DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Обов'язок платника податків щодо щоденного створення у паперовій та/або електронній формі РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) або програмними РРО фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій
Суд: Касаційний адміністративний суд

Суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки та забезпечувати їх зберігання в книзі обліку розрахункових операцій. У разі недотримання суб'єктом господарювання при здійсненні діяльності пункту 9  статті 3 України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до нього за рішенням відповідних органів застосовуються штрафні (фінансові) санкції (штраф) згідно з вимогами пункту 4  статті 17 цього Закону.
Умови застосування пільгової ставки оподаткування ПДВ передбаченого пунктом 8 підрозділу 2 розділу XX ПК України
Суд: Касаційний адміністративний суд

Застосування нульової ставки оподаткування ПДВ, передбаченої пунктом 8 підрозділу 2 розділу XX ПК України, можливе за умови дотримання сукупності таких критеріїв: постачання відповідних товарів і послуг має здійснюватися виключно підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їхньою власністю; кількість осіб з інвалідністю за основним місцем роботи має становити протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників; фонд оплати праці таких інвалідів має становити протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що належать до складу витрат виробництва; товари та послуги мають бути виготовленими безпосередньо таким підприємством; наявність реєстрації підприємства або організації у відповідному контролюючому органі на підставі позитивного рішення уповноваженого органу відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в україні". Для того, щоб вважати відповідну діяльність безпосереднім виготовленням, необхідно, щоб під час такої діяльності працівники підприємства здійснювали саме переробку (обробка, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, поряд із понесенням на таку переробку суми витрат у розмірі не меншому, ніж 8 відсотків продажної ціни таких виготовлених товарів. Під переробкою, яка має бути наслідком трудової діяльності працівників зазначених підприємств, необхідно розуміти такий технологічний процес, що здійснюється на підприємстві, унаслідок якого змінюється форма, властивості чи склад сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, зокрема готової продукції задля отримання нової продукції.
Доведення реальності господарських операцій через відстуність окремих документів первинного обліку
Суд: Касаційний адміністративний суд

Відсутність сертифікатів якості, товарно-транспортних накладних тощо може бути підставою для відмови в задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого контролюючим органом із підстав формування платником податків даних податкового обліку за наслідками фіктивних господарських операцій. Застосування принципу обачності та індивідуальної відповідальності платника в податкових спорах не сумісне не тільки з обставинами, які достовірно підтверджують обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки іншого платника податків чи постачальника товарів (послуг), але й з обставинами, що свідчать про достатньо високий рівень імовірності обізнаності платника податків стосовно такої поведінки (наприклад, залучення постачальника при вчиненні кримінальних правопорушень або наявність вироку). У такому разі документи підлягають оцінці з урахуванням усіх обставин, зокрема характеру діяльності постачальника.
Вимоги до ведення податкового обліку при доведеності реальності господарських операцій
Суд: Касаційний адміністративний суд

Доходи для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично отриманими та підтвердженими належними первинними документами, які відображають реальність господарських операцій із суб'єктами господарювання, і є підставою для формування податкового обліку платника податків. Первинні документи мають підтверджувати та розкривати суть, внутрішню сторону господарських операцій з надання послуг, їхню справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету.
Умови визначення податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб
Суд: Касаційний адміністративний суд

Саме з п'ятирічним строком із року випуску автомобілю законодавець пов'язує одну з двох обов'язкових умов визначення об'єкта оподаткування. Базовим податковим (звітним) періодом обчислення транспортного податку є календарний рік. Можлива ситуація, коли рік одночасно є роком випуску автомобілю та першим звітним податковим періодом, попри те, коли особа набула транспортний засіб у власність та здійснила його реєстрацію.
Доведення середньоринкової вартості транспортного засобу при розрахунку податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб
Суд: Касаційний адміністративний суд

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному вебсайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком.
Зарахування переплати сплаченої платником податків у рахунок погашення поточних грошових зобов'язань
Суд: Касаційний адміністративний суд

Податковий кодекс України встановлює можливість погашення платниками податків грошових зобов'язань коштом наявної переплати з інших платежів. Реалізація такої можливості має здійснюватися в автоматичному режимі, чому кореспондує обов'язок податкового органу здійснити відповідне зарахування без будь-яких додаткових дій.
Обов'язок сплати податків і зборів нерезидентів при ввезені транспортних засобів як іноземної інвестиції до статутного фонду
Суд: Касаційний адміністративний суд

Підприємства з іноземними інвестиціями не звільнені від обов'язку сплати податків і зборів при передачі у володіння або (та) у користування автомобілів, які були попередньо ввезені в Україну без сплати передбачених законодавством податків та зборів, контроль за сплатою яких здійснюють органи доходів і зборів.
Доведення реальності надання маркетингових послуг платнику податків
Суд: Касаційний адміністративний суд

Маркетингові послуги належать до безтоварних операцій і за своєю суттю є витратами на збут. Для врахування витрат на маркетингові послуги при обчисленні об'єкта оподаткування необхідне доведення безпосереднього зв'язку таких витрат із господарською діяльністю платника податків і підтвердження первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачене правилами ведення бухгалтерського обліку, інших документів, які б засвідчували факт здійснення господарської операції. Документами, що підтверджують фактичне отримання маркетингових послуг можуть бути акти приймання-передачі послуг або інші документи, що підтверджує фактичне надання (отримання) послуг, які повинні мати всі обов'язкові реквізити первинних документів, передбачені частиною другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", звіти про надані послуги, про проведення маркетингових досліджень, у яких мають бути викладені результати наданих послуг і досліджень, а щодо досліджень і відповідні рекомендації замовнику, а також бухгалтерські та статистичні документи, що підтверджують збільшення асортименту товарів, обсягу продажу, розміру доходу тощо. На підтвердження фактичного здійснення операцій з проведення рекламних акцій, дегустацій, презентацій, ураховуючи специфіку таких послуг та договорів, що їх регламентують, платник податків повинен мати відповідні належно оформлені первинні документи, зокрема ті, які посвідчують мету, об'єктивну необхідність, економічну доцільність отримання відповідних послуг, а також можливість проведення таких операцій контрагентами з урахуванням необхідного часу, місця, матеріальних ресурсів необхідних для надання таких послуг.
Мета, завдання та підстави проведення камерально перевірки
Суд: Касаційний адміністративний суд

Для проведення  камеральної перевірки не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібна згода платника податків, а також його присутність. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Мету камеральної перевірки становить виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, інші відомості, які призвели до заниження або завищення податкового зобов'язання. Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що містить арифметичний підрахунок сум податкових зобов'язань, які підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, і перевірка правильності застосування ставок податків і податкових пільг, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок.
Особливості доведення митної вартості товару за ціною договору
Суд: Касаційний адміністративний суд

Документи, надані платником податків при здійсненні митного оформлення товару, у їхній сукупності підтверджують усі складові заявленої  митної вартості товару за ціною договору. Наявні в них відомості надають можливість перевірити її правильність.
Адміністрування земельного податку й орендної плати
Суд: Касаційний адміністративний суд

З набранням чинності ПК річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати. Виходячи з принципу пріоритетності норм ПК над нормами інших актів у разі їхньої суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, розмір орендної плати до моменту внесення до такого договору відповідних змін у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.
Особливості застосування облікової ставки НБУ при стягненні пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування ПДВ
Суд: Касаційний адміністративний суд

Розрахунок пені із застосуванням різних ставок Національного банку України зумовлений зміною облікової ставки Національного банку України протягом строку її дії.
Віднесення валових витрат зі страхування фінансових ризиків у рахунок зменшення податкової бази платника податків 
Суд: Касаційний адміністративний суд

Витрати зі страхування фінансових ризиків платника податку належать до валових витрат подвійного призначення, тобто таких, які приймаються в рахунок зменшення податкової бази, якщо вони безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю підприємства та підтверджуються відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами.
Наслідки відсутності в податковому повідомленні рішенні посилання на законодавчий акт, на підставі якого застосовано відповідні штрафні санкції та визначено їхній розмір
Суд: Касаційний адміністративний суд

Відсутність у податковому повідомленні-рішенні посилання на законодавчий акт, на підставі якого застосовано штрафні санкції та визначено їхній розмір, суттєво впливає на правомірність такого рішення, а суд позбавлений можливості встановити дійсний предмет доказування. Такий суттєвий недолік свідчить про недотримання вимог, які пред'являються до рішень суб'єктів владних повноважень, закріплених у частині другій статті 2 КАС України.
Визнання протиправним наказу про перенесення терміну проведення документальної позапланової виїзної перевірки
Суд: Касаційний адміністративний суд

Повідомлення платника податку про втрату первинних документів відповідно до пункту 44.5 статті 44 ПК України є підставою для перенесення терміну проведення документальної перевірки до дати відновлення таких документів в межах 90 днів. Обов'язок перенесення термінів проведення перевірки податковими органами має слугувати захисту добросовісного платника податків і в жодному разі не може бути правовою підставою для уникнення податкового контролю, що здійснюється податковими органами, щодо правильності нарахування, своєчасності та повноти сплати податків і зборів.
Механізм проведення та визнання протиправним і скасування наказу про проведення документальної позапланової перевірки
Суд: Касаційний адміністративний суд

Зазначені в підпункті 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України обставини є юридичним фактом, із настанням якого законодавець пов'язує подальшу реалізацію контролюючим органом свого права на проведення документальної позапланової перевірки. Факти, які свідчать про недостовірність даних, що містяться в податкових деклараціях, можуть бути підставою для проведення перевірки, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями. За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їхніх документальних підтверджень. Суб'єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки й оскаржити його в суді. У такому спорі суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб'єкта господарювання та їхнє документальне обґрунтування.
Обов'язок надання платниками податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірок при доведенні реальності господарських операцій
Суд: Касаційний адміністративний суд

Надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих показників податкового обліку. У разі ненадання платником податків документів для проведення перевірки, у контролюючого органу є законні підстави провести перевірку з використанням наявної в нього податкової інформації щодо задекларованих платником податків сум податкових зобов'язань і податкового кредиту та визнати ці суми документально непідтвердженими.
Межі судового захисту при зменшенні та перерахунку штрафних (фінансових) санкцій визначених контролюючим органом
Суд: Касаційний адміністративний суд

Право на зменшення та перерахунок штрафних санкцій на підставі пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України належить лише податковому органу, на якого закон покладає обов'язок скласти та направити нове податкове повідомлення-рішення. Суд у межах своєї компетенції може лише встановити правомірність / неправомірність донарахування відповідних штрафних санкцій і наявність / відсутність підстав для поширення наведеної ретроспективної правої норми на спірні правовідносини, але не може підміняти собою уповноважений орган і самостійно зменшувати суму донарахувань.
Відповідальність за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД за наявності рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду про стягнення заборгованості

Наявність рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду про задоволення позову про стягнення з постачальника заборгованості свідчить про відсутність в діях особи порушень статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".
Оскарження податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі матеріалів кримінального провадження 
Суд: Касаційний адміністративний суд

Підставою для прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за результатами перевірки, проведеної  на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України, є отримання відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами) лише в межах кримінальних проваджень про кримінальні правопорушення, розпочатих до 1 вересня 2015 року. Запровадження податковим органом загального порядку прийняття податкових повідомлень-рішень після означеної дати (пункт 86.8 статті 86 ПК України) зумовлює необхідність оцінки доказів у справі без урахування результатів кримінального провадження, у межах якого була призначена та проведена перевірка.
Умови застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням (ст. 75 КК). Врахування щирого каяття як обставини, що пом’якшує покарання.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Звільнення від відбування покарання з випробуванням (ст. 75 КК) може застосовуватися у випадках, коли у матеріалах кримінального провадження є дані, які є свідченням того, що зниження суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та самого засудженого зумовлює можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.
Намагання засудженого працевлаштуватися та відшкодувати шкоду потерпілому є щирим каяттям, що було враховано судом під час призначення особі покарання як обставина, що його пом’якшує, та не вказує на можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.
Приєднання судом невідбутої частини покарання при призначенні покарання за сукупністю вироків. Наслідки вчинення засудженим нового злочину у період іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов’язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків. У разі вчинення засудженим нового злочину у період іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням невідбутою частиною покарання слід вважати раніше призначене покарання в його повному обсязі, за винятком строку попереднього ув’язнення.
Згідно з ч. 3 ст. 78 КК можливість застосування статей 71, 72 КК не залежить від виду кримінального правопорушення (злочин чи кримінальний проступок) та від форми вини (умисел чи з необережність).
Застосування позбавлення права керувати транспортними засобами до осіб, для яких діяльність, пов’язана з користуванням таким правом, є джерелом доходу (ч. 2 ст. 286 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Закон про кримінальну відповідальність не містить імперативних обмежень щодо можливості позбавлення права керувати транспортними засобами осіб, для яких діяльність, пов’язана з користуванням таким правом, є джерелом доходу. Наявність цієї обставини потребує більш виваженого підходу під час обрання відповідного виду покарання для особи, засудженої за ч. 2 ст. 286 КК, з урахуванням загальних засад справедливості, гуманізму та індивідуалізації.
Кваліфікація дій особи щодо злісного ухилення від сплати аліментів (ст. 164 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Злісне ухилення від сплати аліментів (ст. 164 КК) полягає у тривалому та наполегливому ухиленні від виконання обов’язку зі сплати аліментів шляхом приховування свого місця проживання, роботи, фактичного заробітку або інших грошових надходжень, незважаючи на попередження про кримінальну відповідальність. Для встановлення ознаки злісності немає значення, чи виражалися такі дії винуватої особи у відмові від виконання покладених на неї обов’язків, чи мали форму ігнорування, уявної неспроможності або необізнаності про необхідність їх виконання, оскільки всі ці обставини у будь-якому випадку зумовлюють ухилення від сплати коштів на утримання дітей.
Неможливість особи тривалий час здійснювати грошові перекази для погашення заборгованості за аліментами через її скрутне матеріальне становище, відсутність коштів та через те, що ця особа має на утриманні сім’ю та інших малолітніх дітей, не звільняють цю особу від виконання ним батьківських обов’язків щодо утримання всіх його неповнолітніх дітей та не може свідчити про відсутність підстав притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 164 КК.
Інкримінування кваліфікуючої ознаки "завдання значної матеріальної шкоди" у контексті ч. 3 примітки ст. 289 КК, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення
Суд: Касаційний кримінальний суд

Згідно з ч. 3 примітки ст. 289 КК, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, матеріальна шкода, спричинена незаконним заволодінням транспортним засобом, могла полягати виключно у заподіянні реальних збитків. Якщо обвинувачений повернув потерпілому транспортний засіб, яким заволодів, а сам транспортний засіб не зазнав пошкоджень, то відсутнє спричинення реальних збитків власнику, а отже обвинуваченому не може інкримінуватися така кваліфікуюча ознака, як завдання значної матеріальної шкоди (ч. 2 ст. 289 КК).
Умови настання кримінальної відповідальності за службову недбалість (ст. 367 КК). Суб’єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Кримінальна відповідальність за службову недбалість (ст. 367 КК) настає лише у випадку, коли дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені в зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов’язків цієї службової особи, або якщо обов’язок діяти відповідним чином юридично було включено (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.
З суб’єктивної сторони злочин, передбачений ч. 1 ст. 367 КК, характеризується необережністю: злочинною самовпевненістю (службова особа передбачає, що внаслідок невиконання чи неналежного виконання нею своїх службових обов’язків правам і законним інтересам може бути завдано істотну шкоду, але легковажно розраховує на її відвернення) або злочинною недбалістю (службова особа не передбачає, що в результаті її поведінки може бути завдано істотну шкоду, хоча повинна була і могла це передбачити). Формулювання конкретної форми вини в обвинувальному акті у вказаному випадку повинно відповідати вимогам ст. 25 КК.
Недопустимість  повторної участі судді у кримінальному провадженні. Випадки, коли участь судді у кримінальному провадженні не вважається повторною.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Повторна участь судді у кримінальному провадженні неприпустима (ст. 76 КПК). Повторною участю судді у кримінальному провадженні не вважається розгляд апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду про повернення обвинувального акта прокурора та постановлення вироку апеляційного суду за результатами розгляду цього кримінального провадження однією і тією ж колегією суддів апеляційного суду з огляду на те, що розгляд апеляційної скарги прокурора на ухвалу про повернення обвинувального акта здійснювався не під час досудового розслідування, а при перегляді вказаного рішення місцевого суду не проводиться розгляд кримінального провадження по суті.
Визначення керівником органу досудового розслідування слідчого на підставі доручення
Суд: Касаційний кримінальний суд

Визначення керівником органу досудового розслідування слідчого на підставі процесуального документа – доручення, а не постанови, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Неналежність як доказу висновку експерта, в якому зазначається лише можлива вартість предмета експертизи у відповідний період часу (ст. 367 КК). Неодноразове ініціювання органом досудового розслідування проведення додаткових судових експертиз.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Висновок судового експерта, в якому зазначається лише можлива вартість предмета експертизи у відповідний період часу, вказує виключно на припущення про розмір нібито завданої майнової шкоди державі та не може визнаватися належним доказом у кримінальному провадженні за ст. 367 КК. 
Неодноразове ініціювання органом досудового розслідування проведення додаткових судових експертиз, на розгляд яких ставилося питання про вартість предмета, що досліджувався під час проведення первинної експертизи, та розмір збитків, заподіяних державному бюджету, може свідчити про наявність у сторони обвинувачення сумнівів з приводу дійсного підтвердження таких збитків.