DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Про обов’язок суб`єкта господарювання декларувати зміни роздрібних цін на паливо
Суд: Касаційний адміністративний суд

З аналізу приписів пункту 3 Порядку No 341 висновується, що суб`єкт господарювання щодо об`єкта (закладу) роздрібної торгівлі у разі збільшення роздрібної ціни на товар, що реалізується таким об`єктом (закладом), порівняно з роздрібною ціною станом на 18 травня 2020 року (день набрання чинності цього Порядку) або з попередньо задекларованою роздрібною ціною, повинен декларувати такі зміни роздрібних цін.
Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2021 року No 450, яка набрала чинності 12 травня 2021 року, внесено зміни до Порядку No 341, доповнивши перелік товарів бензином та дизельним пальним та пункт 3 Порядку No 341, абзацом такого змісту: ""Декларування зміни роздрібних цін на бензини марки А-92 та А-95 і дизельне пальне здійснюється суб`єктом господарювання щодо об`єкта (закладу) роздрібної торгівлі у разі збільшення роздрібної ціни товару на 1 відсоток і більше порівняно з роздрібною ціною на момент декларування за 20 днів до початку застосування роздрібної ціни, яка декларується, без урахування дня декларування"".
Таким чином, з 12 травня 2021 року було запроваджено декларування зміни роздрібних цін на бензини марки А-92 та А-95 і дизельне пальне, а відтак у суб`єкта господарювання щодо об`єкта (закладу) роздрібної торгівлі у разі збільшення роздрібної ціни на вказаний товар, що реалізується таким об`єктом (закладом), порівняно з роздрібною ціною станом на 12 травня 2021 року або з попередньо задекларованою роздрібною ціною, виникає обов`язок задекларувати такі зміни роздрібних цін.
Про обов’язок державного службовця надавати працедавцю достовірні контактні данні
Суд: Касаційний адміністративний суд

Надання достовірної інформації щодо фактичного місця проживання, електронної пошти та інших засобів телекомунікаційного зв`язку є обов`язком державного службовця, передбаченим статтею 9-1 Закону України "Про державну службу", тому при наданні недостовірної інформації, відповідальність за правові наслідки, в тому числі щодо отримання кореспонденції та строків отримання такої кореспонденції покладаються на державного службовця.
Про сутність такого явища як приватний інтерес у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів
Суд: Касаційний адміністративний суд

При вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.
Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними. Суперечність між приватним інтересом та повноваженнями полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.
З наведеного убачається, що у випадку спільної роботи з членами сім`ї та родичами слід звертати увагу на наявність, характер та зміст службових чи представницьких повноважень, що можуть бути реалізовані стосовно таких осіб. Сам лише факт наявності близьких осіб, перелічених у статті 1 Закону України ""Про запобігання корупції"", є тільки передумовою для виникнення конфлікту інтересів у разі спільної роботи з ними, який виникає за умови настання певних обставин.
Про відсутність у суду компетенції з’ясовувати обставини пов’язані з доцільністю визначення роботодавцем конкретної штатної структури
Суд: Касаційний адміністративний суд

Суд не може з`ясовувати доцільність введення (виведення) роботодавцем певних посад та визначення ним штатної структури, давати оцінку необхідності проведення змін в організації виробництва і праці, оскільки юридична особа самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Втручання в господарську та іншу діяльність підприємства, установи не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України.
Про обставини, які вимагають від роботодавця заслухати пояснення від державного службовця у межах проведення оцінювання службової діяльності
Суд: Касаційний адміністративний суд

В ситуації, коли з державним службовцем не проводилася оціночна співбесіда, під час якої він міг скористатися можливістю спростувати чи підтвердити виставлені йому бали шляхом надання пояснень та підтверджуючих документів, а також за відсутності наведених у заповненій формі щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8, будь-яких обґрунтувань виставлених балів, суб`єкт призначення задля прийняття правомірного рішення стосовно такого державного службовця повинен був скористатися усіма передбаченими законом механізмами та інструментами, як наприклад, заслуховування пояснень відповідного державного службовця.
Про алгоритм застосування дисциплінарного стягнення до працівника поліції у період дії воєнного стану
Суд: Касаційний адміністративний суд

За змістом частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою.
Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно, як помилково вважає позивач.
Отже, повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.
Неможливість звільнення від відбування покарання з випробуванням водія, який порушив правила безпеки дорожнього руху в стані алкогольного сп’яніння, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження (ч. 2 ст. 286-1 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Виняток у ч. 1 ст. 75 КК, який унеможливлює звільнення від відбування покарання з випробуванням особи, яка порушила правила безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, керуючи транспортним засобом, та яка
перебувала у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, має імперативний характер і не залежить від того, чи вчинено відповідне порушення в умовах воєнного стану. Водій, який порушив правила безпеки дорожнього руху в стані алкогольного сп’яніння, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження (ч. 2 ст. 286-1 КК), не може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням.
Щодо можливості призначення покарання у виді громадських робіт неповнолітньому засудженому в мінімальному розмірі, визначеному ст. 100 КК, лише із застосуванням ст. 69 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо в санкції статті, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, яке інкримінується неповнолітньому, мінімальна межа покарання у виді громадських робіт є вищою, аніж мінімальний розмір цього
покарання, передбачений у разі його призначення неповнолітньому (ст. 100 КК), то суд може призначити покарання у виді громадських робіт неповнолітньому засудженому в мінімальному розмірі, визначеному ст. 100 КК, лише із застосуванням ст. 69 КК.
Кваліфікація дій за ч. 1 ст. 140 КК. Недбале та несумлінне ставлення до своїх професійних обов’язків, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті породіллі
Суд: Касаційний кримінальний суд

Дії лікаря акушера-гінеколога у складі консиліуму лікарів, що був скликаний після раптового погіршення стану потерпілої особи після пологів, які полягають у невиконанні професійних обов'язків, передбачених відповідною
посадовою інструкцією лікаря, внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення (невжиття заходів до зупинки кровотечі у потерпілої особи, проведення інших медичних маніпуляцій, що порушують клінічні протоколи, затверджені Міністерством охорони здоров’я України), перебувають у причинному зв’язку з настанням смерті потерпілої особи, незважаючи на необережну поведінку інших лікарів, які входили до цього консиліуму, яких також було притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 140 КК. Лікар акушер-гінеколог є медичним працівником, суб’єктом складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 КК. Покладення на нього додаткових обов’язків завідувача пологовим відділенням лікарні та нез’ясування судами попередніх інстанцій того, які саме обов’язки керівника відділення було порушено засудженим, не впливають на кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 140 КК.
Кваліфікація. Розмежування сексуального насильства (ст. 153 КК) від розбещення неповнолітніх (ст. 156 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Кримінальні правопорушення, передбачені ст. 153 "Сексуальне насильство" та ст. 156 "Розбещення неповнолітніх" КК, розмежовуються за ознаками об’єктивної сторони, зокрема за вчиненням чи невчиненням
насильницьких дій сексуального характеру. Для кваліфікації дій винного за ст. 153 КК необхідно встановити, чи були вчинені щодо потерпілої особи будьякі насильницькі дії, чи мали ці дії сексуальний характер та чи були вони вчинені без добровільної згоди потерпілої, крім випадку, якщо вони були вчинені щодо малолітньої особи незалежно від її добровільної згоди.
Кваліфікація. Вчинення дій сексуального характеру з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку (ст. 155 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Добровільні статеві зносини з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 155 КК, у разі, якщо винна особа усвідомлювала (достовірно знала або припускала), що потерпіла особа не досягла шістнадцятирічного віку, так само й тоді, коли вона повинна була і могла це усвідомлювати. Це питання вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обізнаності винного про вік потерпілої особи, її зовнішнього вигляду і поведінки, а також інших факторів. Сумлінна помилка щодо досягнення шістнадцятирічного віку особою, з якою вчинялися дії сексуального характеру, виключає відповідальність за ст. 155 КК.
Проникнення у сховище (пошкодження платіжного терміналу з метою заволодіння грошовими коштами) (ч. 3 ст. 15 – ч. 3 ст. 185 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Платіжний термінал, який має засоби охорони від доступу сторонніх осіб і використовується для зберігання матеріальних цінностей, є сховищем, а його пошкодження з метою заволодіння грошовими коштами, що перебували в ньому, слід кваліфікувати як крадіжку з проникненням у сховище.
Кваліфікація. Порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, що спричинило загибель людини (ч. 2 ст. 271 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Для настання кримінальної відповідальності керівника підприємства за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, якщо воно спричинило загибель людини (ч. 2 ст. 271 КК),
вирішальне значення має фактичне здійснення трудової функції працівником, а не юридичне оформлення трудових відносин з ним.
Керівник підприємства зобов’язаний забезпечувати охорону праці не лише на підставі своєї посадової інструкції, а відповідно до займаної посади. Неналежна освіта та короткий період перебування на посаді директора, які викликали в обвинуваченого труднощі з ознайомленням зі своїми посадовими.
Відсутність складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК (Невиконання судового рішення)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Дії директора товариства, яка до відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду щодо зупинення експлуатації товариства провела загальні збори засновників, на яких довела до відома учасників про наявність цього судового рішення, що підтверджується відповідним наказом, і звернулася до суду із заявою про роз’яснення судового рішення, свідчать про намір виконати судове рішення та не містять складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК.
Про відсутність порушення права на захист у разі непризначення апеляційним судом захисника з центру надання безоплатної вторинної правової допомоги, під час перегляду кримінального провадження, в якому участь захисника необов’язкова
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо під час апеляційного перегляду кримінального провадження, в якому участь захисника необов’язкова, було припинено право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката, який здійснював захист обвинуваченої особи, однак обвинувачений, який не є суб'єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, не звернувся до суду про надання йому такої допомоги, то непризначення обвинуваченому апеляційним судом захисника з центру надання безоплатної вторинної правової допомоги не є порушенням права на захист.
Неможливість оцінки як доказів процесуальних рішень, змагальних документів (ст. 84 КПК). Відсутність підстав для застосування судом правила виключення похідних доказів (ч. 1 ст. 87 КПК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Процесуальні рішення у формі постанови, доручення, ухвалені під час досудового розслідування, а також судові рішення, витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань, змагальні документи (клопотання, заяви, скарги тощо)
не є доказами в розумінні ст. 84 КПК та не можуть оцінюватися крізь призму їх допустимості.
Результати негласної слідчої (розшукової) дії, які були визнані недопустимими через порушення процедурного правила, передбаченого ст. 290 КПК, а не через істотне порушення прав і свобод людини, визначені частинами 1–3 ст. 87 КПК, не є підставою для визнання недопустимими похідних доказів.
Допустимість як доказу протоколу огляду місця події у разі його несвоєчасного підписання спеціалістом. Розповідь підозрюваного про обставини вчинення злочину під час слідчого експерименту, як елемент даної слідчої дії, а не допиту. 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Протокол огляду місця події не може бути визнано недопустимим доказом лише з посиланням на те, що спеціаліст (у цьому провадженні спеціаліст, який здійснював фотографування) його несвоєчасно підписав. Окрім цього сторона захисту не ставила під сумнів інформацію, викладену у протоколі, тобто змістовно не оспорювала зміст протоколу цієї слідчої дії. Формальні зауваження, які не впливають на зміст проведеної слідчої дії, не можуть нівелювати доказ у цілому.
Окрім цього сторона захисту мала можливість з’ясувати у спеціаліста, який пізніше підписав протокол, чи він дійсно був під час проведення відповідної слідчої дії. Однак натомість захист вважав достатнім закцентувати увагу суду на формальних неточностях, які, на думку суду, не можуть призвести самі по собі до визнання доказу з цих підстав недопустимим.

Якщо під час слідчого експерименту слідчий запропонував підозрюваному більш детально розповісти про обставини вчинення злочину, а з матеріалів справи вбачається, що підозрюваний відтворював механізм його вчинення (заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому), вказуючи, як і чому він це робив, то це є елементом проведення слідчого експерименту, а не допиту підозрюваного.
Допустимість арештованих речових доказів при розгляді слідчим суддею клопотання про арешт тимчасово вилученого майна з порушенням строків передбачених ст. 171 КПК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Розгляд слідчим суддею клопотання про арешт тимчасово вилученого майна з порушенням строків, передбачених ст. 171 КПК, не є підставою для визнання арештованих речових доказів недопустимими.
Допустимість висновків судово-медичних експертиз у випадку отримання слідчим медичної карти потерпілого з медичної установи на підставі власного запиту, а не на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів
Суд: Касаційний кримінальний суд

Отримання слідчим з медичної установи медичної карти потерпілого на підставі власного запиту, а не на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів відповідає КПК та не тягне визнання недопустимими доказами висновків судово-медичних експертиз, під час проведення яких експертами досліджено цю медичну картку.
Допустимість протоколу проведення слідчого експерименту при зберіганні документів на одному носії інформації та розташуванні цього носія в кримінальному провадженні не відразу після протоколу проведеної слідчої дії
Суд: Касаційний кримінальний суд

Зберігання кількох електронних документів на одному носії інформації та розташування цього носія в кримінальному провадженні не відразу після протоколу проведеної слідчої дії не може бути підставою для визнання доказу недопустимим. Долучення належним чином упакованого слідчим оригінального примірника технічного носія – флешнакопичувача, на якому зафіксовано проведення обшуку, а згодом і слідчого експерименту, до протоколу обшуку, а не до протоколу слідчого експерименту, не є істотним порушенням прав та свобод людини.
Про необхідність проведення консультації з громадськістю при прийнятті рішення органом місцевого самоврядування про ліквідацію навчального закладу
Суд: Касаційний адміністративний суд

Рішення про ліквідацію та реорганізацію навчального закладу комунальної форми власності приймає місцева (сільська, селищна, міська) рада, у віданні якої перебуває відповідний навчальний заклад, а консультації з громадськістю проводяться в обов`язковому порядку, зокрема, з приводу розроблення та реалізації програм економічного, соціального і культурного розвитку.
Вказані рішення впливають на таке важливе конституційне право позивачів (їх дітей), як право на освіту, що є безумовною підставою для врахування думки територіальної громади при прийнятті таких рішень.
Про можливість одночасного застосування таких заходів впливу як притягнення до відповідальності оцінювача і анулювання сертифікату оціночної діяльності
Суд: Касаційний адміністративний суд

Притягнення до відповідальності оцінювача анулювання Фондом державного майна України сертифіката суб`єкта оціночної діяльності є різними юридичними процедурами, вони мають різні наслідки та право прийняття відповідних рішень належить різним суб`єктам.
Рішення про притягнення до відповідальності оцінювача приймається Екзаменаційною комісією, тоді як, анулювання сертифікатів оціночної діяльності здійснюється Фондом державного майна України.
При цьому, в анулюванні сертифіката суб`єкта оціночної діяльності Екзаменаційна комісія участі не приймає, в той час як рішення Екзаменаційної комісії стосовно відповідальності оцінювача не потребує видання наказу Фондом державного майна України.
Відповідно, зазначені заходи впливу застосовуються до різних суб`єктів та з різних підстав, а тому їх одночасне застосування не суперечить закону.
Про вимоги до будівництва на території історико-культурних заповідників
Суд: Касаційний адміністративний суд

На території історико-культурних заповідників допускається будівництво пов`язане виключно: (1) з прокладкою інженерних мереж, необхідних для заповідників, (2) впорядкуванням території, (3) відтворенням і реставрацією пам`яток історії та культури. А всі будівельні, реставраційні, земляні та інші роботи у межах історико-культурних заповідників здійснюються за відповідним погодженням з уповноваженими органами, але якщо це будівництво все ж таки (виключно) пов`язане з прокладкою інженерних мереж, необхідних для заповідників, впорядкуванням території, відтворенням і реставрацією пам`яток історії та культури.
Про ознаки припису щодо усунення порушень природоохоронного законодавства
Суд: Касаційний адміністративний суд

Припис щодо усунення порушень природоохоронного законодавства володіє такими ознаками: 1) вимоги припису повинні бути спрямовані на усунення конкретних виявлених порушень законодавства, виявлених у ході перевірки; 2) має містити перелік документально підтверджених порушень, що допущені суб`єктом перевірки; 3) у приписі має бути визначений обґрунтований та достатній для реального виконання такого припису строк усунення порушень; 4) кожна вимога у приписі контролюючого органу повинна бути належним чином сформульованою, загальнозрозумілою та доведеною; 5) припис не може абстрактно вказувати на обов`язок суб`єкта господарської діяльності дотримуватися вимог чинного законодавства; 6)  припис не може носити попереджувальний та рекомендаційний характер.
Про право ОСББ на звернення до органу місцевого самоврядування із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування багатоквартирного будинку

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку як юридична особа, має право звернутися до уповноважених органів із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування багатоквартирного будинку, а відповідний орган зобов'язаний прийняти відповідне рішення про надання або про відмову у наданні такого дозволу.
Про порядок та підстави видачі дозволу органом місцевого самоврядування на відключення квартири чи нежитлового приміщення від системи централізованого опалення (теплопостачання)
Суд: Касаційний адміністративний суд

Власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків мають право звернутися до із заявами про відключення їх квартир в багатоквартирному будинку від централізованого опалення, що підлягають розгляду за приписами Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року No 169.
При цьому, вказані норми не містять заборони на відключення квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку від мережі централізованого опалення, лише встановлюють обмеження для власників квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирних будинках, в яких не менше половини квартир і нежитлових приміщень відокремлені (відключені) від мережі централізованого опалення.
Порядок No 169 не передбачає ніяких умов, при яких Комісія (з питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води) має право не розглядати заяву власника квартири чи нежитлового приміщення про відокремлення від мережі централізованого опалення або не надавати заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) і витяг із протоколу.
Про обмеження на здійснення страховиком діяльності, яка безпосередньо не пов’язана зі здійсненням страхової діяльності
Суд: Касаційний адміністративний суд

Відповідно до частини чотирнадцятої  статті першої Закону України від 07.03.1996 
No 85/96-ВР "Про страхування" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) предметом безпосередньої діяльності страховика може бути лише страхування, перестрахування і фінансова діяльність, пов`язана з формуванням, розміщенням страхових резервів та їх управлінням.
Такий категоричний зміст частини чотирнадцятої статті 2 Закону No85/96-ВР, з використанням обмежувально-вказівної частки "лише", вказує на те, що передбачений нею перелік видів безпосередньої діяльності страховика є виключним.
При цьому, у зазначеному переліку відсутня така діяльність страховика, як надання фінансової допомоги, в тому числі поворотної.
Частинами чотирнадцятою та п’ятнадцятою статті 2 Закону No 85/96-ВР окремо передбачено види діяльності, які безпосередньо може виконувати страховик, в тому числі у вигляді надання послуг для інших страховиків, а також умови надання послуг (виконання робіт) та здійснення будь-яких інших операцій.
При цьому, для надання послуг чи здійснення будь-яких інших операцій обов’язковими умовами є пов`язаність їх із зазначеними видами діяльності або забезпечення власних господарських потреб страховика.