DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Встановлення наявності або відсутності прямого умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 171 КК. Обставини, що свідчать про відсутність умислу на перешкоджання законній професійній діяльності журналістів.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Для встановлення наявності або відсутності прямого умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 171 КК, слід довести усвідомлення обвинуваченим того, що особа, яка його знімає на відеокамеру, є журналістом. Про відсутність умислу на перешкоджання законній професійній діяльності журналістів свідчить, зокрема, те, що особи, які здійснювали відеозйомку, були без жодного розпізнавального знака журналіста, не представилися обвинуваченому як журналісти та здійснювали відеозйомку останнього без його дозволу, порушивши тим самим гарантоване ст. 32 Конституції України право на приватність.
Якщо заборона обвинуваченим здійснювати відеозйомку стосувалася виключно його як приватної особи, а не була спрямована на перешкоджання законній діяльності журналістів через неусвідомлення того, що особи, які проводили відеозйомку, є журналістами, то це свідчить про відсутність у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 171 КК.
Розмежування кримінальних правопорушень, передбачених ст. 189 КК і ст. 355 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо згідно з обвинувальним актом особа обвинувачується у вчиненні вимагання (ст. 189 КК), а з обставин кримінального провадження вбачається, що потерпілий мав заборгованість перед обвинуваченим, яку останній вимагав повернути, застосовуючи при цьому насильство або погрозу його застосування, судам належить перевірити у вчиненому наявність/відсутність ознак примушування до виконання цивільно-правових зобов’язань (ст. 355 КК), здійснюючи розмежування вказаних вище суміжних складів кримінальних правопорушень. Зокрема, суди повинні встановити, якими мотивами керувався обвинувачений, вимагаючи в потерпілого передати майно з погрозою вбивства, чи існувало в потерпілого цивільно-правове зобов’язання, що виникло на підставах, передбачених чинним законодавством, яке намагався примусити виконати обвинувачений.
Встановлення інтелектуального моменту умислу обвинуваченого під час кваліфікації дій за ст. 345 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Під час кваліфікації дій особи за ст. 345 КК необхідно, серед іншого, встановити інтелектуальний момент умислу обвинуваченого, а саме усвідомлення ним того, що опір вчиняється саме працівникові правоохоронного органу, а також того, що такий працівник виконує функції, покладені на нього законом.
Керівник дипломної роботи студента як суб’єкт складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 354 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Доцент кафедри закладу вищої освіти як керівник дипломної роботи студента, наділений повноваженнями здійснювати підготовку студента до захисту цієї роботи, надавати консультації щодо її написання, вказувати на наукову літературу, яку необхідно використовувати в роботі, надавати рецензію, що може бути врахована під час її захисту, у разі отримання неправомірної вигоди від студента за виконання дипломної роботи замість нього та за сприяння її успішному захисту перед державною екзаменаційною комісією, є суб’єктом складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 354 КК.
Табель обліку робочого часу про перебування працівників на роботі як офіційний документ та предмет складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Табелі обліку робочого часу про перебування працівників на роботі є офіційним документом, предметом складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК, якщо вони відповідають вимогам, визначеним нормативними актами. Крім того, інформація, зафіксована в табелях обліку робочого часу, здатна спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення прав та/або обов’язків з огляду на те, що на підставі таких табелів, затверджених уповноваженою особою, здійснюються нарахування і виплата заробітної плати працівникам.
Суб’єкт кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо особа, засуджена до позбавлення права керувати транспортними засобами за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК, продовжує ними керувати протягом терміну дії такого покарання, то вона є суб’єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК.
Повноваження Верховного Суду щодо передачі кримінального провадження з одного суду до іншого. Передача кримінального провадження до Вищого антикорупційного суду.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Повноваження Верховного Суду щодо передачі кримінального провадження з одного суду до іншого поширюються лише на вирішення такого питання в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також у разі направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого. Передача кримінального провадження до Вищого антикорупційного суду, передбачена ст. 34 КПК, вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого і не потребує вирішення Верховним Судом.
Вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу. Перелік документів, які підтверджують витрати на професійну правову допомогу. Залишення без розгляду вимоги представника потерпілого про стягнення витрат на правову допомогу.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони. Обов’язковим переліком документів, які підтверджують витрати на професійну правову допомогу, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги; розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов’язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо). КПК не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, однак зобов’язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, у тому числі на правову допомогу, що входить до предмета доказування у кримінальному провадженні.
Залишення судом без розгляду вимоги представника потерпілого про стягнення витрат на правову допомогу, понесених за час судового провадження, не є істотним порушенням вимог КПК, оскільки не впливає на вирішення питання кримінально-правової кваліфікації, доведеності винуватості, призначення покарання та не може бути єдиною підставою для скасування чи зміни прийнятих судових рішень.
Інформація, яка міститься в акті приймання правової (правничої) допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатися тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному з видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному з виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.
Неналежність як доказу квитанції про сплату адвокатських послуг, що не оформлена у встановленому законом порядку та зі змісту якої неможливо встановити, хто саме сплатив суму адвокатських послуг
Суд: Касаційний кримінальний суд

Квитанцію про сплату адвокатських послуг, що не оформлена у встановленому законом порядку та зі змісту якої неможливо встановити, хто саме сплатив суму адвокатських послуг, не можна визнати належним доказом.
Звільнення позивачів у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, від сплати судового збору під час розгляду справи. Повернення помилково сплаченого судового збору.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Потерпілий (позивач), який сплатив судовий збір за вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні, має право звернутися до суду, на рахунок якого сплачений судовий збір, із заявою про повернення помилково сплаченого судового збору, у тому числі повторно звернутися із відповідним клопотанням до суду першої інстанції з метою вирішення питання, пов’язаного з процесуальними витратами, у порядку статей 537, 539 КПК. При цьому стягнення із засудженого судового збору не допускається.
Неможливість закриття кримінального провадження в частині вирішення цивільного позову. Залишення цивільного позову без розгляду, якщо потерпілий подав до суду заяву про відмову від позову.
Суд: Касаційний кримінальний суд

КПК не передбачає можливості прийняття судом рішення про закриття кримінального провадження в частині вирішення цивільного позову. Згідно з ч. 3 ст. 129 КПК суд має право залишити цивільний позов без розгляду, якщо потерпілий подав до суду заяву про відмову від позову.
Відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який виконував трудові обов’язки та керував транспортним засобом, що належить роботодавцю
Суд: Касаційний кримінальний суд

Моральна та матеріальна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який виконував трудові обов’язки та керував транспортним засобом, що на відповідній правовій підставі належить роботодавцю, відшкодовується роботодавцем, а не безпосередньо винним водієм (ч. 2 ст. 1187 ЦК). У такому випадку роботодавець вважається особою, яка відповідає за шкоду та в разі встановлення вини працівника, що є особою, яка завдала шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.
Розрахунок страхового відшкодування моральної шкоди при вирішенні цивільного позову у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 286 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Вирішуючи цивільний позов у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 286 КК, суди повинні враховувати, що розрахунок страхового відшкодування моральної шкоди здійснюється на одного померлого, а не на одного потерпілого (п. 27.3 ст. 27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
Умови, за яких фактичне затримання особи і складання протоколу можуть не збігатися в часі. Забезпечення участі захисника за наявності підстав вважати, що затримана особа вчинила особливо тяжкий злочин. 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Тлумачення ч. 5 ст. 208 КПК, відповідно до якої у протоколі про затримання особи має бути зазначено точний час (годину і хвилини затримання), вказує на те, що фактичне затримання особи і складання протоколу можуть не збігатися в часі з урахуванням певних умов (наприклад, віддаленість місця затримання особи від адміністративної будівлі уповноваженого органу, введення правового режиму воєнного стану тощо). Запізніле складання протоколу про затримання особи є виправданим у тій ситуації, коли об’єктивні причини спонукали уповноважену особу діяти саме таким чином.
Після затримання особи, щодо якої є обґрунтовані підстави вважати, що вона вчинила особливо тяжкий злочин (ст. 12 КК), відповідна службова особа зобов’язана забезпечити участь захисника у такому кримінальному провадженні. При цьому КПК дає можливість особі мати захисника як за рахунок держави, так і за власним вибором.
Суб’єкти повідомлення прокурора про початок досудового розслідування
Суд: Касаційний кримінальний суд

Повідомити прокурора про початок досудового розслідування може будь-який слідчий, який входить у групу слідчих у відповідному кримінальному провадженні. КПК не покладає такого обов’язку виключно на керівника органу досудового розслідування. Крім того, КПК не зобов’язує кожного слідчого, який входить у групу слідчих у цьому кримінальному провадженні, повідомляти прокурора про початок проведення саме ним досудового розслідування. Таке повідомлення може здійснюватися одним зі слідчих відповідної групи слідчих.
Вжиття заходів особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у разі надходження пропозиції надання їм неправомірної вигоди
Суд: Касаційний кримінальний суд

Особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, повинні вживати невідкладних заходів, передбачених ст. 24 Закону України "Про запобігання корупції", у разі надходження від іншої особи пропозиції надати неправомірну вигоду. Такими невідкладними заходами є відмова від пропозиції, ідентифікація особи, яка зробила таку пропозицію (по можливості), залучення свідків (по можливості), письмове повідомлення про пропозицію безпосереднього керівника не пізніше одного робочого дня. Слідчий, якому надійшла пропозиція надати неправомірну вигоду, вважається таким, що виконав ці невідкладні заходи, якщо він упродовж одного робочого дня письмово повідомив про факт надходження пропозиції свого безпосереднього керівника, а наступні дії слідчого, зокрема процесуальні, свідчать про те, що він не прийняв пропозиції неправомірної вигоди та повідомив про присутність свідка під час розмови з обвинуваченим, який був допитаний як свідок у цьому кримінальному провадженні.
Відсутність обов’язку у слідчого, який отримав пропозицію неправомірної вигоди, вносити відомості про вчинення кримінального правопорушення в ЄРДР за своїм рапортом, адресованим на ім’я безпосереднього керівника
Суд: Касаційний кримінальний суд

Хоча слідчий як особа, уповноважена на виконання функцій держави, повинен упродовж одного робочого дня повідомити безпосереднього керівника про пропозицію отримати неправомірну вигоду, однак не зобов’язаний самостійно вносити відомості про вчинення кримінального правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань за своїм рапортом, адресованим на ім’я безпосереднього керівника, а також реєструвати цей рапорт у журналі єдиного обліку.
Строк внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, передбачений ч. 1 ст. 214 КПК, не є процесуальним строком у розумінні ч. 1 ст. 113 цього Кодексу, а тому не підлягає поновленню та не спричиняє недійсності усіх доказів, зібраних у ході досудового розслідування після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Прокурор як суб’єкт кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Прокурор, який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК, є працівником правоохоронного органу з огляду на положення Законів України "Про прокуратуру", "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" та КПК. При цьому основним критерієм віднесення певного органу до категорії правоохоронних є його функціональне призначення, а саме визначений напрям діяльності щодо охорони прав людини.
Визначення підслідності  кримінальних правопорушень детективам НАБУ. Підслідність злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК, вчиненого директором інституту, заснованого на державній формі власності
Суд: Касаційний кримінальний суд

Для визначення підслідності кримінальних правопорушень детективам Національного антикорупційного бюро України, а саме якщо правопорушення вчинено службовою особою суб’єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 % (п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК), слід виходити з того, що ключовим у цьому є не наявність статутного капіталу як такого, а частка державної власності в майні відповідного суб’єкта господарювання, яка повинна перевищувати 50% його статутного капіталу (чи майна). Якщо суб’єкт господарювання заснований повністю на державній власності, то ця частка не визначається, а відповідна юридична особа належить до суб’єктів господарювання державного сектору економіки.
Злочин, передбачений ч. 4 ст. 368 КК, вчинений директором Інституту агроекології і природокористування Національної академії аграрних наук України, заснованого на державній формі власності, підслідний детективам Національного антикорупційного бюро України.
Відсутність у КПК вимоги щодо обов’язкової участі понятих під час огляду місця події. Допустимість як доказу протоколу огляду місця події у разі участі родичів підозрюваного у вказаній слідчій дії.
Суд: Касаційний кримінальний суд

КПК не передбачає обов’язкової участі понятих під час огляду місця події. Участь родичів підозрюваного у вказаній слідчій дії не тягне за собою визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події, якщо жоден із учасників судового розгляду не заперечував достовірності інформації, зафіксованої у протоколі.
Умови допустимості речових доказів, виявлених на сидінні в салоні відкритого автомобіля
Суд: Касаційний кримінальний суд

Факт відкриття органом досудового розслідування (окрім візуального огляду автомобіля) різних секцій та багажного відділення, за відсутності предметів, які становлять інтерес для кримінального провадження, не вказує сам по собі на порушення. Оскільки грошові кошти та імітаційні засоби виявлені на сидінні в салоні відкритого автомобіля без відкриття закритих відділень, схованок (тих дій, які можуть бути кваліфіковані як обшукові), то підстав вважати складений протокол огляду місця події недопустимим доказом немає.
Умови допустимості як доказів результатів слідчого експерименту у разі залучення чоловіка потерпілої до участі у цій слідчій дії як статиста
Суд: Касаційний кримінальний суд

Залучення чоловіка потерпілої до участі у слідчому експерименті як статиста не є підставою для визнання результатів цієї слідчої дії недопустимими доказами, за умови її належного проведення відповідно до вимог ст. 240 КПК.
Право сторони захисту і сторони обвинувачення самостійно визначати докази для обстоювання своєї позиції перед судом. Призначення експертизи органом досудового розслідування та відсутність обов’язку повідомляти підозрюваного про її проведення.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Сторона захисту та сторона обвинувачення мають право самостійно визначати, які докази слід надати для обстоювання своєї позиції перед судом, зокрема, стосовно проведення експертизи у кримінальному провадженні. Орган досудового розслідування може призначати експертизу у кримінальному провадженні, якщо це сприятиме ходу досудового розслідування в цілому, та зобов’язаний це робити, якщо відповідно до КПК проведення експертизи в конкретному кримінальному провадженні є обов’язковим. Слідчий не зобов’язаний повідомляти підозрювану особу про проведення експертизи в конкретному кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді чи суду як підстава для проведення судово-медичної експертизи. Недопустимість висновку судово-медичної експертизи у разі її проведення до постановлення ухвали слідчим суддею.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Підставою для проведення судово-медичної експертизи є відповідна ухвала слідчого судді чи суду, в якій визначається коло питань, що ставляться перед експертом (статті 242, 244 КПК). Проведення судово-медичної експертизи (розтин трупа) до постановлення слідчим суддею відповідної ухвали тягне за собою визнання такого доказу недопустимим.
Необов’язковість наявності доступу до державної таємниці у осіб, які залучаються до проведення негласних слідчих (розшукових) дій
Суд: Касаційний кримінальний суд

Особи, які залучаються до проведення негласних слідчих (розшукових) дій (зокрема, поняті, закупники наркотичних засобів, психотропних речовин), не обов’язково повинні мати доступ до державної таємниці. Згідно зі ст. 11 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" такі особи зобов’язані лише не розголошувати таємницю, що стала їм відома у зв’язку з проведенням оперативно-розшукової діяльності.
Застосування судом положень ч. 4 ст. 70 КК у разі погашення судимості на підставі п. 2-1 ч. 1 ст. 89 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Погашення судимості на підставі п. 2-1 ч. 1 ст. 89 КК не звільняє суд від обов’язку застосувати положення ч. 4 ст. 70 цього Кодексу та зарахувати у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних проступків, покарання, відбуте повністю за попереднім вироком.
Вирішення судом питання щодо допустимості доказів у разі недотримання прокурором, який є процесуальним керівником, строку, передбаченого ч. 7 ст. 214 КПК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Вирішуючи питання про допустимість доказів, отриманих у результаті процесуальних дій і процесуальних рішень, що були здійснені, ухвалені прокурором, який є процесуальним керівником, із порушенням строку передачі матеріалів до органу досудового розслідування, визначеного в ч. 7 ст. 214 КПК, суд повинен урахувати тривалість такого порушення, обсяг і характер вчинених дій та ухвалених рішень. Недотримання строку, передбаченого ч. 7 ст. 214 КПК, не є безумовною підставою для визнання недопустимими доказів, отриманих на підставі таких процесуальних дій і рішень прокурора.
Ухвалення судом рішення про здійснення дистанційного судового провадження за наявності клопотання обвинуваченого про безпосередню участь у судовому розгляді
Суд: Касаційний кримінальний суд

Ухвалення судом рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, який заявив клопотання про безпосередню участь у судовому розгляді, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану, згідно з приписами ст. 412 КПК є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Якщо через захворювання стан здоров’я обвинуваченого перешкоджає його безпосередній участі в судовому засіданні або становить загрозу чи небезпеку життю, здоров’ю інших учасників судового процесу, необхідним є вжиття заходів щодо відкладення судового розгляду на строк, об’єктивно необхідний для їх усунення. У разі непереборності загроз, що виникли, відповідно до вимог ст. 336 КПК суд мотивованою ухвалою, з наведенням відповідного обґрунтування повинен ухвалити рішення про проведення дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції за участю обвинуваченого.
Кількісні та якісні показники меж апеляційного перегляду. Відсутність у КПК положень щодо необхідності узгодження прокурором, який подав апеляційну скаргу, відмови від неї з прокурором вищого рівня
Суд: Касаційний кримінальний суд

Межі апеляційного перегляду мають свої кількісні та якісні показники. Якщо кількісний показник обумовлюється кількістю апеляційних скарг, поданих на рішення суду першої інстанції, то якісний показник пов’язаний із доводами, викладеними учасниками кримінального провадження, та їхніми вимогами до суду апеляційної інстанції, які мають узгоджуватися з положеннями ст. 407 КПК. Розширення кількісного показника меж апеляційного перегляду судового рішення після початку апеляційного розгляду не допускається. 
Узгодження прокурором, який подав апеляційну скаргу, відмови від неї з прокурором вищого рівня, а також право прокурора вищого рівня відкликати відмову від апеляційної скарги прокурора, який її подав, прийняту апеляційним судом, КПК не передбачено.
Наявність стану необхідної оборони у особи, яка, припиняючи триваюче посягання групи осіб на її життя та здоров’я, заподіяла тілесні ушкодження потерпілому, що спричинили його смерть
Суд: Касаційний кримінальний суд

Особа вважається такою, що перебувала у стані необхідної оборони та не перевищила її меж, якщо вона не була ініціатором виникнення конфлікту, під час якого було заподіяно тілесні ушкодження потерпілому, що спричинили його смерть, якщо це було обумовлено обстановкою захисту від протиправного посягання з боку групи осіб, одна з яких була озброєна битою і тривалий час переслідувала особу в темну пору доби, не маючи на це законних підстав та відповідних повноважень, а мотивом дій особи було негайне припинення триваючого посягання групи осіб на її життя та здоров’я.