DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Про повернення замовнику повідомлення про початок виконання будівельних робіт, у разі якщо зазначена в ньому інформація є недостатньою для здійснення реєстрації цього повідомлення
Суд: Касаційний адміністративний суд

Після отримання повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єкті, що за класом наслідків належить до незначних (СС1), орган Державного архітектурно-будівельного контролю перевіряє повноту даних, наведених у такому повідомленні, та у разі, якщо буде встановлено недостатність інформації, зазначеної у повідомленні про початок виконання будівельних робіт, що унеможливлює здійснення реєстрації останнього, відповідне повідомлення повертається замовнику на доопрацювання з обов`язковою передачею інформації про повернення повідомлення про початок виконання будівельних робіт замовнику на доопрацювання до органу Державної архітектурно-будівельної інспекції для її внесення до Єдиного реєстру документів.
Про зупинення судом провадження у адміністративній справі у разі призначення судової експертизи
Суд: Касаційний адміністративний суд

Оскільки для проведення експертизи матеріали адміністративної справи направляються судом експерту, то проведення процесуальних дій на час проведення експертизи є неможливим, що обумовлює правомірність зупинення судом провадження у справі на час проведення експертизи. Крім цього, у відповідності до вимог статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, зупинення провадження у справі у разі призначення судової експертизи є правом суду, який розглядає справу.
Про можливість процесуального правонаступництва на будь-якій стадії адміністративного процесу
Суд: Касаційний адміністративний суд

Заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа і після закінчення виконавчого провадження.
Про вимоги до тендерної документації в контексті відтворення в ній певних забороняючих правил поведінки щодо здійснення державних закупівель у визначених суб’єктів
Суд: Касаційний адміністративний суд

Правові засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади, зокрема вимоги до тендерної документації встановлені Законом України "Про публічні закупівлі", стаття 22 якого не містить вимог, які б зобов`язували замовників зазначати у тендерній документації про заборону здійснення державних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб-резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також державних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з Законом України "Про санкції".
Неможливість оскарження в судовому порядку акта про оцінку майна та рецензії на звіт про оцінку майна
Суд: Касаційний адміністративний суд

Акт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його обов`язків, визначених законом.
Відповідно акт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності висновки і його дії щодо реалізації своєї діяльності.
Рецензія на звіт про оцінку майна є складовою частиною процедури оцінки (етапом перевірки) об`єкта оренди, яка відображає та підтверджує або спростовує зроблені суб`єктом оціночної діяльності висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності при здійснені якої відповідач не виконує функцій суб`єкта владних повноважень.
Вказані документи не є рішеннями (діями) суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, які можуть бути оскаржені до адміністративного суду.
Право Державної служби експортного контролю України застосовувати процедуру державного експортного контролю до товарів військового призначення, міжнародна передача яких не підлягає такому контролю
Суд: Касаційний адміністративний суд

Запровадження державного експортного контролю з метою запобігання розповсюдженню зброї масового знищення, засобів її доставки та звичайних озброєнь відбувається з визначених законом підстав та щодо товарів незалежно від того чи зазначені вони у списках товарів, що підлягають державному експортному контролю.
Законність запровадження Держекспортконтролем такого контроля залежить від обґрунтованості та достатності інформації про наміри суб`єкта або можливість використання таких товарів у державах, до яких встановлено ембарго, для кінцевих цілей, зазначених у статті 10 Закону України від 20 лютого 2003 року No  549-IV "Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання".
Про можливість встановлення адвокатським самоврядуванням плати за опрацювання внесення та розміщення додаткової інформації у профайлі адвоката (за його бажанням) в базі даних Єдиного реєстру адвокатів України
Суд: Касаційний адміністративний суд

Рішенням Ради адвокатів України від 22.09.2017 року No191 "Питання організаційного забезпечення ведення Єдиного реєстру адвокатів України" (із змінами) було затверджено щорічну плату (внесок) за опрацювання, внесення та розміщення додаткової інформації у профайлі адвоката (за його бажанням) в базі даних Єдиного реєстру адвокатів України на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України; прийнято відповідачем з метою удосконалення профайлу адвоката в ЄРАУ. Зокрема, адвокатам надано можливість за відповідну плату вносити додаткову інформацію, яка фактично є рекламою адвоката. Внесення такої інформації здійснюється виключно за бажанням адвоката. 
Отже, спірне рішення відповідача стосується внесення відомостей до ЄРАУ, які не визначені законом як обов`язкові та внесення яких не є обов`язком адвокатського самоврядування і не забезпечене фінансово за рахунок щорічних внесків адвокатів на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування. Прийняття рішення такого змісту не суперечить визначеним законом повноваженням відповідача та віднесено до його компетенції.
Розподіл повноважень сільських і районних рад щодо надання у користування надр місцевого значення
Суд: Касаційний адміністративний суд

Відповідно до пункту 22 статті 43 цього ж Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до компетенції районних та обласних рад належить, зокрема, питання щодо вирішення відповідно до закону питань про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів відповідно районного чи обласного значення, а також про скасування такого дозволу.
Отже, повноваження районної ради поширюються на надання у користування природних ресурсів (зокрема й надр) районного значення, а сільської ради - на ресурси місцевого значення.
Таким чином, для визначення уповноваженої ради ("відповідної" у розумінні пукнту 1 частини першої статті 10 Кодексу України про надра та абзацу 3 пункту 9 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 No 615) важливим є встановлення території знаходження відповідних корисних копалин та їх виду (місцевого, районного, обласного).
Наслідки невідповідністі місця розміщення земельної ділянки, яку сформовано за результатами розроблення документації із землеустрою місцю розміщення земельної ділянки, на яку було подано заяву для отримання дозволу
Суд: Касаційний адміністративний суд

Отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою та розроблення проекту землеустрою, є стадіями одного процесу та нерозривно пов`язані між собою, а отже розроблення проекту землеустрою на іншу земельну ділянку, ніж на ту, на яку подано заяву на розроблення проекту землеустрою, не відповідає вимогам статті 118 Земельного кодексу України.
В свою чергу самостійна зміна місця розташування земельної ділянки при розробленні проекту землеустрою, без подання заяви про отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою саме щодо цієї земельної ділянки, є порушенням процедури визначеної статті 118 ЗК України.
Невідповідність місця розміщення земельної ділянки, яку сформовано за результатами розроблення документації із землеустрою місцю розміщення земельної ділянки, на яку було подано заяву для отримання дозволу є підставою для відмови органом місцевого самоврядування у затвердженні проекту землеустрою.
Щодо форми рішення суду апеляційної інстанції за результатами перегляду вироку місцевого суду у разі виключення апеляційним судом із резолютивної частини вироку рішення про застосування ч. 5 ст. 72 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Виключення зі строку покарання, призначеного особі, строку попереднього ув’язнення, зарахованого судом першої інстанції на підставі ч. 5 ст. 72 КК, є іншим випадком, передбаченим ч. 1 ст. 421 КПК, який погіршує правове становище обвинуваченого. Рішення апеляційного суду, яким виключається з резолютивної частини вироку місцевого суду застосування ч. 5 ст. 72 КК, повинно ухвалюватися судом апеляційної інстанції у формі вироку.
Про визначення критеріїв "грубого" порушення Правил адвокатської етики
Суд: Касаційний адміністративний суд

Критерії "грубого" порушення Правил адвокатської етики не визначені на нормативно-правовому рівні, а тому визначення "грубості" дисциплінарного правопорушення, а також обрання суворості дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.
Про автомобільних перевізників, які повинні мати серед обов’язкових документів ліцензію
Суд: Касаційний адміністративний суд

В розумінні вимог статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник – фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Водночас законодавець виокремлює автомобільних перевізників, які повинні мати серед обов’язкових документів ліцензію, оскільки у статті 39 вказаного Закону міститься таке поняття, як перевезення пасажирів автобусами і легковими автомобілями для власних потреб, і в таких осіб відсутнє зобов’язання мати серед переліку документів ліцензію.
Про порядок затвердження результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В" 
Суд: Касаційний адміністративний суд

Остаточне рішення щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", приймає суб’єкт призначення, до повноважень якого належить затвердження висновку щодо оцінювання. Поруч із цим, у випадку якщо державному службовцю виставлена негативна оцінка, суб’єкт призначення вивчає матеріали оцінювання і в разі необхідності заслуховує пояснення відповідного державного службовця та/або його безпосереднього керівника і лише після цього вирішує, чи є виставлена негативна оцінка обґрунтованою. Тобто законодавець не покладає на суб’єкта призначення імперативного обов’язку щодо затвердження результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В" - суб’єкт призначення при вирішенні вказаного питання наділений певною свободою розсуду.
Оцінка дій працівника поліції у контексті затримання особи, що вчинила кримінальне правопорушення (ст. 38 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Здійснюючи кваліфікацію дій працівника поліції, який прибувши на місце вчинення адміністративного правопорушення у складі групи реагування, заподіяв середньої тяжкості тілесні ушкодження двом потерпілим, один з яких стояв на колінах з піднятими догори руками після його зупинення іншим працівником поліції з використанням табельної зброї, а інший перебував на місці події, судам слід звернути увагу на те, у зв’язку з чим було заподіяно ці тілесні ушкодження, а також перевірити наявність у діях працівника поліції ознак затримання особи, що вчинила кримінальне правопорушення (ст. 38 КК). Суди першої та апеляційної інстанції допустили суперечність у своїх рішеннях, вказуючи на те, що працівник поліції, заподіюючи тілесні ушкодження двом потерпілим, діяв як з особистих неприязних мотивів, так і перевищив свою владу та службові повноваження. Під час оцінки дій працівника поліції у контексті затримання особи, що вчинила кримінальне правопорушення (ст. 38 КК), судам належить урахувати вирок суду апеляційної інстанції в іншому кримінальному провадженні, який набрав законної сили, що стосується того ж самого часу, місця, що і в цьому кримінальному провадженні, за участі одних і тих же осіб, однак у іншому статусі, яким протиправні дії обвинувачених, що були вчинені стосовно іншого працівника поліції, який входив у цю ж групу реагування, кваліфіковано за ч. 2 ст. 342; ч. 1 ст. 343 та за: ч. 2 ст. 342; ч. 1 ст. 125 КК.
Вчинення крадіжки в умовах воєнного стану, як обставина, яка обтяжує покарання
Суд: Касаційний кримінальний суд

Вчинення крадіжки в умовах воєнного стану в населеному пункті, в якому фактично не велися активні бойові дії, є обставиною, яка обтяжує покарання (ст. 67 КК).
Щодо необхідності зарахування у строк покарання, строку перебування обвинуваченого в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги на підставі ч. 4 ст. 84, ч. 3 ст. 515 КПК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Строк застосування до особи примусових заходів медичного характеру не підлягає зарахуванню у строк призначеного покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК (у редакції "Закону Савченко"), з огляду на те, що вказана норма стосується виключно ситуацій, коли у строк покарання зараховується строк попереднього ув’язнення, а саме перебування особи в установі, яка призначена для утримування осіб, щодо яких було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту на будь-якій стадії кримінального судочинства (слідчий ізолятор), а не строк перебування особи в психіатричному закладі, в якому застосовують примусові заходи медичного характеру. У такому разі строк перебування обвинуваченого в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги слід зарахувати в строк покарання на підставі ч. 4 ст. 84, ч. 3 ст. 515 КПК з розрахунку один день попереднього ув’язнення за один день позбавлення волі.
Способи захисту інтересу особи в правовій визначеності при виконанні договірних зобов’язань
Суд: Велика Палата

Способами захисту інтересу особи в правовій визначеності при виконанні договірних зобов’язань можуть бути: 1) визнання права позивача; 2) визнання відсутнім (припиненим) обов’язку позивача; 3) визнання відсутнім (припиненим) права вимоги відповідача. Такі способи захисту будуть належними, лише якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите.
Ефективний спосіб захисту інтересу боржника в правовій визначеності, якщо боржник належним чином виконав зобов’язання за кредитним договором, але кредитор не визнає такого виконання 
Суд: Велика Палата

Визнання припиненими зобов’язань боржника перед кредитором за кредитним договором є ефективним способом захисту інтересу боржника в правовій визначеності, якщо боржник належним чином виконав зобов’язання за кредитним договором, зокрема і щодо використання отриманих кредитних коштів за встановленим цільовим призначенням, але кредитор не визнає такого виконання
Можливість звільнення роботодавця від розрахунку при звільненні працівника внаслідок випадку або непереборної сили
Суд: Велика Палата

ВП ВС відступила від правового висновку Об’єднаної палати КЦС ВС щодо можливості звільнення роботодавця від розрахунку при звільненні працівника внаслідок випадку або непереборної сили, визначивши, що обов’язок роботодавця виплатити працівнику заробітну плату не є відповідальністю в розумінні статті 617 ЦК України, від якої може бути звільнений роботодавець унаслідок випадку або непереборної сили.
Застосування ст. 10 ЗУ "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" до правовідносин з виплати заробітної плати
Суд: Велика Палата

Стаття 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо підтвердження настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, не може застосовуватися до правовідносин з виплати заробітної плати
Призначення основного покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов’язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, за колабораційну діяльність, вчинену вчителем української мови не у зв’язку з навчальною та виховною діяльністю
Суд: Касаційний кримінальний суд

За колабораційну діяльність (ч. 1 ст. 111-1 КК), вчинену вчителем української мови не у зв’язку з навчальною та виховною діяльністю учнів, призначення основного покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов’язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, строком на 10 років, є обґрунтованим з огляду як на безальтернативний характер цього покарання у санкції ч. 1 ст. 111-1 КК, так і на дискреційні повноваження суду призначати або позбавлення права обіймати певні посади, або позбавлення права займатися певною діяльністю, а також на те, що вчитель був звільнений з посади на підставі п. 3 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України.
Покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може призначатися як щодо осіб, які вже обіймають певні посади або здійснюють відповідну діяльність, так і щодо осіб, які такі посади можуть обійняти в майбутньому, або ж у майбутньому можуть здійснювати відповідну діяльність.
Наслідки одночасного звернення ініціюючих кредиторів до різних господарських судів із заявами про відкриття провадження у справі про банкрутство до одного і того самого боржника
Суд: Касаційний господарський суд

Територіальна юрисдикція справи про банкрутство юридичних осіб за критерієм місцезнаходження боржника має визначатися на дату подання кредитором заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство відповідно до відомостей, зазначених у ЄДР.
У разі прийняття заяви про визнання боржника банкрутом господарським судом за місцезнаходженням, визначеним у ЄДР, та зміни боржником свого місцезнаходження і надходження заяви про визнання боржника банкрутом до господарського суду за новим місцезнаходженням цей суд має повернути заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів суд установить передчасність відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, щодо якого є звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, але в іншому господарському суді, то, виходячи із системного аналізу положень статей 35, 37, 38, 39 КУзПБ, якими передбачені можливі наслідки розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, а також враховуючи положення статті 226 ГПК України, суд залишає таку заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство без розгляду.
Розгляд скарг на дії ДВС у межах провадження у справі про банкрутство
Суд: Касаційний господарський суд

Системне тлумачення пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України, статті 7 КУзПБ свідчить, що у межах справи про банкрутство підлягають вирішенню питання судового контролю у виконавчих провадженнях за рішеннями стосовно боржника.
Незворотність дії в часі Закону України "Про захист інтересів осіб у сфері інтелектуальної власності під час дії воєнного стану, введеного у зв’язку із збройною агресією Російської Федерації проти України"
Суд: Касаційний господарський суд

Ані з прийняттям Закону України "Про захист інтересів осіб у сфері інтелектуальної власності під час дії воєнного стану, введеного у зв’язку із збройною агресією Російської Федерації проти України", положення якого не мають зворотної дії у часі, ані будь-якими іншими законодавчими нормами не передбачено "узаконення" дій з подачі особою без згоди правовласника заяви на державну реєстрацію лікарського засобу, діючою речовиною якого є сполука, яка тотожна з композицією, що захищена згідно з патентом України на винахід (права на який є чинними на момент подачі такої заяви), тобто не передбачено ретроспективну правомірність дії особи, яка (дія) була вчинена з порушенням прав іншої особи у минулому.
Саме по собі закінчення дії патенту у майбутньому не впливає на юридичні наслідки того правопорушення, яке мало місце (було вчинене) у минулому.
Дострокове припинення дії свідоцтва на торговельну марку внаслідок її невикористання
Суд: Касаційний господарський суд

У розгляді вимог про дострокове припинення дії свідоцтва на торговельну марку внаслідок її невикористання найбільш значущим є доведення належними, допустимими, достовірними чи вірогідними доказами факту невикористання торговельної марки. Незважаючи на те, що тягар доведення у таких справах лежить на особі, щодо свідоцтва якої була подана заява про припинення, одним з основоположних принципів цивільного та господарського процесів є змагальність сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З огляду на правову сутність торговельної марки умовою належного її використання є використання власником зареєстрованої торговельної марки саме щодо зазначених у свідоцтві товарів і послуг.
На підтвердження використання торговельної марки власник свідоцтва має надати суду докази вчинення принаймні деяких дій із зазначених у пункті 4 статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг". Такими доказами можуть бути, зокрема, примірники товарів, на яких нанесено відповідну торговельну марку, документи із зображенням торговельної марки (каталоги, прайс-листи з пропозиціями щодо надання послуг чи поставки товарів тощо).
Наслідки зазначення у згоді на укладення одним з подружжя договору щодо розпорядження часткою в статутному капіталі ТОВ, яка є спільним майном подружжя, статусу фізичної особи як учасника ТОВ і незазначення її статусу як іншого з подружжя
Суд: Касаційний господарський суд

Зазначення у згоді на укладення договору міни частками у статутних капіталах ТОВ одним з подружжя статусу фізичної особи лише як учасника товариства і незазначення її статусу як іншого з подружжя не має визначального значення, оскільки відчуження частки нею погоджено у статусі фізичної особи, яка за ознаками її статусу була і учасником товариства, і подружжям відповідача, що презюмує її згоду на відчуження частки ТОВ як спільного сумісного майна подружжя.
Звільнення посадової особи на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України у зв’язку з припиненням її повноважень як голови правління ОСББ
Суд: Касаційний господарський суд

Умовою для звільнення працівника, який є посадовою особою, за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України є припинення повноважень цієї посадової особи, що має відбуватися відповідно до законодавства та передувати звільненню, оскільки поняття "припинення повноважень" не є тотожним поняттю "звільнення".
Підстави виникнення переддоговірного спору
Суд: Касаційний господарський суд

У розумінні статті 187 ГК України, статті 649 ЦК України переддоговірний спір може полягати у розбіжностях між сторонами щодо змісту (спір про врегулювання розбіжностей) або виникати у разі відмови чи ухиленні від його укладення (спір про спонукання укласти договір).
У справах щодо укладення договорів необхідним є з’ясування їхньої правової природи та чітке встановлення приписів закону, який регламентує укладення такого правочину, підстави виникнення вказаного спору, у зв’язку з чим такий спір виник, зокрема, який саме та чому учасник спору ухилявся від укладання договору, чи є укладення такого договору обов'язковим та, відповідно, чи є підстави у розумінні статті 187 ГК України та статті 649 ЦК України для передання даного спору на вирішення суду.