DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Про документ, що посвідчує спеціальний статус особи для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій
Суд: Касаційний адміністративний суд

Документами, що посвідчують спеціальний статус особи для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій є 1) посвідчення учасника бойових дій; або 2) довідку про період (періоди) участі у бойових діях або в антитерористичній операції в районах її проведення. Виключення з цього правила встановлено для осіб, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та яким необхідно також подати документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 No 413. Отже, положення підпункту 5 пункту 2.1 Порядку 22-1 посвідчення учасника бойових дій та довідку про період (періоди) участі у бойових діях або в антитерористичній операції в районах її проведення визначають як  альтернативні документи, що посвідчують спеціальний статус особи для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій, які кожний окремо є достатнім документом, який засвідчує спеціальний статус особи, яка звернулась за призначенням  пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій.
Про поновлення виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю
Суд: Касаційний адміністративний суд

Підставою припинення виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, відповідно до статті 14 України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" є влаштування дітей-інвалідів до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання, влаштування дитини-інваліда віком до 18 років до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання. Жодних додаткових умов для припинення означеної соціальної виплати, зокрема, такої підстави, як відсутність у особи реєстрації її як внутрішньо переміщеної, нормами цього Закону не передбачено.
Про розмежування цивільно-правових і трудових відносин
Суд: Касаційний адміністративний суд

Основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.
Про відсутність у поліцейського, звільненого зі служби за скороченням штатів, права на отримання одноразової грошової допомоги, у випадку встановлення інвалідності 
Суд: Касаційний адміністративний суд

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону України  "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. Таким чином, зазначене положення Закону застосовується виключно за обов'язкової одночасної наявності трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):
(1) інвалідність повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції;
(2) інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;
(3) причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції
Про видачу посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби
Суд: Касаційний адміністративний суд

Статтею 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено перелік осіб, які мають право на отримання посвідчень на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, зокрема, до нього відносяться члени сімей військовозобов'язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори.
Натомість постанова Кабінету Міністрів України від 28 травня 1993 року No 379 "Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби" встановлює лише форму та порядок видачі посвідчень на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби.
Тому відмова у видачі відповідного посвідчення членам сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби у резерві, на тій підставі, що такий вид служби не передбачений вказаною постановою, є протиправною.
Про наявність заборгованості у споживача житлово-комунальних послуг як підставу для відмови в призначенні субсидії або скасування раніше призначеної субсидії
Суд: Касаційний адміністративний суд

Для відмови у призначенні субсидії або скасування раніше призначеної субсидії достатньо лише надходження до органу, що призначає субсидії, подання комунального підприємства про наявність заборгованості понад два місяці. При цьому, Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року No 848 не зобов`язано органи, що призначають субсидії, перевіряти достовірність відомостей про наявність боргу, вказаних у подання комунальних підприємств. У розумінні цього Положення сам факт надходження такого подання до органу, який призначає субсидії, є підставою для скасування субсидії або відмови у її призначенні.
Припинення іпотеки у зв’язку зі смертю іпотекодавця

Стаття 17 Закону України "Про іпотеку" визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Відтак, іпотека у зв'язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється.
Порядок виселення з житлового приміщення – предмета іпотеки, якщо сторони договору іпотеки передбачили іпотечне застереження про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання

У разі, якщо сторони договору іпотеки передбачили у ньому іпотечне застереження про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі цього договору, виселення мешканців з відповідного об`єкта має відбуватися з дотриманням передбаченої у частині другій статті 40 Закону України "Про іпотеку" та у частині 3 статті 109 Житлового кодексу УРСР процедури (щодо направлення мешканцям житла письмової вимоги добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення). Її недотримання є підставою для відмови у позові про виселення мешканців житла, що є предметом іпотеки і на яке звертається стягнення, оскільки на момент звернення з таким позовом відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав іпотекодержателя чи нового власника стосовно предмета іпотеки.
Щодо порядку індексації розміру плати за користування майном
Суд: Касаційний цивільний суд

Аналіз частини третьої статті 762 ЦК України дозволяє стверджувати, що договором найму або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Це правило розраховано на те щоб на майбутнє можна було змінювати або навіть забезпечити автоматичну зміну розміру плати за користування. Зокрема, сторони в договорі найму можуть встановити, що: розмір плати за користування за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць; плата за користування підлягає індексації. Індексація проводиться наймачем шляхом множення розміру орендної плати, визначеного в договорі, на коефіцієнт індексації, що розраховується як добуток індексів інфляції за 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому виплачується плата за користування.
Задоволення вимог про витребування майна та зобов`язання передати його власнику не свідчить про те, що таке рішення підлягає виконанню як рішення немайнового характеру 
Суд: Касаційний цивільний суд

В разі задоволення позову про витребування майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов’язує відповідача повернути це майно власникові. 
Одночасне зазначення у судовому рішенні (виконавчому листі) про задоволення вимог про витребування із володіння майна та зобов`язання передати його власнику не може свідчити про те, що таке рішення підлягає виконанню як рішення немайнового характеру, оскільки виконання такого рішення передбачає вчинення державним чи приватним виконавцем дій щодо вилучення такого майна у боржника та передачу його стягувачу, а не обмежується лише діями виконавця щодо перевірки виконання рішення боржником.
Щодо підстав для розірвання у судовому порядку договору довічного утримання після смерті відчужувача
Суд: Касаційний цивільний суд

Для розірвання договору довічного утримання з підстав невиконання або неналежного виконання набувачем обов’язків за договором достатньо встановлення факту неналежного виконання  набувачами умов договору. Вина, тобто  підстави з яких набувачі неналежним чином виконували умови вказаного договору значення не має.
Якщо позов про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на квартиру за відчужувачем пред’явлено за його життя, факт смерті відчужувача до вирішення справи судом допускає правонаступництво у спірних правовідносинах, тому оспорюваний договір довічного утримання може бути розірвано.
Необхідність встановлення наявності достатньої правової підстави користування земельною ділянкою позивачем, який оспорює дійсність договору її купівлі-продажу як такого, що порушує його право орендаря 
Суд: Касаційний цивільний суд

Під час вирішення позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки як такого що порушує право орендаря такої земельної ділянки судам необхідно встановити факт користування позивачем спірною земельною ділянкою на достатній правовій підставі на день укладення спірних договорів, що може свідчити про порушення прав позивача.
Тобто судам необхідно встановити чи дійсно позивач є заінтересованою особою, яка може звертатись до суду з позовом про визнання спірних правочинів недійсними.
Нарахування банком процентів поза межами строку кредитного договору як підстава для визнання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості на користь Банку таким, що не підлягає виконанню 
Суд: Касаційний цивільний суд

Нарахування банком процентів поза межами строку кредитного договору свідчить про наявність підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса про задоволення вимоги кредитора таким, що не підлягає виконанню, оскільки подану нотаріусу заборгованість перед банком не не можна вважати безспірною.
Відмова у вчиненні нотаріальної дії щодо відчуження майна особою, яку внесено до  Єдиного реєстру боржників, є правомірною 
Суд: Касаційний цивільний суд

Тлумачення пункту 8-1 частини першої статті 49 Закону України "Про нотаріат" (в редакції, яка діяла на час відмови у вчиненні нотаріальної дії) свідчить, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у всіх випадках, якщо особа, яка звернулась з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників. Законодавець не пов’язував відмову у вчиненні нотаріальної дії із тим, що видавався виконавчий лист на звернення стягнення на іпотеку і особа була іпотекодавцем, а не боржником за основним зобов’язанням. Тобто, цивілістичне розмежування статусу боржника та іпотекодавця не було покладено в основу для формулювання підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відмова у вчиненні нотаріальної дії залежить тільки від внесення особи до Єдиного реєстру боржників.
Встановивши, що на момент звернення з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного йому майна, позивач був внесений до Єдиного реєстру боржників, суди зробили правильний висновок, що нотаріус діяв в межах наданих законом повноважень та обгрунтовано відмовили в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною відмови у вчиненні нотаріальних дій.
Звільнення особи від відбування покарання з випробуванням при призначенні остаточного покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. 
Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.
Можливість отримання адвокатського свідоцтва особою, яка перебуває на посаді прокурора
Суд: Велика Палата

Намір проходити процедури кваліфікаційного іспиту, стажування та отримати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю перебуваючи на посаді прокурора, є завідомо нелегітимним наміром, оскільки прогнозовано призводить до виникнення обставин несумісності. До того ж наявність статусу адвоката (захисника) в особи, яка є прокурором та підтримує державне обвинувачення в суді, ставить під сумнів її незалежність, безсторонність та неупередженість.
Обмеження і способи їх усунення, передбачені Законом України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", встановлені для осіб, які вже мають статус адвоката та які бажають займатись іншою (не сумісною з діяльністю адвоката) діяльністю, а не для прокурорів, які бажають займатись адвокатською діяльністю.
Відсутність бюджетного фінансування як поважна причина пропуску строку на апеляційне оскарження
Суд: Велика Палата

Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення
Наслідки невиконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, поданої з пропуском процесуального строку та іншими недоліками щодо форми та змісту 
Суд: Велика Палата

Наявність передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України підстави для повернення скарги, а саме неусунення її окремих недоліків щодо форми та змісту (не пов`язаних з недотриманням процесуального строку) після залишення скарги без руху, поряд з відсутністю підстав для поновлення строку, не виключає відмову у відкритті провадження за такою скаргою саме з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України.
Порядок зміни виду використання землі в межах її цільового призначення
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду Украни та Верховного Суду щодо порядку зміни виду використання землі в межах її цільового призначення, визначивши, що зміна виду використання земельної ділянки не потребує дотримання процедури, яка необхідна при зміні цільового призначення
Юрисдикція спору за позовом директора базового центру зайнятості про скасування дисциплінарного стягнення 
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду відступила від власного правового висновку щодо юрисдикції спору між посадовою особою установи, що реалізує державну політику в сфері зайнятості населення, та цією установою (Державна служба зайнятості та підпорядковані їй установи), визначивши, що оскільки посада директора базового центру зайнятості не відноситься до посад державної служби, то спір про скасування дисциплінарного стягнення, застосованого до директора базового центру зайнятості, є таким, що не пов’язаний із проходженням публічної служби та підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
Реалізація предмета іпотеки з прилюдних торгів у ході виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки

Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду щодо реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів у ході виконавчого провадження, визначивши, що норми Закону України "Про виконавче провадження" допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.
Можливість залишення предмета іпотеки за іпотекодержателем за наслідком проведення у виконавчому провадженні перших прилюдних торгів, які визнано такими, що не відбулися

Велика Палата Верховного Суду підтримала правовий висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду щодо конкуренції норм статті 49 Закону України "Про іпотеку" та статті 61 Закону України "Про виконавче провадження", визначивши, що іпотекодержатель, як єдиний стягувач у виконавчому провадженні з виконання судового рішення про стягнення на його користь грошових коштів, на підставі частини першої статті 49 Закону України "Про іпотеку" має право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог у рахунок ціни майна, щодо якого звертається стягнення, за результатами кожних торгів, які оголошено такими, що не відбулися (перших, других, третіх).
Стягнення з банку заборгованості за договором банківського вкладу, строк якого закінчився до введення в банку тимчасової адміністрації
Суд: Велика Палата

УТОЧНЕНО!Велика Палата Верховного Суду відступила шляхом конкретизації від власного правового висновку та правового висновку Верховного Суду України щодо порядку стягнення коштів за банківським вкладом з банку, у якому запроваджена тимчасова адміністрація та розпочата процедура його ліквідації, визначивши, що запровадження в банку тимчасової адміністрації та початок процедури його ліквідації не забороняють задовольнити позов до такого банку про стягнення з нього коштів на користь вкладника у спорі щодо виконання зобов`язань за договором банківського вкладу, строк якого закінчився до введення в банку тимчасової адміністрації. 
Таке рішення суду є підставою для звернення вкладника до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та/або його уповноваженої особи із заявою про включення вимог кредитора банку в межах гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом до реєстру вкладників, а вимог на суму, що перевищують гарантоване Фондом відшкодування, – до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, які задовольняються з урахуванням черговості, встановленої статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Зазначене рішення суду про стягнення з неплатоспроможного банку на користь вкладника заборгованості за договором банківського вкладу на таку черговість не впливає і не змінює її.

Уточнення викладені в постанові ВП ВС від 11 жовтня 2023 року у справі No 757/3572/17-ц
Юрисдикція спорів між релігійною організацією та її учасником (засновником, членом)
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду уточнила власний правовий висновок щодо юрисдикції спорів між релігійною організацією та її учасником (засновником, членом), визначивши, що спори між релігійною організацією та її учасником (засновником, членом), пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої організації, мають розглядатись в порядку господарського судочинства.
Щодо способу захисту порушеного права іпотекодавця на предмет іпотеки у разі невизнання кредитором факту припинення зобов`язання за іпотечним договором
Суд: Касаційний цивільний суд

У разі невизнання кредитором факту припинення зобов`язання за іпотечним договором порушене право іпотекодавця на предмет іпотеки підлягає судовому захисту за позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, а не про визнання припиненим договору іпотеки, і про зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення відповідних записів з державних реєстрів.
Поворот виконання не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права, зокрема право на визнання кредитного та іпотечного договорів чинними 
Суд: Касаційний цивільний суд

Поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права, зокрема право на визнання кредитного та іпотечного договорів чинними, та право на вимогу про внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Вимоги про заборону банку у майбутньому вчиняти дії щодо реєстрації за ним права власності на квартиру відповідно до договору іпотеки є передчасними
Суд: Касаційний цивільний суд

Намір банку у майбутньому набути у власність іпотечне майно відповідно до договору іпотеки у зв'язку з невиконанням позивачем зобов'язань за кредитним договором не порушує прав останнього, а тому вимоги про заборону банку у майбутньому вчиняти дії щодо реєстрації за ним права власності на квартиру є передчасними і не підлягають задоволенню.
Продаж предмета іпотеки від імені іпотекодавців не передбачено   законодавством як спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки 
Суд: Касаційний цивільний суд

Відповідно до частини п`ятої статті 38 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. 
Враховуючи зазначене, підстави для задоволення позову іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки від імені іпотекодавця відсутні.
Щодо підстав для відмови у задоволенні вимог іпотекодержателя до нового власника збудованого нерухомого майна про звернення стягнення на предмет іпотеки
Суд: Касаційний цивільний суд

Дія договору іпотеки не поширюється на нового власника збудованого нерухомого майна, якщо сторони іпотечного договору не вчинили дій щодо виконання його умов в частині здійснення реєстрації обтяження новозбудованої квартири та укладення додаткової угоди щодо зміни предмета іпотеки (замість майнових прав – нерухоме майно), а на час відчуження квартири новому власнику у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек записи про заборону на відчуження та про обтяження іпотекою спірної квартири були відсутні.