DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Про збереження права на пенсійне забезпечення для осіб, які звільнені у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України після 01 січня 2004 року
Суд: Касаційний адміністративний суд

Оскільки право на пенсійне забезпечення для осіб, які звільнені у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, при досягненні ними в майбутньому 45 років та наявності вислуги 15 років, було встановлено пунктом 11 статті 1 Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей", чинного на момент звільнення особи з військової служби, то зазначена норма зберігає юридичну силу як для колишнього військовослужбовця, так і для пенсійного органу.
Право дитини, народженої в результаті штучного запліднення, що відбулось після спливу 10 місяців після смерті батьків (одного з батьків), які є годувальниками, на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника
Суд: Касаційний адміністративний суд

Право дитини, народженої в результаті штучного запліднення, що відбулось після спливу 10 місяців після смерті батьків (одного з батьків), які в розумінні статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є годувальниками, на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, як складової частини права на соціальний захист, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України,  не може ставитись в залежність із часом її народження, оскільки таке народження може відбутись й після спливу  10 місяців після смерті годувальника
Забезпечення права осіб з інвалідністю на нарахування і виплату компенсації на транспортне обслуговування у належному розмірі
Суд: Касаційний адміністративний суд

Компенсація на транспортне обслуговування є гарантованою державою виплатою для створення умов для усунення обмежень життєдіяльності осіб з інвалідністю, відновлення і компенсації їх порушених або втрачених здатностей до побутової, професійної, суспільної діяльності, яка призначається на підставі висновку медико-соціальної експертної комісії про наявність у осіб з інвалідністю медичних показань для забезпечення їх автомобілем і заяви особи з інвалідністю, виплата якої здійснюється до одержання особою з інвалідністю, законним представником дитини з інвалідністю спеціального автотранспорту, після чого таким особам виплачується грошова компенсація на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля.
Зменшення розміру компенсації на транспортне  обслуговування через зміну механізму його обчислення вказує на порушення державою конвенційних зобов`язань взятих на себе у зв`язку із ратифікацією Конвенції про права осіб з інвалідністю та Європейській соціальній хартії (переглянута), оскільки не узгоджується із взятими Україною на себе  зобов`язаннями  сприяти індивідуальній мобільності осіб з інвалідністю вибраним ними способом, у вибраний ними час та за доступною ціною; а також сприяти їхній всебічній соціальній інтеграції та участі у житті суспільства, зокрема, шляхом вжиття заходів, включаючи технічну допомогу, що спрямовані на усунення перешкод для спілкування і пересування і що надають доступ до транспорту, житла, культурної діяльності і відпочинку.
Право посадової особи органів місцевого самоврядування на збереження рангу на рівні того, який вона мала відповідно до Закону України "Про державну службу" 
Суд: Касаційний адміністративний суд

Оскільки частиною другою статті 39  Закону "Про державну службу" та пунктом 3 Порядку присвоєння рангів державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 року No 306, передбачено право посадової особи органу місцевого самоврядування при призначенні її на посаду державного службовця на присвоєння їй такого рангу державного службовця, який вона мала відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", не зважаючи на те, що за цією посадою державного службовця може бути присвоєно нижчий ранг, дискримінаційним є присвоєння особі при її прийнятті на посаду в органі місцевого самоврядування нижчого рангу ніж вона мала відповідно до Закону України "Про державну службу".
Повноваження центрів зайнятості щодо призначення безробітним особам грошової допомоги по безробіттю, визначення її розміру та перерахунку
Суд: Касаційний адміністративний суд

Виключно за центрами зайнятості закріплені повноваження щодо призначення безробітним особам грошової допомоги по безробіттю, визначення її розміру та можливість перерахунку за певних обставин
Доплата за роботу із шкідливими і небезпечними умовами праці, як мінімальна державна гарантія в оплаті праці
Суд: Касаційний адміністративний суд

Стаття 12 Закону України "Про оплату праці" містить не вичерпний перелік мінімальний державних гарантій в оплаті праці та вказує на можливість їх встановлення іншими актами законодавства України, зокрема КЗпП України. До таких гарантій належить, зокрема, доплата за роботу із шкідливими і небезпечними умовами праці, що передбачена положеннями статті 100 КЗпП України.
Інформаційний характер довідки про суддівську винагороду працюючого судді для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання
Суд: Касаційний адміністративний суд

Довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою не є юридичним фактом, з яким пов`язується виникнення права на перерахунок. Суддівська винагорода визначається безпосередньо законом. Довідка про суддівську винагороду має виключно інформаційний характер. Видаючи таку довідку, голова суду чи інша особа, що діє від його імені, лише інформує Пенсійний фонд про розмір та складові суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді.
Право інспектора праці без попереднього повідомлення фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки
Суд: Касаційний адміністративний суд

Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року No 295, яким визначено процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, інспекторам праці, за наявності службового посвідчення, надано право без попереднього повідомлення фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки. При цьому інспектор праці не зобов’язаний, під час фіксування у ході проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки, зазначати відомості про технічний засіб, яким здійснено таке фіксування та забезпечувати суб`єкта господарювання та його працівників перекладачем.
Обставини, що свідчать про наявність умислу та корисливого мотиву на збут підроблених грошей (ч. 1 ст. 199 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Неодноразові спроби обвинуваченого розрахуватися купюрою, яка не відповідає за своїм виглядом грошовим банкнотам, що перебувають в офіційному обігу в Україні, та має ознаки, характерні для зображення, отриманого за допомогою копіювальної розмножувальної техніки, свідчить про наявність умислу та корисливого мотиву на збут підроблених грошей (ч. 1 ст. 199 КК).
Технічна помилка у разі зазначення в обвинувальному акті не того номера ЄДРПОУ потерпілої особи-підприємства, під яким ця юридична особа зареєстрована в ЄДРПОУ
Суд: Касаційний кримінальний суд

Зазначення в обвинувальному акті не того номера ЄДРПОУ потерпілої особи-підприємства, під яким ця юридична особа зареєстрована в ЄДРПОУ, не свідчить про відсутність у діях обвинуваченого складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 200 КК, а є технічною помилкою.
Об’єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Проведення азартних ігор та надання можливості доступу до них, забезпечення функціонування грального закладу шляхом надання консультацій гравцям стосовно гри, ставок, розміну грошей, отримання виграшу через термінал самообслуговування становлять об’єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК.
Випадки наявності у діях особи складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК, у разі участі у частковому забезпеченні діяльності забороненого грального бізнесу
Суд: Касаційний кримінальний суд

У тих випадках, коли особа, не будучи організатором забороненого грального бізнесу, усвідомлено, маючи на меті отримання прибутку, бере участь у хоча б і частковому забезпеченні його діяльності, здійснюючи функції адміністратора, оператора, менеджера, круп’є, касира тощо, діяння такої особи містять склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК.
Подвійна форма вини як ознака кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК. Необережне (недбале) ставлення до наслідків діяння, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК. Неправильне тлумачення положень ч. 3 ст. 204 КК.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 204 КК,  характеризується подвійною формою вини: прямим умислом стосовно незаконності збуту підакцизних товарів та необережною формою вини – щодо наслідків у вигляді отруєння людей чи інших тяжких наслідків.
Усвідомлення особою того, що вона збуває підакцизні товари, які виготовлено або придбано поза нормативно встановленою процедурою контролю їх якості та безпечності, вказує на необережне (недбале) ставлення до наслідків діяння, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК, а не на відсутність вини у вчиненні цього злочину.
Висновок суду про те, що особа, яка здійснює реалізацію алкогольних напоїв повинна не тільки розуміти, що вона протиправно здійснює реалізацію незаконно виготовлених алкогольних напоїв без відповідного дозволу, а й усвідомлювати, що ці алкогольні напої виготовлено саме з недоброякісної сировини і лише в цьому разі можливо інкримінувати особі наслідки злочину у виді отруєння та інших тяжких наслідків, у тому числі загибелі людей, свідчить про неправильне тлумачення положень ч. 3 ст. 204 КК.
Незаконно виготовлені підакцизні товари, які становлять предмет злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК. Дії, що свідчать про направленість умислу особи на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Незаконно виготовленими підакцизними товарами, які становлять предмет злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК, слід вважати товари, виготовлені особою, яка не зареєстрована як суб’єкт підприємницької діяльності або працює без отримання ліцензії, якщо відповідна діяльність підлягає ліцензуванню, або з порушенням умов ліцензування.
Про факт обізнаності засудженого стосовно придбання саме незаконно виготовлених алкогольних напоїв і, відповідно, направленість його умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК, свідчать його дії з придбання алкогольних напоїв у фізичної особи, а не в суб’єкта господарювання, який здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, у невідведеному згідно з нормами чинного законодавства місці для реалізації алкогольних напоїв.
Виготовлення підакцизних товарів шляхом відкриття підпільних цехів (ст. 204 КК). Обставини, що не свідчать про незаконне виготовлення підакцизних товарів, а лише про їх розлив (ч. 2 ст. 204 КК).
Суд: Касаційний кримінальний суд

Виготовлення підакцизних товарів шляхом відкриття підпільних цехів охоплює наявність визначеного місця, приміщення чи споруди, спеціально пристосованих для незаконного виготовлення підакцизних товарів, встановлення спеціального обладнання, облаштування робочих місць для працівників, розміщення комплектів, що використовуються під час виготовлення підакцизних товарів. Тобто виготовлення підакцизних товарів – це діяльність, пов’язана з усіма стадіями технологічного процесу, при цьому його ознакою є надання товару такого вигляду, який не дозволяє без застосування особливих знань та приладів установити його відмінність від продукції, виготовленої легально.
Наявність наповнених і напівнаповнених бочок, порожніх пляшок не вказує про незаконне виготовлення підакцизних товарів, а лише про їх розлив, що не доводить поза розумним сумнівом винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК.
Доказування приналежності продукту до підакцизного товару під час кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 КК. Відсутність у діях особи ознак незаконного виготовлення тютюнових виробів шляхом відкриття підпільного цеху.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Придбання предметів, які відповідно до обвинувачення розглядаються як сировина для незаконного виготовлення підакцизного товару, у законний спосіб, шляхом оформлення договору купівлі-продажу, довіреностей та документів на вантаж, у сукупності з іншими обставинами свідчить про відсутність прямого умислу на здійснення незаконних дій з підакцизними товарами, що є обов’язковою ознакою суб’єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 КК.
Обставиною, яка підлягає доказуванню під час кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 КК, є приналежність продукту до підакцизного товару. Якщо продукт (товар) за якимись ознаками подібний до підакцизних товарів, але не містить усіх ознак продукції, на які ПК встановлено ставки акцизного податку, то такий продукт не може визнаватись предметом злочину, передбаченого ст. 204 КК. 
Відсутність доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на вчинення дій технологічного характеру, за результатами чого із придбаної сировини було  отримано продукцію, що підпадає під ознаки підакцизного товару, спростовує твердження про наявність у діях підсудного ознак незаконного виготовлення тютюнових виробів шляхом відкриття підпільного цеху.
Предмет злочину, передбаченого ст. 204 КК. Встановлення, чи є відповідний алкогольний напій предметом злочину, передбаченого ст. 204 КК.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Положення ст. 204 КК у системному зв'язку з приписами ст. 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" указують на те, що предметом злочину, передбаченого ст. 204 КК, можуть бути алкогольні напої,  виготовлені незаконно з порушенням технології чи з неправомірним використанням знака для товарів і послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само прямим відтворенням товару іншого підприємця із самовільним використанням його імені (частини 1, 2 ст. 204 КК), у тому числі алкогольні напої, виготовлені незаконно з недоброякісної сировини (матеріалів), що становлять загрозу для життя і здоров'я людей (ч. 3 ст. 204 КК). 
Для встановлення того, чи є відповідний алкогольний напій предметом злочину, передбаченого ст. 204 КК, необхідно з’ясувати чи належить він до категорії підакцизних товарів згідно з положеннями ст. 215 ПК. 
Фактична наявність чи відсутність у складі ціни вказаних товарів акцизного податку не впливає на кваліфікацію кримінального правопорушення, оскільки об’єктом його посягання можуть бути як відносини у сфері захисту від недобросовісної конкуренції, так і відносини у сфері оподаткування.
Об’єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 209 КК. Вирішення судом питання про наявність у діях обвинувачених ознак кримінальних правопорушень, у тому числі легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Формальне дотримання вимог цивільного (господарського) законодавства під час укладення правочинів не виключає злочинного умислу або злочинності дій, а укладення господарських чи цивільних договорів може бути проявом об’єктивної сторони злочину, у тому числі легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом (ст. 209 КК), або мати на меті надання тим чи іншим протиправним діям вигляду законності. 
Судове рішення має преюдиціальне значення для суду, який розглядає кримінальне провадження, лише у випадках, визначених статтею ст. 90 КПК. У ході вирішення питання про наявність у діях обвинувачених ознак кримінальних правопорушень, у тому числі легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом (ст. 209 КК), суд повинен не обмежуватися посиланням на рішення судів інших юрисдикцій, а надати їм оцінку з урахуванням усіх обставин кримінального провадження та всієї сукупності наданих сторонами доказів.
Обов’язкова ознака кримінального правопорушення, передбаченого ст. 209 КК. Суб’єкт злочину, передбаченого ст. 191 КК.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Обов’язковою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 209 КК, є спеціальна мета легалізації майна – надання правомірного вигляду володінню, користуванню і розпорядженню предметами, визначеними ст. 209 КК. Невстановлення цієї ознаки свідчить про відсутність події злочину, передбаченого ст. 209 КК.
Якщо обсяг повноважень засновника приватного підприємства відповідно до його статуту свідчить про здійснення засновником організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, притаманних службовій особі, така особа є суб’єктом злочину, передбаченого ст. 191 КК.
Необхідність доведення наявності в особи прямого умислу на ухилення від виконання обов’язку щодо сплати податку у певному розмірі при кваліфікації дій за ст. 212 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Несплата податку або сплата його в меншому розмірі, ніж передбачено відповідними законодавчими положеннями, сама по собі не є достатньою підставою для визнання особи винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 212 КК, якщо стороною обвинувачення не доведено наявності в особи прямого умислу свідомо не виконувати обов’язок сплатити податок у певному розмірі шляхом вчинення дій, спрямованих на ухилення від виконання такого обов’язку.
Якщо сторона обвинувачення не спростувала версії сторони захисту про те, що обвинувачені особи діяли добросовісно в податкових взаємовідносинах і не вчиняли жодних дій, спрямованих на умисне введення в оману податкових органів щодо своїх зобов’язань зі сплати податку, то за таких обставин не можна вважати, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом умисел осіб на ухилення від сплати податків.
Якщо на момент розгляду кримінального провадження за ст. 212 КК існує невирішений правовий спір про наявність у суб’єкта підприємницької діяльності обов’язку сплатити податок та про розмір цього податку, то це не дає підстав поза розумним сумнівом констатувати наявність суспільно небезпечного діяння (ухилення від сплати податків) та суспільно небезпечних наслідків (фактичне ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних, великих або особливо великих розмірах), а, отже, ознак кримінального правопорушення, передбаченого за цією статтею.
Дії суду апеляційної інстанції за наявності підстав, передбачених ст. 284 КПК. Умови скасування виправдувального вироку суду першої інстанції, яким особу визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Суд апеляційної інстанції за наявності підстав, передбачених ст. 284 КПК, повинен скасувати судові рішення, які мають виключно обвинувальний характер, зокрема обвинувальний вирок суду першої інстанції.
Виправдувальний вирок суду першої інстанції, яким особу визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК, у зв’язку з тим, що докази, надані стороною обвинувачення, не доводять поза розумним сумнівом наявності в його діях складу цього кримінального правопорушення, а не через скасування кримінальної відповідальності за правопорушення, яке йому інкримінувалося органом досудового розслідування, може бути скасований судом апеляційної інстанції лише з підстав, що обумовили ухвалення вироку. У такому разі суд не може закрити кримінальне провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК.
Застосування преюдиційних обставин при ухваленні судового рішення
Суд: Касаційний адміністративний суд

Преюдиційні обставини - це обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.
Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови:
-	ці обставини встановлені судовим рішенням лише у господарській, цивільній або адміністративній справі;
-	ці обставини оцінені судом саме як обставина (юридичний факт) преюдиційного характеру та не є правовою оцінкою, наданою судом певній обставині (юридичному факту);
-	ці обставини міститься у мотивувальній частині рішення та відповідають вимогам пункту першого частини четвертої статті 246 КАС України, згідно з яким у мотивувальній частині рішення, серед іншого, зазначаються обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;
-	судове рішення набрало законної сили.
Відсутність можливості повторного звернення до суду з апеляційною скаргою у довільний строк у разі вчасної первинної подачі такої скарги, яка була повернута подачі 
Суд: Касаційний адміністративний суд

Вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.
Встановлення судом часу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК, та розміру заподіяних збитків. Відсутність у вироку вказівки з урахуванням ст. 5 КК на редакцію, в якій застосовано положення ч. 2 ст. 53 КК та ч. 3 ст. 212 КК. 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК, та розмір заподіяних збитків за відповідні періоди мають суттєве значення в ході визначення ознак об’єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення та призначення покарання у виді штрафу. Невстановлення судом цих обставин й незазначення у вироку з урахуванням положень ст. 5 КК того, в якій редакції застосовано ст. 53 і ч. 3 ст. 212 КК, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Кваліфікація дій щодо незаконного переміщення товарів через митний кордон України з метою ухилення від сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів. Суб'єкт злочину, передбаченого ст. 212  КК.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Незаконне переміщення товарів через митний кордон України з метою ухилення від сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів необхідно кваліфікувати за ст. 212 КК.
Суб'єктами злочину, який кваліфікується як умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, можуть бути будь-які особи, зобов'язані утримувати та/або сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі.
Врахування кількості речей, вилучених в обвинуваченого, при кваліфікації дій за ч. 1 ст. 213 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Кількість речей загальною вагою 800 кг, вилучених в обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК, спростовують доводи обвинуваченого про те, що прийом у населення та сортування металобрухту за його видами  проводились для власних потреб.
Об’єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 219 КК. Відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 219 КК.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Доведення до банкрутства (ст. 219 КК) з об’єктивної сторони передбачає вчинення винуватим таких дій, які призвели до стійкої фінансової неспроможності суб'єкта господарської діяльності, що передують банкрутству цього суб’єкта. Факт відчуження обладнання сам по собі не може свідчити про наявність ознак складу злочину, передбаченого ст. 219 КК.