, яка призначена господарським судом для здійснення процедури розпорядження майном боржника, тобто від зміни особи арбітражного керуючого.
Тому є правильним висновок суду апеляційної інстанції про прийняття відмови новопризначеного розпорядника майна боржника від апеляційної скарги, зважаючи на те, що розпорядник майна не є представником, а також на відсутність осіб, що приєдналися до апеляційної скарги, і відповідно, їх заперечень та закриття апеляційного провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 264 ГПК України.
Щодо можливості відмови новопризначеного розпорядника майна підприємства-боржника від апеляційної скарги, яка була подана попереднім розпорядником майна
Суд: Касаційний господарський суд

Розпорядник майна у справі про банкрутство не є представником юридичної особи, а є самостійним учасником у справі про банкрутство, за винятком припинення господарським судом повноважень керівника або органу управління боржника та покладання його обов'язків на розпорядника майна.
Водночас обсяг повноважень, наданий арбітражному керуючому – розпоряднику майна боржника положеннями КУзПБ та ГПК України як учаснику у справі про банкрутство (зокрема, щодо оскарження судових актів, відмови від поданих скарг та ін.) не змінюється від зміни особи, яка призначена господарським судом для здійснення процедури розпорядження майном боржника, тобто від зміни особи арбітражного керуючого.
Новопризначений розпорядник майна підприємства-боржника має право подати заяву про відмову від апеляційної скарги, поданої попереднім розпорядником майна.
Оскарження  в  касаційному  порядку  судового  рішення,  яким  вирішено  питання про зміну черговості задоволення вимог кредитора  
Суд: Касаційний господарський суд

Вирішення  судом  питання  черговості  вимог  кредитора  здійснюється поряд з іншими питаннями, що вирішуються при розгляді кредиторських вимог   у  справі  про  банкрутство  (розмір,  склад  тощо).  А  тому  порушене  кредитором питання  щодо  зміни  черговості  визнаних  вимог  цього  кредитора  є  складовою розгляду цих вимог, у зв'язку із чим судові рішення, ухвалені за результатами розгляду  заяви/вимог  кредитора або  іншої  особи  про  зміну  черговості  вимог  кредитора  (кредиторів)  належать  до  тих,  що  підлягають  оскарженню в касаційному порядку в розумінні частини третьої статті 9 КУзПБ.
Про неможливість застосування абзацу другого частини третьої статті 9 КУзПБ стосовно включення скарги на судові рішення, ухвалені в порядку статті 7 КУзПБ за результатами розгляду заяв (у порядку позовного провадження) у межах справи про банкрутство
Суд: Касаційний господарський суд

Аналіз змісту абзацу другого частини третьої статті 9 КУзПБ в сукупності з іншими частинами цієї статті та статті 7 Кодексу дає підстави для висновку про те, що необхідними (але не виключно) умовами застосування процесуальної можливості включення скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню, є такі:
– судовими рішеннями, що підлягають касаційному оскарженню в порядку абзацу другого частини третьої статті 9 КУзПБ можуть бути тільки постанови апеляційного господарського суду, з них первісний, основний об’єкт касаційного оскарження – постанова апеляційного господарського суду, прийнята за результатами оскарження ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню, та щонайменше одна постанова апеляційного господарського суду, прийнята за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо;
– процесуальна можливість спільного касаційного оскарження в порядку абзацу другого частини третьої статті 9 КУзПБ (включення скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню) може бути застосована тільки щодо касаційного оскарження тих судових рішень (постанов апеляційного господарського суду) в процедурі банкрутства, які стосуються не вирішення спорів, а розв'язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства.
Порядок припинення (закриття) провадження у справах про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 % акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі
Суд: Касаційний господарський суд

Вимога частини п'ятої статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" щодо припинення (закриття) провадження у справах про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 % акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника, є імперативною, самостійно застосовується у передбачених нею випадках у справах про банкрутство, не узалежнюють обов'язковість припинення провадження у справі про банкрутство від наявності будь-яких умов та є достатньою правовою підставою для припинення/закриття провадження у справі про банкрутство.
Для прийняття рішення про закриття/припинення провадження у справі про банкрутство боржника на підставі частини п'ятої статті 12 названого Закону на будь-якій стадії провадження у справі, незалежно від того, яка судова процедура банкрутства застосовується до боржника і на яких стадіях розгляду перебуває ця справа про банкрутство (розпорядження майном, санація, ліквідація), необхідним і достатнім є лише встановлення судом за поданими сторонами доказами у справі обставин належності державі Україна прямо або опосередковано більше ніж 50 % акцій (часток) цього боржника та чинності (на час ухвалення відповідного судового рішення) прийнятого компетентним органом рішення про приватизацію боржника.
Підстави для представництва прокурором інтересів держави у випадку незвернення з позовом до суду компетентного органу

Сам факт незвернення до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що відповідний орган неналежно виконує свої повноваження щодо захисту інтересів держави, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту таких інтересів та звернення до суду з таким позовом.
Порядок припинення (закриття) провадження у справах про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 % акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі
Суд: Касаційний господарський суд

Положення пункту 4-3 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону про банкрутство не є самостійною підставою для припинення/закриття провадження у справі про банкрутство, оскільки зазначений розділ доповнений названим пунктом згідно з пунктом 10 розділу V "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" з метою реалізації норми частини п'ятої статті 12 цього Закону.
Норма частини п'ятої статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" самостійно застосовується у передбачених нею випадках у справах про банкрутство та є окремою правовою підставою для припинення/ закриття провадження у справі про банкрутство в розумінні пункту 12 частини першої статті 83 Закону про банкрутство стосовно боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію.
Умови  завершення процедури санації шляхом закриття ровадження у справі про банкрутство
Суд: Касаційний господарський суд

Якщо за час, протягом якого тривала процедура санації, відновлення платоспроможності боржника за допомогою існуючого механізму банкрутства не відбулося, вимог кредиторів задоволено не було, як і не було укладено мирової угоди, яка була б затверджена господарським судом, то процедура санації може завершитися закриттям провадження у справі про банкрутство із застосуванням пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України як така, що позбавляє можливості досягнення легітимної мети Закону про банкрутство.
Про застосування судом загальних процесуальних норм при вирішенні питання  про наявність/відсутність підстав для закриття провадження у справі
Суд: Касаційний господарський суд

У разі тривалого здійснення провадження у справі про банкрутство через неможливість його завершення із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство суд, вирішуючи питання про наявність/відсутність підстав для закриття провадження у справі, може застосувати загальні процесуальні норми з метою забезпечення права на справедливий суд в розумінні строків розгляду справи і забезпечення балансу інтересів кредиторів та боржника під час судового провадження.
Про відсутність норм, які передбачають можливість повернення (переходу) у справах про банкрутство до іншої процедури у зв'язку із застосуванням пункту 2 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.
Суд: Касаційний господарський суд

У Законі України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" відсутні норми, які б передбачали можливість повернення (переходу) у справах про банкрутство до іншої процедури у зв'язку із застосуванням пункту 2 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.
Установивши наявність законодавчого обмеження у застосуванні процедури санації та ліквідації державного підприємства, а також неможливість повернення провадження у справі про банкрутство до іншої процедури, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки предмет спору відсутній.
Про предмет договору страхування 
Суд: Касаційний господарський суд

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником.
Щодо істотної умови договору страхування. Питання набрання чинності договору страхування
Суд: Касаційний господарський суд

Однією з істотних умов договору страхування є строк його дії, а досягнення сторонами згоди стосовно цієї умови є необхідним для визнання такого договору укладеним.
Однак укладення договору страхування саме по собі не призводить до набрання ним чинності.
Щодо  обв'язку  власника транспортного засобу, водія якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді відшкодувати різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою
Суд: Касаційний господарський суд

Відповідач як власник транспортного засобу, водія якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, згідно зі статтями 1187, 1194 ЦК України зобов'язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка підлягає зменшенню на суму франшизи.
Про необхідність встановлення фактичного власника чи балансоутримувача вулиці для правильного вирішення питання щодо стягнення у порядку суброгації 
Суд: Касаційний господарський суд

Для правильного вирішення питання щодо стягнення у порядку суброгації (відповідно до положень статті 27 Закону, статті 993 ЦК України) суми шкоди, завданої внаслідок ДТП, важливим є встановлення фактичного власника чи балансоутримувача вулиці (автомобільної дороги місцевого значення).
Про передачу (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика
Суд: Касаційний господарський суд

Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов'язання, яке існувало на момент заподіяння шкоди і у зв'язку з яким було виплачене страхове відшкодування, а також зміна в ньому кредитора.
Під час суброгації нового зобов'язання не виникає, первісні правовідносини залишаються незмінними.
Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика.
Страховик виступає замість потерпілого.
Про необхідність встановлення особи, відповідальної за заподіяння шкоди для вирішення питання щодо стягнення у порядку суброгації
Суд: Касаційний господарський суд

Для правильного вирішення питання щодо стягнення у порядку суброгації (відповідно до положень статті 27 Закону, статті 993 ЦК України) суми шкоди, завданої внаслідок ДТП, важливим є встановлення особи, відповідальної за заподіяння шкоди.
Щодо необхідності дослдіження  судом правил страхування при наданні  послуг з експедирування вантажу та умови добровільного страхування вантажу
Суд: Касаційний господарський суд

З'ясовуючи правовідносини, що склалися між відповідачем та його страховиком, а також визначаючи умови добровільного страхування цивільної відповідальності відповідача при наданні ним послуг з експедирування вантажу та умови добровільного страхування вантажу, який було втрачено відповідачем, суди мають проаналізувати правила страхування чи умови страхування ризиків страховиками щодо встановлення ними загальних умов та порядку виплати страхового відшкодування у разі настання страхових випадків.
Юрисдикція спору про зобов’язання органів Національної поліції України провести службове розслідування щодо службових осіб поліції, які прибули на виклик, встановити винних та повернути викрадені речі
Суд: Велика Палата

Оскільки позовні вимоги про зобов’язання органів Національної поліції України провести службове розслідування щодо службових осіб поліції, які прибули на виклик, встановити винних та повернути викрадені речі, фактично стосуються бездіяльності відповідачів щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, то відповідний спір має вирішуватися за правилами КПК України.
Юрисдикція спору щодо оскарження особою, яка не є учасником кримінального провадження, дій посадових осіб прокуратури, досудового розслідування, пов’язаних із проведенням обшуку у належному такій особі житловому приміщенні
Суд: Велика Палата

Спори щодо оскарження особою, яка не є учасником кримінального провадження, дій посадових осіб прокуратури, досудового розслідування, пов’язаних із проведенням обшуку у належному такій особі житловому приміщенні, розглядаються в порядку кримінального судочинства.
Юрисдикція спору про оскарження бездіяльності керівника відділу поліції щодо ненадання відповіді на питання заяви (назвати докази, повідомити, на підставі чого працівники поліції дійшли висновку про відсутність ознак кримінального правопорушення)
Суд: Велика Палата

Спір про визнання неправомірною бездіяльності керівника райвідділу поліції як суб’єкта владних повноважень при здійсненні ним управлінських функцій, а саме щодо ненадання відповіді на окремі питання заяви (назвати докази і повідомити обставини, на підставі яких працівники поліції дійшли висновку про відсутність ознак кримінального правопорушення; зазначити норми законів, якими працівники поліції керувалися під час проведення перевірки; назвати осіб, які ініціювали й виконали перевірку за його заявою; залучити позивача до цієї перевірки), та зобов’язання надати таку відповідь підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Оскарження бездіяльності начальника поліції щодо ненадання відповіді на звернення стосовно мотивів невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а також заборони відділу поліції проводити будь-які дії, пов’язані зі зверненням особи
Суд: Велика Палата

Вимоги про визнання протиправною бездіяльності начальника відділення поліції щодо ненадання відповіді на звернення стосовно мотивів невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а також заборони відділу поліції проводити будь-які дії, пов’язані зі зверненням особи, у тому числі робити перевірки, збирати докази чи опитувати осіб до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, не можуть бути самостійним предметом розгляду в порядку жодного судочинства.
Юрисдикція спору про звільнення з-під арешту майна особи, щодо якої за КПК України 1960 року була порушена кримінальна справа, але надалі постанову про порушення справи за тим же КПК України суд скасував, не вирішивши питання про зняття арешту
Суд: Велика Палата

Якщо арешт накладений на майно особи, щодо якої за КПК України 1960 року була порушена кримінальна справа, але надалі постанову про порушення кримінальної справи за тим же процесуальним законом суд скасував, не вирішивши питання про зняття зазначеного арешту, спір про звільнення цього майна з-під арешту слід розглядати за правилами цивільного судочинства.
Юрисдикція спору щодо оскарження рішень органів управління акціонерного товариства щодо відсторонення від виконання обов'язків голови правління товариства згідно з ч.3 ст. 99 ЦК України, ст. 61 Закону України "Про акціонерні товариства"
Суд: Велика Палата

Правовідносини стосовно припинення повноважень і тимчасового відсторонення члена виконавчого органу товариства від виконання його повноважень згідно зі ст. 61 Закону України "Про акціонерні товариства" та ч.3 ст. 99 ЦК України у редакції, чинній з 1 червня 2014 року, не є відстороненням працівника від роботи у розумінні ст. 46 КЗпП України. Хоча відповідні рішення уповноваженого на їх прийняття органу товариства можуть мати наслідки і в межах трудових відносин, але визначальними за таких обставин є відносини корпоративні.
Спір щодо оскарження рішень органів управління акціонерного товариства (загальних зборів та наглядової ради) щодо відсторонення від виконання обов'язків голови правління товариства згідно з ч.3 ст. 99 ЦК України, ст. 61 Закону України "Про акціонерні товариства" та призначення тимчасово виконуючого обов'язки голови правління підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.
Юрисдикція спору щодо оскарження учасником ТОВ реєстраційних дій щодо змін до установчих документів ТОВ, внесення відомостей щодо зміни складу учасників та керівника
Суд: Велика Палата

Спір за позовом учасника ТОВ до державних реєстраторів про визнання незаконними та скасування реєстраційних дій щодо змін до установчих документів ТОВ, внесення відомостей щодо зміни складу його учасників та керівника, обґрунтований недотриманням цими суб'єктами встановленого законом порядку проведення такої реєстрації, яка на думку позивача, проведена на підставі підроблених документів, підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.
Юрисдикція спору щодо оскарження учасником ТОВ дій державного реєстратора щодо внесення змін до ЄДР в частині відомостей про керівника юридичної особи, заміни відомостей про підписантів
Суд: Велика Палата

Позовні вимоги учасника ТОВ про визнання протиправними дії державного реєстратора щодо внесення змін до ЄДР в частині відомостей про керівника юридичної особи, заміни відомостей про підписантів, обґрунтовані порушеннями у порядку призначення керівника товариства, підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.
Юрисдикція спору за позовом Пенсійного фонду України до роботодавця про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій
Суд: Велика Палата

Спір за позовом Пенсійного фонду України до роботодавця про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.
Щодо неповідомлення страховика про настання страхового випадку та можливості стаховика  перевірити обставини ДТП власними силами 
Суд: Касаційний господарський суд


Обов'язок  повідомити у  триденний  строк  страховика  про  ДТП,  яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), установлено законодавством  для  надання  страховику  можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.
Неповідомлення страховика про настання страхового випадку, за умови наявності у нього можливості щодо встановлення як самого факту настання страхового випадку, так і його обставин за допомогою інших джерел, якими він скористався, не свідчить про недосягнення такої мети у вигляді неможливості перевірки обставин ДТП власними силами та спричинення необґрунтованих виплат.
Умови існування порушених прав потерпілого або іншої особи, яка має право на отримання страхового відшкодування за договором (полісом), що підлягає судовому захисту
Суд: Касаційний господарський суд

Виключно за наслідками вчинення дій, які зумовлюють початок перебігу встановленого статтею 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строку на прийняття страховиком рішення щодо відповідного страхового випадку, та у випадку нездійснення страхової виплати (неповної її виплати) за спливом такого строку чи повідомлення про прийняття рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування взагалі може йтися про існування порушених прав потерпілого або іншої особи, яка має право на отримання страхового відшкодування за договором (полісом), що підлягає судовому захисту.
Про покладення обов'язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність на страховика винної особи 
Суд: Касаційний господарський суд

Виконання обов'язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність згідно із Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.