DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Про наявність у офіційного спостерігача за виборами Президента України права на звернення до суду із позовом щодо оскарження порушень виборчого законодавства, виявлених ним під час виборчого процесу

Предметом виборчого спору може бути практично будь-яке порушення вимог виборчого законодавства. На відміну від інших сфер, виборчі правовідносини завжди мають багато сторін, що є типовим для публічно-правових відносин, і торкаються одночасно широкого кола суб’єктів виборчого процесу. Тому не можна стверджувати, що предметом виборчого спору є лише порушення конкретного суб’єктивного права. Порушення встановленої законом процедури саме собою, незалежно від реального настання негативних наслідків, повинно оскаржуватися з метою недопущення таких наслідків.
Отже, враховуючи, що функція публічного контролю дотримання законності виборів нерозривно пов’язана з можливістю оскаржувати виявлені порушення, а обмеження такого права виключно адміністративною процедурою призведе до порушення основних засад та принципів виборчого законодавства, закріплених національними та міжнародними стандартам у сфері спостереження за виборами, офіційний спостерігач за виборами Президента України має право на звернення до суду із адміністративним позовом.
Про стадію розгляду адміністративної справи, на якій має встановлюватися наявність або відсутність порушення прав позивача як суб’єкта виборчого процесу

Під час розв’язання виборчих спорів суд повинен перевірити не тільки правомірність оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності відповідача, але й встановити наявність порушення такими рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача. А проте встановлення в судовому порядку відсутності такого порушення є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог заявника.
З огляду на суб’єктний склад учасників зазначеної адміністративної справи та права суб’єктів виборчого процесу, закріплені в статті 99 Закону No 474-XIV та статті 277 КАС України, враховуючи час надходження позовної заяви ОСОБА_3 до суду (виборчий процес станом на час подання ОСОБА_3 позовної заяви не завершено, тому така позовна заява вважається поданою під час виборчого процесу) та наведення позивачем в позовній заяві посилань на наявність порушень її виборчих прав, Шостий апеляційний адміністративний суд на етапі прийняття вказаної позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цій справі дійшов помилкових висновків про неналежність вказаної адміністративної справи до категорії виборчих спорів, розгляд яких регламентовано главою 11 No 2 КАС України, адже наявність або відсутність порушення прав позивача як суб’єкта виборчого процесу повинна встановлюватись судом вже під час розгляду зазначеної адміністративної справи по суті.
Про законодавчі вимоги, яким має відповідати статутна діяльність громадської органзації, для надання їй дозволу на офіційне спостереження за виборчим процесом

Отримати дозвіл та зареєструвати своїх спостерігачів на виборах може громадська організація, до статутної діяльності якої належать "питання виборчого процесу та спостереження за ним" (частина друга статті 69 Закону No 474-XIV).
Для цілей нормотворення законодавець наділяє сполучники "і", "та" зв’язувальною, єднальною функцією (на відміну від сполучників "а", "але", "або" тощо). Тобто використанням сполучника "та" у наведеному словосполученні законодавець вимагає одночасної наявності обох умов (складових) для настання бажаних наслідків – отримання відповідного дозволу. А проте семантичний аналіз речення дає підстави вважати, що якщо щодо першого зі складників законодавець не визначив певного формального складу (змістовного наповнення, чіткого переліку) "питань виборчого процесу", право на здійснення яких має бути застережене у Статуті, то другою умовою чітко передбачена наявність у ГО правоможності саме "спостереження" як однієї з форм громадського контролю за виборчим процесом.
Тобто частина друга статті 69 Закону No 474-XIV вимагає, щоб відповідно до статутної діяльності ГО, яка має намір отримати дозвіл на офіційне спостереження за виборчим процесом, належало не лише "певні питання виборчого процесу" (як послідовний перелік видів діяльності), але й пов’язана з ними одночасна діяльність ГО щодо спостереження за перебігом виборчого процесу.
Про юрисдикцію суду у справах щодо правовідносин, які виникли під час виборчого процесу та пов’язані з ним

Спори, які виникли поза межами виборчого процесу або не стосуються виборчого процесу (проведення та підготовки виборів), не належать до виборчих спорів у розумінні КАС України, а тому визначення судової юрисдикції таких спорів та їхній розгляд здійснюється в загальному порядку.
Позовні вимоги про визнання протиправними дій ЦВК як таких, що порушують права ОСОБА_6 у вигляді обмеження перевіряти повноту й достовірність даних Державного реєстру виборців та здійснення публічного контролю на автоматизованому робочому місці, обладнаному спеціалізованим програмно-апаратним забезпеченням, що розміщене виключно у приміщенні ЦВК, а також визнання протиправними дій ЦВК як таких, що протизаконно зобов’язують ОСОБА_6 самостійно (одноосібно) перевіряти повноту та достовірність персональних даних Державного реєстру виборців, стосуються правовідносин, які виникли під час виборчого процесу та пов’язані з ним. Тому виключна підсудність щодо таких позовних вимог охоплюється юрисдикцією апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає місто Київ.
Про відмову ЦВК у наданні громадському об’єднанню запитуваної публічної інформації

Спір, який виник у зв’язку з відмовою ЦВК у наданні громадському об’єднанню запитуваної інформації, не може вважатися таким, що пов’язаний з виборчим процесом, тому встановлені процесуальним законом особливості розгляду справ такої категорії не можуть застосовуватися до цієї справи. 
Всеукраїнська громадська організація "Громадська мережа "ОПОРА" не є учасником виборчого процесу, оскільки судом не встановлено, що оскаржуваним рішенням ЦВК порушені виборчі права цієї організації, а її право на доступ до запитуваної публічної інформації у контексті цієї справи не є виборчим правом.
Про відсутність обмежень пасивного виборчого права в разі неможливості взяти участь у виборчому процесі

По суті позивач не погоджується з організацією виборів на закордонному виборчому окрузі, зокрема з тим, що тепер на території Російської Федерації (при дипломатичних установах) немає виборчих дільниць, відповідно вона вже не може тимчасово змінити своє місце голосування (без зміни виборчої адреси) на виборчу дільницю за місцем перебування в день виборів – в Москві.
Утім те, в який спосіб ЦВК організувала вибори Президента України на закордонному виборчому окрузі в Російській Федерації і що виборча дільниця, на якій позивач стверджує, що має намір проголосувати в день виборів (яка не збігається з місцем розташування виборчої дільниці за її виборчою адресою), тепер ліквідована, не означає, що позивач як виборець обмежена в можливості взяти участь у виборчому процесі, зокрема – проголосувати на виборах Президента України.
Про законодавчо встановлену процедуру коригування чисельності та територіального розміщення закордонних виборчих дільниць способом ухвалення ЦВК постанови про їхню ліквідацію

До повноважень ЦВК належить встановлення системи територіальної організації виборів, що, крім іншого, передбачає коригування чисельності та територіального розміщення закордонних виборчих дільниць способом прийняття постанови про їхню ліквідацію.
Передбачені законодавством повноваження Міністерства закордонних справ України дозволяють вказаному органу в рамках забезпечення прав громадян України, які перебувають за кордоном, на власний розсуд ініціювати питання доцільності функціонування певної закордонної виборчої дільниці. А проте п. 9.3 Порядку No 11 передбачає повноваження ЦВК щодо повернення такого подання без розгляду в разі його внесення з порушенням вимог Закону.
Про оскарження бездіяльності ЦВК щодо надання копії постанови про відмову в реєстрації особи кандидатом на пост Президента України 

Терміновість видавання уповноваженому представнику відповідної партії (кандидата) або кандидату прийнятого ЦВК щодо них рішення зумовлена встановленням у законодавстві скороченого строку для оскарження такого рішення до суду, який становить п’ять днів саме з дня прийняття такого рішення.
Отже, за змістом частини другої статті 52 Закону No 474-XIV необхідно розуміти обов’язок ЦВК саме видати (в разі наявності такої можливості) представнику відповідної партії (кандидата) або кандидату копію прийнятого стосовно нього рішення не пізніше наступного дня після його прийняття.
Про обов’язок ЦВК забезпечити належний захист Реєстру виборців, що містить персональні дані виборців, які належать до конфіденційної інформації та захищаються Законом України "Про захист персональних даних"

На Центральну виборчу комісію як на розпорядника Реєстру виборців покладається обов’язок захисту електронних копій бази даних Реєстру від несанкціонованого використання, які містять персональні дані виборців, що своєю чергою є об’єктом охорони Закону України від 1 червня 2010 року No 2297-VI "Про захист персональних даних".
Водночас обов’язку Центральної виборчої комісії щодо надання на вимогу кандидата у Президенти України електронної копії бази даних Реєстру виборців кореспондує інший обов’язок – забезпечення належного захисту цієї бази даних, яка містить персональні дані виборців, які своєю чергою належать до конфіденційної інформації та захищаються Законом України "Про захист персональних даних".
Про відсутність у ЦВК повноважень вчиняти дії щодо утворення дільничних виборчих комісій та повертати дільничним виборчим комісіям печатки й посвідчення членів дільничних виборчих комісій

Ураховуючи положення частини першої статті 24 Закону No 474-XIV, згідно з якими дільнична виборча комісія утворюється відповідною окружною виборчою комісією, Центральна виборча комісія не уповноважена вчиняти дій щодо утворення дільничних виборчих комісій.
Водночас питання повернення дільничними виборчими комісіями печаток та посвідчень членів дільничних виборчих комісій, а також інших товарно-матеріальних цінностей, що були передані попереднім головою окружної виборчої комісії за актами прийому-передачі на відповідні виборчі дільниці, також віднесене до повноважень відповідної окружної виборчої комісії.
Про відсутність у ЦВК обов’язоку ухвалювати рішення у формі постанови щодо заходів перевірки відповідності стану захищеності програмно-технічного комплексу ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори"

Відсутність в законодавстві нормативно-правових актів, які б покладали на Центральну виборчу комісію обов’язок з ухвалення рішення у формі постанови щодо заходів перевірки відповідності стану захищеності програмно-технічного комплексу ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори", щодо визначення кваліфікації та кількісного складу робочих груп, а також щодо встановлення порядку виконання ЦВК прийнятих нею рішень, вказує на відсутність підстав вважати, що Комісія припустилась протиправної бездіяльності.
Про диспропорцію у кількісному та територіальному розподілі керівних посад у різних кандидатів на пост Президента України у межах територіального виборчого округу як порушення принципу рівності виборчого процесу

Якщо для визначення приблизного рівномірного територіального розподілу керівних посад у дільничних виборчих комісіях ЦВК бере до уваги не лише розподіл виборчих дільниць у розрізі округів, але й відповідний адміністративно-територіальний поділ, то за умови застосування саме такого підходу до розподілу простежується явна суттєва диспропорція у кількісному та територіальному розподілі керівних посад у різних кандидатів у межах територіального виборчого округу, що не узгоджується із принципом рівності виборчого процесу, відповідно до якого усі кандидати на пост Президента України мають рівні права і можливості брати участь у виборчому процесі (частина третя статті 3 Закону No 474-XIV).
Про відсутність у виборчому законодавстві вимог щодо обов’язкового зазначення порядкових номерів кандидатів на пост Президента України у виборчих бюлетенях

Законодавцем не встановлено вимог щодо обов’язкового зазначення порядкових номерів кандидатів на пост Президента України у виборчих бюлетенях. 
Натомість Законом України "Про вибори Президента України" чітко визначено обсяг та джерела отримання виборцями інформації про кандидатів на пост Президента України з метою реалізації усвідомленого та поінформованого вибору. 
Водночас відповідні відомості про кандидатів на пост Президента України не обмежуються прізвищем, іменем, по батькові та місцем роботи, а є більш повними та конкретними.
Про умову, за якої нерозміщення роз’яснення ЦВК у засобах масової інформації не може вважатися протиправною бездіяльністю Комісії

ЦВК в межах наданих їй повноважень зобов’язана здійснити усі необхідні дії для того, щоб забезпечити розміщення відповідного роз’яснення у засобах масової інформації.
Водночас безпідставно стверджувати про невиконання чи неналежне виконання ЦВК такого обов’язку в разі, якщо затверджений нею текст роз’яснення не був опублікований та/або не транслювався суб’єктами, визначеними частиною сьомою статті 64 Закону No 474-XIV, з причин, які не залежали від волі ЦВК.
Про наявність у члена ЦВК повноважень для одноособового розгляду заяви, поданої до Комісії

З аналізу положень статті 15 Закону No 1932-IV та статті 22 Регламенту випливає, що заява, подана до ЦВК, за дорученням Голови Комісії або одного із його заступників попередньо розглядається членом Комісії, і вже за підсумками такого розгляду член Комісії доповідає Голові Комісії щодо доцільності її розгляду на засіданні Комісії з ухваленням рішення щодо такої заяви. Якщо ж заява не вимагає прийняття рішення Комісії, член Комісії за дорученням Голови Комісії або одного з його заступників може надати відповідь заявнику від свого імені. Водночас частиною восьмою статті 14 Закону No 1932-IV передбачений обов’язок ЦВК переслати отриману заяву за належністю в разі, якщо розв’язання порушеного в ній питання не належить до повноважень Комісії.
Законодавством не передбачено обов’язку ЦВК здійснювати розгляд всіх звернень саме на засіданнях Комісії та ухвалювати колегіальні рішення за результатами їхнього розгляду. Законом No 1932-IV та Регламентом передбачена можливість одноособового розгляду заяви членом ЦВК.
Про умову, за якої питання щодо розгляду заяв про внесення змін, доповнень, скасування постанови ЦВК мають розглядатися на засіданнях Комісії, а не її членом одноособово

З огляду на ухвалення постанови від 26 березня 2014 року No 74 на засіданні Центральної виборчої комісії, всі наступні питання щодо розгляду заяв про внесення змін, доповнень, скасування цієї постанови мали б так само розглядатися саме на засіданнях Комісії, а не її членом одноособово.
Тому ЦВК зобов’язана була взяти для розгляду заяву кандидата на пост Президента України ОСОБА_6 в порядку статей 14, 15 Закону України "Про Центральну виборчу комісію" під час проведення чергових виборів Президента України та розглянути її на засіданні Комісії.
Про утворення робочої групи із забезпечення безпеки функціонування та перевірки стану захищеності програмно-технічного комплексу ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори" 

У зв’язку з високим державним статусом операцій з обміну, обробки та накопичення інформації інформаційна безпека та захист інформації в інформаційно-аналітичних системах мають важливе значення, особливо під час проведення виборів.
Постанова ЦВК від 18 лютого 2019 року No 334 в частині утворення робочих груп із залученням співробітників Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України і Служби безпеки України прийнята за наявності на те обґрунтованих підстав та переслідувала легітимну мету, а саме: забезпечення належного рівня кібербезпеки та ефективного, безпечного функціонування ІАС "Вибори Президента України" ЄІАС "Вибори", що узгоджується з функціями та завданнями Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України і Служби безпеки України у сфері інформаційної безпеки держави.
Про формування складу виборчих комісій

У разі дострокового припинення повноважень члена комісії у зв’язку зі скасуванням реєстрації кандидата на пост Президента України, який був суб’єктом подання кандидатури, така заміна неможлива. У ситуаціях, коли член комісії, повноваження якого припиняються з цієї підстави, обіймав керівну посаду, ця посада має бути заміщена іншим членом комісії, який є представником іншого кандидата.
У такому разі дотримання вимоги пропорційності розподілу керівних посад між тими кандидатами, які продовжують балотуватися, є проблематичним, оскільки призначення нових кандидатур на керівні посади, які стали вакантними, не може бути підставою до перегляду складу керівних посад в інших комісіях. Це може мати наслідком порушення принципу пропорційності загалом.
Про наявність у ЦВК дискреційних повноважень щодо встановлення форми виборчого бюлетеня з виборів Президента України та затвердження тексту, що міститься у ньому

Законодавець делегував Центральній виборчій комісії повноваження встановлювати форму, а також затверджувати текст виборчих бюлетенів з виборів Президента України, водночас визначив чіткий (конкретний) перелік відомостей, які повинен містити текст виборчого бюлетеня.
Установлення форми виборчого бюлетеня з виборів Президента України та затвердження тексту, що міститься у ньому, належить до дискреційних повноважень ЦВК та обмежується встановленими законом вимогами щодо відомостей, які мають обов’язково міститись у виборчих бюлетенях з виборів Президента України.
Про обставини, за яких порушується заборона щодо укладення з виборцями за рахунок коштів виборчого фонду оплатних договорів на проведення передвиборної агітації

Ухваливши постанову від 22.02.2019 No 376 "Про Роз’яснення щодо реалізації положень частини шостої статті 64 Закону України "Про вибори Президента України" ЦВК не порушила заборону щодо укладення з виборцями за рахунок коштів виборчого фонду оплатних договорів на проведення передвиборної агітації, передбачену абзацом 2 частини шостої статті 64 Закону No 474-XIV. 
При вирішенні питання щодо допущення порушення такої заборони визначальною є обставина оплатності договорів на проведення передвиборної агітації. Проте чинним законодавством, зокрема, частиною першою статті 904 ЦК України встановлено можливість відшкодування виконавцю витрат за договором про безоплатне надання послуг, що за своєю суттю не є тотожним отриманню плати за надані послуги.
Про відсутність порушень норм КУзПБ у разі невключення до плану санації всіх кредиторів боржника. Дії суду пр прийнятті рішення про затвердження/відмову в затвердженні плану санації
Суд: Касаційний господарський суд

Абзац  третій  частини  третьої  статті  5  КУзПБ,  відповідно  до  якого  до  плану  санації  не  включаються  вимоги  першої  та  другої  черг  задоволення вимог кредиторів, визначених цим Кодексом,разом з другим реченням абзацу четвертого частини  третьої  та  абзацом  першим  частини  десятої  статті  5  КУзПБ  вказують    на  те,  що  участь  у  санації  всіх  кредиторів  боржника  та  включення  всіх зобов'язань  боржника  до  плану  санації  не  є  вимогою  щодо  його  складання   у  розумінні  положень  частини  другої  статті  5  КУзПБ,  а  невключення  до  плану  санації всіх кредиторів боржника не є порушенням зазначених норм Закону. 
Ухвалюючи  рішення  про  відмову  в  затвердженні  плану  санації,  поданого боржником,  або  про  його  затвердження,  суд  повинен  в  судовому  засіданні дослідити  заперечення  кредитора,  який  голосував  проти  затвердження  плану санації  або  в  цілому  проти  введення  цієї  досудової  процедури,  а  також проаналізувати  доводи  кредитора  щодо встановлення  обставин  можливості задоволення  його  вимог  у  випадку  виконання  плану  досудової  санації    у розмірі, що перевищує розмір вимог, які потенційно можуть бути задоволені   у  ліквідаційній  процедурі,  а  також  підстав  для  відмови  у  прийнятті  заяви  про відкриття санації до порушення справи про банкрутство та затвердження плану санації. 
Суд не  уповноважений  здійснювати деталізовану  економічну  оцінку  кожного  із запланованих  боржником  у  плані санації заходів відновлення платоспроможності боржника.
Водночас  на  суд  покладено  обов'язок  встановити,  опираючись  на  відомості 
ліквідаційного  аналізу,  чи  є  вигідним  виконання  плану  санації  для  кредиторів порівняно з ліквідацією (абзац другий частини другої статті 5 КУзПБ).
Щодо  необхідності  дотримання  принципу  процесуальної  економії  при  розгляді  справи в апеляційному порядку 

За змістом статті 7 КУзПБ у разі якщо боржник не є стороною в майновому спорі  або  відсутні  позовні  вимоги  до  боржника  та  його  майна,  то  такий  спір розглядається  в  окремому  позовному  провадженні,  а  не  в  межах  справи  про банкрутство боржника.  
З  урахуванням  принципу  процесуальної  економії  лише  у  разі  перегляду                
в  апеляційному  порядку  судового  рішення  суду  по  суті  спору  та  за  наявності 
встановлених  апеляційним  судом  підстав  для  скасування  цього  рішення   як  такого,  що  ухвалене  з  порушенням  норм  матеріального  права,  і  фактичних обставин відсутності майнового спору щодо сторони, яка перебуває у процедурі банкрутства, таке судове рішення може бути скасоване, в тому числі з мотивів розгляду спору в окремому позовному провадженні.
Щодо порядку реалізації членом КСП права на земельну частку (пай) у випадку відсутності його прізвища у додатку до державного акта на право колективної власності на землю
Суд: Касаційний цивільний суд

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку (чи виключено з нього), що додається до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. У разі недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. 
У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) у КСП. При цьому право на такий позов у члена КСП виникає з моменту видачі КСП державного акта на землю.
Невиконання мирової угоди не може бути нововиявленою обставиною в розумінні статті 423 ЦПК України 
Суд: Касаційний цивільний суд

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає наявність обставин, невідомих раніше, які однак могли б призвести до іншого результату судового розгляду. Обставини, які могли бути встановлені в разі виконання учасниками справи та судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.
У зв’язку з цим невиконання мирової угоди, укладеної сторонами і затвердженої судом, не може бути нововиявленою обставиною в розумінні положень статті 423 ЦПК України.
Вирішення судом питання визнання особи неосудною чи обмежено осудною
Суд: Касаційний кримінальний суд

Визнання особи неосудною чи обмежено осудною є правовим питанням, а тому прийняття відповідного рішення здійснюється виключно судом з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи. Нездатність особи за своїм психічним станом повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними на момент вчинення злочину не є підставою для визнання такої особи неосудною, однак повинна враховуватися судами при призначенні покарання.
Клопотання сторони про звільнення від кримінальної відповідальності особи у разі невизнання вини та за наявності згоди на звільнення. Заперечення потерпілого щодо закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення на підставі ст. 49 КК.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз’яснення йому судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Заперечення потерпілого при прийнятті судом рішення про закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення у зв’язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності з підстав закінчення строків давності (ст. 49 КК) не є визначальним.