DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Обов’язковість участі захисника в судовому провадженні щодо неповнолітнього в судах усіх інстанцій незалежно від стадії судового провадження та суб’єкта оскарження
Суд: Касаційний кримінальний суд

Участь захисника в судовому провадженні щодо неповнолітнього має бути забезпечено в судах усіх інстанцій незалежно від стадії судового провадження та суб’єкта оскарження, а також незалежно від моменту досягнення такою особою повноліття на момент судового розгляду. Незабезпечення участі захисника у такому випадку є істотним порушенням кримінального процесуального закону.
Не розгляд апеляційним судом клопотання засудженого про заміну захисника у зв’язку з його некомпетентністю у наданні правової допомоги є порушенням права на захист
Суд: Касаційний кримінальний суд

Порушення  права  на  захист  є  істотним  порушенням  вимог  кримінального процесуального  закону,  якщо апеляційний  суд  не  розглянув  клопотання засудженого про заміну одного захисника через його некомпетентність у наданні допомоги  у  кримінальному  провадженні на  іншого,  та  прийняв  рішення  про продовження  розгляду  кримінального  провадження  за  участю  захисника, стосовно компетентності якого засуджений висловив сумнів і недовіру.
Право потерпілої особи на апеляційне оскарження судового рішення, яким затверджено угоду з підозрюваним про визнання винуватості, якщо прийняте рішення стосується її прав, свобод чи інтересів
Суд: Касаційний кримінальний суд

Фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, набуває у кримінальному провадженні статусу потерпілого, зокрема, з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення незалежно від того, чи зверталася ця особа з заявою про залучення її до провадження як потерпілої та чи оскаржувала до слідчого судді бездіяльність слідчого з цих підстав. Статус потерпілого у кримінальному провадженні припиняється з моменту винесення слідчим або прокурором вмотивованої постанови про відмову у визнанні цієї особи потерпілою.
Фізична особа, яка набула статусу потерпілого у вказаному випадку та яка не надавала згоди прокурору на укладення з підозрюваним угоди про визнання винуватості, має право на апеляційне оскарження судового рішення, яким затверджено таку угоду, якщо прийняте рішення стосується її прав, свобод чи інтересів.
Залучення перекладача. Істотних порушень вимог КПК не встановлено. Відсутність клопотань засудженого про неволодіння чи недостатнє володіння державною мовою та дотримання судами вимог КПК стосовно залучення перекладача
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо засуджений під час досудового розслідування та у суді не заявляв зауважень та клопотань про те, що не володіє чи недостатньо володіє державною мовою, якою складено процесуальні документи, а також судами дотримані вимоги, передбачені КПК, стосовно залучення перекладача у кримінальному провадженні, і матеріалами цього провадження підтверджено відсутність об’єктивних підстав для залучення перекладача, то істотного порушення вимог кримінального процесуального закону не вбачається.
Підстави оскарження виконавчого напису нотаріуса

Боржник може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Упередженість судді відсутня (скасування апеляційним судом ухваленої суддею постанови про накладення адміністративного стягнення на особу незадовго до ухвалення вироку цим же суддею щодо цієї ж особи) 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Не може свідчити про упередженість судді під час ухвалення вироку, яким особу засуджено за вчинення кримінального правопорушення, скасування апеляційним судом незадовго до цього через істотні порушення процесуального закону ухваленої цим же суддею постанови про накладення адміністративного стягнення на цю ж особу.
Підтвердження версії події кримінального правопорушення належними і допустимими доказами
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо засуджений упродовж досудового розслідування та судового розгляду висував різні версії події кримінального правопорушення, які суперечили одна одній, то суд не зобов’язаний спростовувати кожну з них. Доведеною поза розумним сумнівом вважається та версія, яку було підтверджено належними і допустимими доказами.
Невикористання захисником права на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування за умови належного виконання стороною обвинувачення приписів ст. 290 КПК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Невикористання захисником права на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування за умови належного виконання стороною обвинувачення приписів ст. 290 КПК в частині надання доступу до матеріалів досудового розслідування не є підставою для визнання доказів недопустимими.
Електронний файл із відеозаписом обставин події, зафіксований на оптичному диску, як оригінал  (відображення) електронного документа та самостійне джерело доказів
Суд: Касаційний кримінальний суд

Електронний файл із відеозаписом обставин події, зафіксований на оптичному диску, є оригіналом  (відображенням) електронного документа, а тому такий диск є самостійним джерелом доказів, похідним від інформації, що зберігається на комп’ютері в електронному вигляді.
Застосування судом тимчасового обмеження права власності кривдника шляхом встановлення судом обмежувального припису
Суд: Касаційний цивільний суд

Тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом No 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.
Доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп’яніння
Суд: Касаційний кримінальний суд

Норми кримінального процесуального законодавства України не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп'яніння якимось певним видом доказів, а тому доводи засудженого про те, що факт перебування його у стані алкогольного сп’яніння повинен підтверджуватися виключно на підставі висновків відповідного експерта або іншими документами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, не ґрунтуються на положеннях процесуального закону.
Визнання та виконання іноземного судового рішення за відсутності міжнародного договору 

Відсутність міжнародного договору, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України, не може бути перешкодою для визнання і надання дозволу на виконання на території України іноземного судового рішення, оскільки у такому випадку може застосовуватися принцип взаємності. При цьому наявність взаємності презюмується, а доказування зворотного (відсутність забезпечення взаємності в іноземній державі) покладається на заінтересовану особу (боржника).
Підстави для задоволення вимог про визнання особи безвісно відсутньою

Фактична відсутність відомостей про місце перебування особи, не є безумовною підставою для визнання її безвісно відсутньою, що потребує додаткового доказування.
Відсутність істотних порушень КПК (посилання у вироку на відеозапис з камер спостереження торгової зали без його перегляду) 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Посилання у вироку суду на відеозапис з камер спостереження торгової зали без його перегляду не є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке тягне за собою обов’язкове скасування оспорюваних рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Документи, що характеризують особу обвинуваченого і не підтверджують його винуватості у вчиненні злочину, не є доказами
Суд: Касаційний кримінальний суд

Документи, надані суду, що підтверджують попередні судимості обвинуваченого та окремі риси його характеру, долучені до матеріалів справи лише як такі, що характеризують особу обвинуваченого і не підтверджують його винуватості у вчиненні злочину, не є доказами у кримінальному провадженні.
Оцінка допустимості показань свідка, наданих у судовому засіданні у кримінальному провадженні, направленому на новий розгляд 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Суд при розгляді справи повинен забезпечити право сторін на допит особи, яка дає показання, важливі для вирішення справи. За наявності свідчень особи, наданих під час минулого судового розгляду, сторона має право вимагати її допиту під час нового судового розгляду, і в цьому разі суд має вжити всіх необхідних заходів для забезпечення такого права. Якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку зазначеної особи неможливо, сторона на доведення своєї позиції може надати суду показання особи, які та давала під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності останньої під час нового розгляду не може бути підставою для визнання її показань недопустимим доказом. Дослідивши ці показання, суд повинен дати їм оцінку з погляду допустимості, належності та достовірності, враховуючи, у тому числі, наскільки були забезпечені права сторони під час допиту особи в минулому розгляді. Факт неможливості допиту цієї особи під час нового судового розгляду має враховуватися судом в ході оцінки достовірності цього доказу у сукупності з іншими доказами у справі.
Допустимість матеріалів НСРД як доказів винуватості особи (ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК) (перекваліфікація з ч. 3 ст. 368 КК на ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК, а згодом було виключено ч. 3 ст. 364 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо на момент звернення слідчого до апеляційного суду з клопотанням про проведення НСРД злочин, вчинений особою, було кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК, однак надалі дії цієї особи були перекваліфіковані на ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК, а згодом було виключено ч. 3 ст. 364 КК (у зв’язку з виключенням цієї норми з КК), то матеріали НСРД є допустимими доказами та можуть використовуватися як доказ винуватості особи у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК.
Допустимість результатів обшуку житла (без фактичного роз’яснення прав та обов’язків учасникам, але надано можливість реалізувати свої процесуальні права)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Відсутність фактичного роз`яснення прав та обов`язків учасникам слідчої (розшукової) дії визнається порушенням вимог ч. 3 ст. 223 КПК. Проте, вирішуючи питання про визнання результатів обшуку недопустимими слід виходити з того, чи була надана можливість учасникам слідчої (розшукової) дії реалізувати свої права. 
У кримінальному провадженні учасникам обшуку була надана реальна можливість користуватися такими правами, а тому висновок суду першої інстанції є безпідставним.
Допустимість протоколу огляду житла, проведеного без ухвали слідчого судді з метою перевірки повідомлення про смерть власника житла за письмовою згодою його близьких родичів 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Огляд житла, проведений без ухвали слідчого судді з метою перевірки повідомлення про смерть власника житла за письмовою згодою його близьких родичів є невідкладною слідчою дією, а протокол такого огляду – допустимим доказом.
Недопустимість доказів, отриманих з порушенням підслідності (Службою безпеки України щодо злочину, підслідного Національній поліції України)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те особами (органами) (Службою безпеки України щодо злочину, підслідного Національній поліції України) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими (ст. 87 КПК).
Застосування позовної давності у спорі з декількома належними відповідачами, в яких немає солідарного обов'язку
Суд: Велика Палата

У спорі з декількома належними відповідачами, в яких немає солідарного обов'язку (до яких не звернута солідарна вимога), один з них може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього, а не до інших відповідачів. Останні не позбавлені, зокрема, прав визнати ті вимоги, які позивач ставить до них, чи заявити про застосування до цих вимог позовної давності.
Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог.
Необхідність визнання недійсним державного акта для витребування земельної ділянки
Суд: Велика Палата

Визнання недійсним державного акта не є необхідним для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для її витребування з чужого незаконного володіння.
Застосування позовної давності за відсутності підстав для задоволення позовних вимог. Відмова у позові через сплив позовної давності
Суд: Велика Палата

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з'ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач
Належний спосіб захисту прав кредитора у грошовому зобов’язанні, зокрема, тих прав, які випливають із кредитного договору
Суд: Велика Палата

Належним способом захисту прав кредитора у грошовому зобов`язанні, зокрема тих прав, які випливають із кредитного договору, є примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України) шляхом стягнення з боржника грошових сум. Якщо строк сплати боргу ще не настав, але боржник заперечує наявність боргу, то належним способом захисту прав кредитора є визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України).
Відмежування договору факторингу від правочину про відступлення права вимоги. Наслідки порушення вимог до договору факторингу

Договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб'єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України"Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".
Правочин, якому не притаманні перелічені ознаки, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги. Порушення вимог до форми, змісту, суб'єктного складу договору факторингу відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України зумовлює його недійсність.
Ефективний спосіб захисту у разі оскарження договору щодо нерухомого майна, що став підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав
Суд: Велика Палата

Рішення суду про визнання недійсним договору не є підставою для внесення запису про скасування прав на нерухоме майно без скасування відповідного рішення про державну реєстрацію прав. У разі визнання недійсним договору, що став підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав, слід одночасно заявляти вимогу про скасування вказаного рішення про державну реєстрацію прав. Такі вимоги є відповідним і законним способом судового захисту в даному випадку, оскільки за чинним Цивільним кодексом України право власності виникає з моменту його реєстрації.
Зупинення провадження у справі у зв’язку з касаційним переглядом Верховним Судом рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі)

Суд може зупинити провадження у справі у зв’язку з переглядом палатою, об’єднаною палатою та Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі), за наслідками якого Верховний Суд може прийняти постанову, у якій міститиметься правовий висновок про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права (пункт 10 частини першої статті 252 ЦПК України). При цьому зупинення провадження у справі з підстав перегляду судового рішення у подібних правовідносинах колегією суддів Верховного Суду  не передбачено.
Визнання протоколу обшуку недопустимим доказом  (відсутність даних про всіх учасників проведення обшуку та відомостей про послідовність дій)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Протокол обшуку житла є недопустимим доказом, якщо у ньому відсутні відомості про оперативних працівників, які брали у ньому участь, послідовність всіх дій під час проведення обшуку та упакування вилучених предметів, а також якщо під час обшуку в момент виявлення обладнання, призначеного для виготовлення наркотичних засобів (предмета злочину), не були присутні поняті, запрошені слідчим після виявлення такого обладнання.
Визнання недійсним державного акта для усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду
Суд: Велика Палата

Для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для повернення цієї ділянки власнику визнання недійсним державного акта не є необхідним. Така вимога не є ефективним способом захисту для усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду
Спосіб захисту прав власника земельної ділянки водного фонду, на якій був самочинно споруджений об’єкт
Суд: Велика Палата

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга статті 152 ЗК України). Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини.
Недопустимість доказів, отриманих під час допиту потерпілих у режимі відеоконференції без постановлення мотивованої ухвали та без можливості бачити осіб, які допитуються
Суд: Касаційний кримінальний суд

Проведення допиту потерпілих під час судового провадження у режимі відеоконференції без постановлення мотивованої ухвали та без надання можливості бачити осіб, які допитуються, є підставою для визнання доказів недопустимими.
Недопустимість протоколу обшуку (відсутні ідентифікаційні ознаки виявлених та вилучених речей) та протоколу пред’явлення потерпілим речей для впізнання (не зазначено ознак, за якими потерпілі впізнали особисті речі)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Протокол обшуку, в якому відсутні ідентифікаційні ознаки виявлених та вилучених речей (не зазначено марки, моделі, номера, а також характерних ознак), є недопустимим доказом.
Протокол пред’явлення потерпілим речей для впізнання, в якому не зазначено ознак, за якими потерпілі впізнали особисті речі, а наведено лише загальні фрази про ознаки таких речей, не описано їх деталей, є недопустимим доказом.
Недопустимість висновку судово-балістичної експертизи (недотримання вимог ідентифікації зброї та неналежне упакування)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Висновок судово-балістичної експертизи, відповідно до якого вилучений під час обшуку за місцем проживання засудженого пістолет було визнано вогнепальною зброєю, за незаконне придбання, носіння і зберігання якої засуджено цю особу, з недотриманням вимог ідентифікації цієї зброї та неналежним її упакуванням, ставить під сумнів факт передачі на судово-балістичну експертизу саме цієї вогнепальної зброї. А тому такий висновок експерта є недопустимим доказом.
Недопустимість протоколу про результати проведення НСРД з аудіо- та відеоконтролю щодо підозрюваних, які тимчасово утримуються в ІТТ 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо зміст протоколу про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій з аудіо- та відеоконтролю щодо підозрюваних, які тимчасово утримуються в ІТТ, вказує на їх допит, а не втручання у приватне життя, то такі докази визнаються судом недопустимими, та такими, що отримані з порушенням права мовчання та свободи від самовикриття.
Вимоги до змісту окремої ухвали 

В окремій ухвалі має бути зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт, вимоги якого порушено, та в чому саме полягає порушення. Неприпустимим є лише просто перерахування допущених порушень без зазначення конкретних норм чинного законодавства.
Порядок апеляційного оскарження ухвали про залишення без розгляду заяви про відвід судді

Ухвала суду першої інстанції про залишення без розгляду заяви про відвід судді направлена на вирішення окремого процесуального питання, вона не перешкоджає провадженню у справі і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду на підставі частини першої статті 353 ЦПК України.
Можливість апеляційного оскарження ухвал, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, лише разом з рішенням суду стосовно суті спору, не порушує право на доступ до суду

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі (зокрема права на апеляційне оскарження ухвал про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі), до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.
У разі встановлення, що на момент звернення з позовом до суду розгляд позовних вимог належав до юрисдикції іншого суду, суд першої інстанції має самостійно виправити допущене відмовою у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі порушення норм процесуального права. У разі, якщо цей суд самостійно не виправив допущене ним порушення, відповідне порушення має виправити суд апеляційної або касаційної інстанції під час розгляду відповідних скарг на судові рішення щодо суті спору. Таке виправлення виключає відповідальність держави за пунктом 1 статті 6 Конвенції щодо гарантування розгляду справи судом, встановленим законом.
З огляду на те, що суд з визначених законом підстав може закрити провадження у справі з власної ініціативи, а учасник справи не позбавляється права доступу до суду з апеляційною скаргою на ухвалу, яку не можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення щодо суті спору, оскільки має можливість її оскаржити разом з таким рішенням, передбачені процесуальним законом обмеження права на апеляційне оскарження ухвали про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі не нівелюють для учасника справи можливість доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ настільки, щоби завдати шкоди самій суті цього права.