DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням за наявності обставини, що обтяжує покарання 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Застосування звільнення від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК можливе за наявності такої обставини, що обтяжує покарання, як учинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп’яніння, у випадку неправомірної поведінки потерпілих, які, перебуваючи у стані алкогольного сп’яніння, фактично спровокували засудженого на вчинення незаконних дій відносно себе.
Одночасне застосування до особи звільнення від відбування покарання з випробуванням та Закону України "Про амністію у 2014 році"
Суд: Касаційний кримінальний суд

Одночасне застосування до особи звільнення від відбування покарання з випробуванням (ст. 75 КК) та Закону України "Про амністію у 2014 році" за наявності підстав для цього не є неправильним застосуванням кримінального закону.
Суб’єкт підкупу працівника підприємства, установи чи організації (ст. 354 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Працівник підприємства, установи чи організації підлягає кримінальній відповідальності за ст. 354 "Підкуп працівника підприємства, установи, організації" КК якщо він, отримуючи неправомірну вигоду на робочому місці та маючи лікарняний, виконує дії, що входять до діяльності відповідного підприємства, установи чи організації, працівником якого він є.
Застосування особливостей, що поширюються на неповнолітніх осіб, до особи, яка під час кримінального провадження щодо неї досягла повноліття
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо особа вчинила кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, однак під час здійснення кримінального провадження вона досягла 18-річного віку, то суд повинен призначити їй покарання та застосовувати інші статті Загальної частини КК з урахуванням особливостей, передбачених у цьому Кодексі стосовно неповнолітніх. Наприклад, суд не може призначити такій особі покарання у виді обмеження волі з огляду на положення ч. 2 ст. 62 КК, а звільнення від відбування покарання з випробуванням повинен здійснити з підстав та умов, визначених у ст. 104 КК.
Відмінність повторності злочинів від продовжуваного злочину
Суд: Касаційний кримінальний суд

Вчинення особою тотожних діянь, що були об’єднані загальною метою, від самого початку охоплювалися єдиним злочинним наміром на заволодіння конкретним майном та були скоєні протягом одного дня, повторності не утворюють, а є одним продовжуваним злочином.
Відсутність підстав для застосування спеціальної конфіскації у випадку відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в повному розмірі
Суд: Касаційний кримінальний суд

Спеціальній конфіскації підлягає майно, що має матеріальну цінність та є у наявності сторони обвинувачення як предмет доказування, а не абстрактне поняття про нього.

Якщо особа заволоділа грошовими коштами державного бюджету, розпорядилася ними на власний розсуд, але відшкодувала завдану шкоду в повному обсязі, то застосування до неї спеціальної конфіскації покладе на таку особу додатковий тягар, оскільки у такому випадку відсутній предмет спеціальної конфіскації.
Умови одночасного застосування двох різних інститутів, пов'язаних із пом'якшенням покарання та звільненням особи від його відбування
Суд: Касаційний кримінальний суд

Врахування одних і тих же обставини справи як таких, що дають підстави для одночасного застосування до засудженого положень ст. 69 КК і призначення йому покарання, нижчого від найнижчої межі санкції статті, так і положень ст. 75 КК та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, є недостатнім. Одночасне застосування двох різних інститутів, пов'язаних із пом'якшенням покарання та звільненням особи від його відбування за вчинення особливо тяжкого злочину, повинно мати для цього достатні підстави.
Акт з визначенням розміру збитків не є достатнім для доведення наявності збитків, заподіяних неналежним виконанням умов договору оренди землі
Суд: Касаційний цивільний суд

Сам по собі факт наявності в матеріалах справи актів з визначенням розміру збитків не дає підстав для висновку про доведеність позивачами завданих їм збитків (упущеної вигоди) та їх розміру, причинного зв’язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками.
Утворення організованої групи чи злочинної організації
Суд: Касаційний кримінальний суд

Утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об'єднання для зайняття злочинною діяльністю. Зазначені дії за своїм змістом близькі до дій з організації злочину і включають підшукування співучасників, об'єднання їхніх зусиль, детальний розподіл між ними обов'язків, складання плану, визначення способів його виконання. Основною метою організатора такої групи (організації) є утворення стійкого об'єднання осіб для зайняття злочинною діяльністю, забезпечення взаємозв'язку між діями всіх учасників останнього, упорядкування взаємодії його структурних частин.
Утворення організованої групи, на відміну від групи з попередньою змовою (без попередньої змови), відбувається не одномоментно, а впродовж тривалого часу.
Відмежування співучасті у злочині від співучасті у злочинній діяльності
Суд: Касаційний кримінальний суд

На відміну від співучасті в злочинній діяльності, співучасть у злочині полягає у взаємодії співучасників, спрямованій лише на забезпечення злочинного результату, співучасть же у злочинній діяльності передбачає забезпечення не тільки злочинного результату, але й збереження самого об'єднання на майбутнє (як цілісного суб'єкта злочинної діяльності).
Кваліфікація дій учасників організованої  групи
Суд: Касаційний кримінальний суд

При кваліфікації злочину, вчиненого організованою групою, ключовим моментом є сама участь у групі, а не індивідуальна роль кожного учасника у посяганні, характер виконуваних ним дій. Кожному учаснику організованої групи має інкримінуватися спільний злочинний результат, якого досягла група, – всі злочини, вчинені такою групою.
Відсутність ознаки повторності при вчиненні суспільно небезпечного діяння особою у стані неосудності 
Суд: Касаційний кримінальний суд

У разі вчинення суспільно небезпечного діяння особою у стані неосудності відповідне діяння не може бути кваліфіковане за ознакою повторності.
Відсутність обов’язкової мети, передбаченої ст. 110 КК. Сприяння діяльності терористичної організації  (ч. 1 ст. 258-3 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Повідомлення інформації про місце дислокації та маршрути переміщення військової техніки сил АТО та Збройних Сил України представнику терористичної організації "ЛНР" підлягає кваліфікації як сприяння діяльності терористичної організації (ч. 1 ст. 258-3 КК) та не потребує додаткової кваліфікації за ст. 110 КК за умови відсутності мети зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Відсутність законодавчих підстав для визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим
Суд: Касаційний цивільний суд

Законодавство не передбачає визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим, оскільки у такому разі суд вирішуватиме питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності.
Неналежне повідомлення або виклик спадкоємця до нотаріуса як підстава для визначення додаткового строку для подання спадкоємцем за заповітом заяви про прийняття спадщини
Суд: Касаційний цивільний суд

Опублікування нотаріусом оголошення у пресі про відкриття спадщини без зазначення особи спадкоємця за заповітом (особливо коли такий спадкоємець не обізнаний про існування заповіту, оскільки не є родичем спадкодавця і не проживав з останнім) не може вважатись належним повідомленням або викликом спадкоємця до нотаріуса і є підставою для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Неможливість виділення частки квартири в натурі в окреме жиле приміщення та неприязні стосунки між співвласниками як підстави для примусового припинення права власності на частку у квартирі
Суд: Касаційний цивільний суд

Неможливість виділення частки квартири в натурі в окреме жиле приміщення та неприязні стосунки між співвласниками не є безумовними підставами для примусового припинення права власності на частку належного особі майна, якщо таке припинення завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім’ї.
Щодо виділу частки у спірному майні, що належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам
Суд: Касаційний цивільний суд

Виділ частки у спірному майні, що належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, лише одному з них не допускається. У цьому випадку можливим є лише поділ спірного майна в натурі між його співвласниками, в результаті чого право спільної часткової власності на майно припиняється.
Матеріали кримінального провадження у паперовій формі є особливо важливими офіційними документами
Суд: Касаційний кримінальний суд

Матеріали кримінального провадження у паперовій формі, які містять інформацію, є особливо важливими офіційними документами, оскільки первинні документи у кримінальному провадженні, зібрані працівниками поліції, неможливо було б відновити в разі їх знищення, що у свою чергу призвело б до знищення доказової бази в рамках кримінального провадження.
Відшкодування шкоди, завданої громадянину внаслідок незаконних дій органів досудового слідства та прокуратури, у разі самообмови
Суд: Касаційний цивільний суд

Самообмова, яка стала наслідком застосування до особи насильства, погроз чи інших незаконних заходів, у разі встановлення таких фактів слідчими органами, прокурором чи судом, не перешкоджає відшкодуванню шкоди, завданої громадянину внаслідок незаконних дій органів досудового слідства та прокуратури.
Про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 1991 рік

Не можливо встановити факт постійного проживання заявника на території України станом на 1991 рік на підставі доказів, які не містять інформації щодо такого проживання саме стосовно особи, яка безпосередньо звернулася із заявою про встановлення такого факту.
Відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання, реєстрації як підстава для оголошення цієї особи померлою
Суд: Касаційний цивільний суд

Сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання, реєстрації не є підставою для оголошення цієї особи померлою
Питання про поворот виконання рішення не підлягає вирішенню в порядку ухвалення додаткового рішення
Суд: Касаційний цивільний суд

Питання про поворот виконання рішення не може розглядати суд апеляційної інстанції після прийняття постанови за результатами розгляду апеляційної скарги, оскільки таке питання не підлягає вирішенню в порядку ухвалення додаткового рішення.
Щодо належного відповідача у справах про скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно
Суд: Касаційний цивільний суд

Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, не є належним відповідачем у справі про скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно.
Народжені після смерті потерпілого діти відносяться до суб’єктів, яким компенсується моральна шкода внаслідок смерті потерпілого
Суд: Касаційний цивільний суд

Тлумачення частини другої статті 1168 ЦК України свідчить, що до суб'єктів, яким компенсується моральна шкода внаслідок смерті, відносяться діти потерпілого. В частині другій статті 1168 ЦК України не деталізуються, що до них належать зачаті, але не народжені діти потерпілого. Проте, з урахуванням справедливості та розумності (статті 3 ЦК України), до суб’єктів, яким компенсується моральна шкода внаслідок смерті потерпілого, потрібно віднести зачатих дітей, але народжених після смерті потерпілого. Протилежний висновок ставив би в нерівне положення зачатих дітей, але народжених після смерті потерпілого, стосовно дітей, народжених на час смерті потерпілого, і суперечив принципу верховенства права (стаття 8 Конституції України).
Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення особистих немайнових прав особи у зв’язку з розповсюдженням фотографії із зображенням цієї особи без її згоди
Суд: Касаційний цивільний суд

Тлумачення частини першої статті 308 ЦК України свідчить, що, за загальним правилом, фотографія на якій зображено фізичну особу, може бути публічно показана, відтворена, розповсюджена тільки за згодою фізичної особи. Винятком є випадки, за яких: (а) фізична особа позувала авторові за плату; (б) це викликано необхідністю захисту інтересів зображеної фізичної особи або інтересів інших осіб.
У цій справі опублікована фотографія позивача не робила внеску для суспільного обговорення, оскільки позивач є приватною особою та не виконує публічних функцій. За таких обставин суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що розповсюдження відповідачем фотографії із зображенням позивача без його згоди шляхом розміщення у газеті є порушенням особистих немайнових прав позивача і, як наслідок, підставою для відшкодування завданої йому моральної шкоди.
Про перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину
Суд: Касаційний цивільний суд

Перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання (частина третя статті 261 ЦК України).
Аналіз частини третьої статті 261 ЦК України свідчить, що перебіг позовної давності пов`язується саме з початком виконання нікчемного правочину, незалежно від того, чи був такий нікчемний правочин виконано повністю і яка зі сторін здійснила виконання. Причому такий початок перебігу стосується будь-яких наслідків нікчемного правочину.
Сфера застосування загальних умов виконання зобов’язань, передбачених ст. 526 ЦК України 
Суд: Касаційний цивільний суд

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов'язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов'язань, у тому числі компенсації моральної шкоди.
Про зарахування зустрічних однорідних вимог
Суд: Касаційний цивільний суд

Потрібно розмежовувати зарахування та заяву про зарахування. Адже, сама по собі наявність зустрічних однорідних вимог не призводить до їх зарахування, і, відповідно не припиняє зобов`язання. Необхідним і достатнім є наявність заяви про зарахування зустрічних вимог хоча б однієї із сторін.
Заява однієї із сторін про зарахування зустрічних вимог для досягнення бажаного правового ефекту не потребує відповіді з боку адресата, а потребує лише сприйняття заяви останнім. Наслідком подання заяви про зарахування зустрічних вимог, за наявності передбачених умов для зарахування, є остаточне і безповоротне припинення відповідних зобов`язань повністю або частково.
Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог можливе на будь-якій стадії розвитку відносин сторін, у тому числі й на стадії виконання судового рішення.
Підстави для відшкодування моральної шкоди внаслідок  надмірної тривалості кримінального провадження
Суд: Касаційний цивільний суд

Надмірна тривалість кримінального провадження здатна призвести до моральних страждань особи, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин; необхідністю відвідування органів досудового розслідування; неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність; підривом репутації тощо.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позивач може претендувати на компенсацію за шкоду, спричинену надмірною тривалістю кримінального провадження, якщо доведе факт надмірної тривалості досудового розслідування і те, що тим самим йому було завдано матеріальної чи моральної шкоди, та обґрунтує її розмір.
Встановивши факти тривалої протиправної бездіяльності посадових осіб органів прокуратури щодо проведення необхідної перевірки заяви позивача про злочин, надмірної тривалості досудового розслідування у кримінальному провадженні за її заявою (яка становила більше шести років), неодноразове прийняття слідчими прокуратури рішень про закриття кримінального провадження у спосіб, який для заявника демонструє ігнорування її доводів, дійшов обґрунтованого висновку про заподіяння позивачу моральної шкоди.
Підстави для здійснення прокурором представництва законних інтересів держави в суді у разі їх порушення або загрози їх порушення
Суд: Касаційний цивільний суд

Системне тлумачення частини четвертої статті 56 ЦПК України й абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
Таким чином, якщо прокурор обґрунтовував порушення інтересів держави у суді, визначив орган, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, та вказав, у чому полягає бездіяльність зазначеного органу щодо захисту законних інтересів держави, відсутні підстави для залишення позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України.
Застосування ст. 364 ЦК України при вирішенні спору про виділення в натурі частки співвласника зі спільного сумісного майна
Суд: Касаційний цивільний суд

Якщо предметом спору є виділення в натурі частки співвласника зі спільного сумісного майна, до правовідносин підлягає застосуванню ст. 364 ЦК України, яка не передбачає внесення на депозитний рахунок суду вартості різниці між виділеними та ідеальними частками співвласників.
Щодо права роботодавця на вибір заходу врегулювання конфлікту інтересів з метою запобігання корупції
Суд: Касаційний цивільний суд

Право вибору заходу врегулювання конфлікту інтересів належить роботодавцю і складає зміст його дискреційний повноважень. Закон України "Про запобігання корупції" визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень. Цей закон не містить положень про обов`язок роботодавця застосовувати до особи всі можливі заходи врегулювання конфлікту інтересів до працівника перед звільненням. У ньому лише зазначено про обов`язок роботодавця застосувати такі заходи і надається право вибору у прийнятті рішення роботодавцем для досягнення цілей цього закону - запобігання корупції.
Процедура припинення трудових відносин на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України не підпадає під вимоги законодавства щодо порядку звільнення працівника з ініціативи роботодавця
Суд: Касаційний цивільний суд

Передбачені контрактом підстави відповідно пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України є самостійними підставами для припинення трудових правовідносин сторін та, незважаючи на те, що ініціатива їх застосування або незастосування в кожному конкретному випадку належить роботодавцеві, сама процедура не підпадає під вимоги законодавства щодо порядку звільнення працівника з ініціативи роботодавця.
Вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.
Щодо встановлення наявності потенційного конфлікту інтересів, передбаченого Законом України "Про запобігання корупції"   
Суд: Касаційний цивільний суд

Поняття та зміст конфлікту інтересів передбачені статтею 1 Закону України "Про запобігання корупції", відповідно до якої виокремлено два види конфлікту інтересів – реальний та потенційний.
На відміну від реального конфлікту інтересів при потенційному конфлікті суперечність між приватним інтересом і службовими повноваженнями існує так само, як при реальному, різниця ж полягає в тому, що у випадку потенційного конфлікту приватний інтерес може вплинути на об`єктивність прийняття службовцем рішення чи вчинення діянь лише в майбутньому при настанні певних обставин.
Однак слід відзначити, що при встановленні наявності в особи потенційного конфлікту інтересів необхідно визначити коло обставин, які слід враховувати як такі, що можуть вплинути на виникнення реального конфлікту в майбутньому. Такі обставини за своєю правовою природою є "відкладальними" за аналогією з терміном, який використовується в цивільному праві. Наведене в статті 1 Закону поняття фактично не визначає кола відкладальних обставин та допускає занадто широке тлумачення поняття "потенційний конфлікт інтересів". Розширене тлумачення "відкладальної обставини" передбачає можливість попередження досить значного кола можливих ситуацій, які можуть призвести до вже реального конфлікту інтересів.
Порядок стягнення коштів за договором банківського вкладу, якими заволоділи працівники банку
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України щодо стягнення коштів за договором банківського вкладу, якими заволоділи працівники банку, визначивши, що у разі пред`явлення позову про стягнення коштів за договорами банківського вкладу, у тому числі відсотків та інфляційних втрат, які не були повернуті вкладнику внаслідок злочину (кримінального правопорушення), вчиненого службовими особами банку, застосуванню до спірних правовідносин між вкладником та банком підлягають норми цивільного законодавства, які регулюють договірні (стаття 625, 1058-1060 ЦК України), а не деліктні зобов`язання (стаття 1172, 1192 ЦК України), оскільки вчинення працівниками банку злочину (кримінального правопорушення) із заволодіння внесеними на депозит коштами не впливає на договірні правовідносини вкладника і банку, не спростовує їх існування та не припиняє їх
Порядок вирішення судом питання про заміну сторони виконавчого провадження з урахуванням презумпції правомірності правочину
Суд: Касаційний цивільний суд

Вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.