DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Правові наслідки спливу позовної давності щодо основної та додаткової вимог кредитора 

Сплив позовної давності до основної та додаткової вимог кредитора щодо стягнення боргу за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки (зокрема, й за наявності рішення суду про відмову в цьому позові з підстави пропущення позовної давності) сам по собі не припиняє основного зобов’язання за кредитним договором і, відповідно, не може вважатися підставою для припинення іпотеки згідно з абзацом другим частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку".
Надання дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна як спосіб захисту порушеного права

Чинне законодавство України не передбачає такого способу захисту порушеного права, як надання дозволу на відчуження частки нерухомого майна без дозволу органу опіки та піклування.
Визнання недійсним договору, укладеного представником на підставі довіреності, у зв'язку зі скасуванням довіреності

Договір купівлі-продажу, укладений представником на підставі довіреності, яка була скасована довірителем, не може бути визнаний недійсним, якщо факт повідомлення представника про припинення дії відповідної довіреності є недоведеним.
Розмежування крадіжки і привласнення знахідки
Суд: Касаційний кримінальний суд

Заволодіння майном, залишеним потерпілим, та умисне перешкоджання у його поверненні, є крадіжкою чужого майна, а не привласненням знахідки
Вчинення крадіжки майна (ч. 3 ст. 185 КК) з житла, орендованого за допомогою підробленого паспорту. Заволодіння паспортом, виявленим у викраденому гаманці (статті 185, 357 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Виникнення умислу на незаконне заволодіння паспортом, який виявив засуджений у викраденому ним гаманці, свідчить про вчинену сукупність злочинів за статтями 185 і 357 КК. 
Використання підробленого засудженим паспорта, укладення на підставі нього договору оренди житла на один день з метою потрапити до нього і вчинити таємне викрадення майна (а саме побутової техніки), свідчить про наявність у діях особи кваліфікуючої ознаки вчинення таємного викрадення чужого майна – проникнення.
Вчинення двох замахів на крадіжку майна, якщо вартість у кожному випадку не перевищує розміру, необхідного для притягнення до кримінальної відповідальності
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо особа двічі вчинила замах на таємне викрадення чужого майна, вартість якого щоразу не перевищувала розміру, необхідного для притягнення до кримінальної відповідальності, підстав для визнання її дій кримінально караними немає.
Визначення моменту, з якого крадіжка (ст. 185 КК) є закінченим злочином 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Відповідно до положень кримінального закону крадіжка майна вважається закінченим злочином з моменту, коли винна особа повністю реалізувала умисел щодо заволодіння майном. Заволодіння передбачає такий перехід майна до винного, який надає йому навіть початкову реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним. При цьому докладне визначення цього моменту в кожному конкретному випадку залежить від характеру майна, навколишньої обстановки щодо вчинення крадіжки, наявності реальної можливості у винного використати майно на власний розсуд.
Відмежування крадіжки від грабежу, якщо особу, яка намагалась заволодіти майном, виявлено на місці злочину та затримано при спробі втечі  
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо особа, вчиняючи таємне викрадення чужого майна, залишила майно, яким намагалася заволодіти, на місці вчинення кримінального правопорушення після її виявлення свідком, не маючи наміру на відкрите викрадення майна, та під час спроби втечі була затримана – її дії слід кваліфікувати як незакінчений замах на крадіжку (ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК).
Усвідомлення потерпілим факту заволодіння майном як розмежувальна ознака крадіжки і грабежу 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Відповідно до положень ч. 1 ст. 185 КК крадіжкою є таємне викрадення чужого майна. При цьому основною умовою є те, що, здійснюючи викрадення, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 186 КК грабежем є відкрите викрадення чужого майна, а саме викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка, у свою чергу, усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. 
При цьому, розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв’язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп’яніння). 
Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж. 
Втеча засудженого лише з метою уникнення затримання не може бути підставою для кваліфікації дій засудженого за ознаками відкритого викрадення чужого майна.
Кваліфікація доступу до майна шляхом обману або зловживання довірою з подальшим таємним заволодіння цим майном (ст. 185 КК) 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а вилучення майна відбувалося таємно, то такі дії слід кваліфікувати як крадіжку.
Зміна істотних умов праці у випадку зменшення педагогічного навантаження
Суд: Велика Палата

Зменшення педагогічного навантаження тягне за собою зміну режиму роботи вчителя, і як внаслідок – відповідне зменшення заробітної плати, що в силу вимог пункту 3 статті 32 КЗпП України є зміною істотних умов праці.
Звільнення вагітних жіноку зв’язку із закінченням строку дії контракту (п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України)
Суд: Велика Палата

Звільнення вагітних можливе у зв’язку із закінченням строку дії контракту. При цьому обов’язком власника або уповноваженної особи є обов’язкове працевлаштування відповідно до фаху та зі збереженням середньої заробітної плати за місяць. Розрив у часі між звільненням і працевлаштуванням у цьому випадку не допускається.
Ознаки малозначного діяння особи (ч. 2 ст. 11 КК). Істотна шкода у контексті ч. 2 ст. 11 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Специфіка встановлення малозначності діяння полягає в обов’язковій сукупності трьох умов:
1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу злочину, передбаченого КК, тобто всіх тих передбачених у законі об’єктивних і суб’єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) Особливої частини КК характеризують певний склад злочину. Діяння, яке не містить хоча б однієї ознаки складу злочину, не може визнаватись малозначним. Якщо істотність матеріальної (майнової чи фізичної) шкоди визначена безпосередньо в кримінальному законі шляхом закріплення конкретного розміру шкоди, яка має бути завдана при вчиненні відповідного злочину, то недосягнення цього рівня шкоди свідчить про відсутність у діях особи кримінальної протиправності, що унеможливлює звернення до ч. 2 ст. 11 КК;
2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного злочину. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду;
3) малозначне діяння не повинно бути суб’єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди. Якщо існує невідповідність між фактично вчиненим малозначним діянням і умислом, спрямованим на заподіяння істотної шкоди, має наставати кримінальна відповідальність за замах на той злочин, який особа бажала вчинити. 
Поняття істотної шкоди у контексті ч. 2 ст. 11 КК має оціночний характер, його зміст визначається оцінкою правозастосовними органами всіх конкретних обставин справи. Про оціночний характер шкоди можна говорити лише в тому випадку, коли законодавець у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК використовує загальні оціночні поняття: тяжкі наслідки, інші тяжкі наслідки (відносно визначені правові норми). Якщо істотність шкоди знаходить своє чітке відображення у визначенні об’єктивних ознак того чи іншого складу злочину, тобто характер шкоди є фіксованим і не може оцінюватись на розсуд правозастосувача (абсолютно визначені правові норми), застосування кримінально-правової норми про малозначність виключається.
Звільнення працівника при переміщенні з району проведення антитерористичної операції (п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України)
Суд: Велика Палата

Звільнення працівника у зв`язку зі зміною істотних умов праці, зумовлених змінами в організації виробництва і праці, викликаних об`єктивними причинами – необхідністю переміщення з району проведення антитерористичної операції, є правомірним у разі відмови працівника продовжувати працювати в нових умовах
Малозначне діяння (ч. 2 ст. 11 КК) та грабіж (ст. 186 КК) 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Визнаючи діяння малозначним, суду потрібно враховувати не тільки фактично заподіяну шкоду, але й те, на що було направлено діяння і до яких втрат могло це призвести. Хоча для такого злочину як грабіж не встановлено нижньої межі шкоди, яка може бути завдана власнику майна, проте ця обставина лише свідчить про підвищену суспільну небезпечність цього злочину. А тому вчинене обвинуваченим діяння характеризується всіма ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК, становить притаманну злочину суспільну небезпеку, що виключає малозначність цього діяння в розумінні ч. 2 ст. 11 КК.
Формулювання причин звільнення на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України ( на підставах, передбачених контрактом)
Суд: Велика Палата

Звільнення працівника на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України з формулюванням причини – невиконання чи неналежне виконання обов'язків, передбачених контрактом,  – не може вважатися законним без визначення конкретних умов контракту, які не виконував чи неналежним чином виконував працівник, і без встановлення на підставі належних і допустимих доказів допущених ним конкретних порушень
Заволодіння телефоном потерпілої не з метою його викрадення, а з  метою викрити чоловіка у зраді, свідчить про відсутність в діях особи ознак грабежу 
Суд: Касаційний кримінальний суд

При вчиненні грабежу винна особа діє з корисливим мотивом, спрямованим на викрадення чужого майна. Мотив і мета нерозривно поєднані. Предметом грабежу є (чуже) майно – предмети матеріального світу, яким притаманні специфічні ознаки фізичного, економічного та юридичного характеру, що в цілому утворюють три підгрупи: речі, гроші та цінні папери. Інформацію ж законодавцем віднесено до нематеріальних благ (ст. 200 Цивільного кодексу України).
Оскільки судом встановлено намагання обвинуваченої діяти не з метою викрадення телефону, а з особистих інтересів – викриття чоловіка у зраді, який у цей час розмовляв з потерпілою по телефону, та за відсутності при цьому будь-якого корисливого мотиву, суб’єктивна сторона складу злочину у діях відсутня.
Можливість звільнення працівника за п.8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (з підстав, передбачених у контракті) у період тимчасової непрацездатності
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України щодо застосування положень частини третьої статті 40 КЗпП України, визначивши, що гарантії, передбачені частиною третьою статті 40 КЗпП України щодо неможливості звільнення у період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці поширюється на випадки припинення трудового договору (договору контракту) з працівником за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, тобто з підстав, передбачених контрактом. У разі порушення цієї гарантії негативні наслідки слід усувати шляхом зміни дати звільнення працівника, визначивши датою припинення трудових відносин перший день після закінчення періоду тимчасової непрацездатності (відпустки)
Звільнення помічника судді без подання судді

Звільнення з посади помічника судді без подання судді є неправомірним
Звільнення жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв’язку з ліквідацією юридичної особи – банкрута (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України)
Суд: Велика Палата

Після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури ліквідатор повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю, зокрема,  він звільняє жінок, які мають дітей віком до трьох років, на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України та повідомляє про таке вивільнення державний центр зайнятості, на який законом покладено обов'язок їх працевлаштування.
Визначення моменту, з якого грабіж (ст. 186 КК) є закінченим злочином
Суд: Касаційний кримінальний суд

Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном. Таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпорядитися вилученим майном (винести, передати іншим особам тощо). Якщо особа, яка протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати як замах на грабіж.
Відсутність підстав для нарахування процентів від суми позики після настання строку її повернення

Після настання строку повернення позики позикодавець не має права на нарахування та стягнення процентів від суми позики, а лише на стягнення з позичальника сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.
Зарахування зустрічних однорідних вимог

Потрібно розмежовувати зарахування зустрічних однорідних вимог та заяву про таке зарахування. Сама по собі наявність зустрічних однорідних вимог не призводить до їх зарахування, і, відповідно не припиняє зобов`язання. Необхідним і достатнім є наявність заяви про зарахування зустрічних вимог хоча б однієї із сторін.
Повернення вихідної допомоги (ст.1215 ЦК України) у випадку скасування наказу про звільнення працівника
Суд: Велика Палата

Незважаючи на те, що після поновлення працівника на роботі підстава для виплати вихідної допомоги відпала (наказ, на підставі якого було здійснено виплату вихідної допомоги, скасований рішенням суду), в силу вимог статті 1215 ЦК України ці кошти поверненню не підлягають.
Відмова від повторної спроби заволодіти майном є замахом на злочин (ст. 15 КК), а не добровільною відмовою від нього (ст. 17 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо перша спроба протиправно заволодіти майном виявилась невдалою і особа відмовляється від повторної спроби заволодіння цим майном, то такі дії утворюють замах на злочин, а не добровільну відмову від його вчинення.
Порядок зменшення суми відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні працівника (ст. 117 КЗпП України)
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України щодо порядку зменшення суми відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні працівника, визначивши, що суд, керуючись принципами співмірності, справедливості та пропорційності, може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково
Відмежування крадіжки від грабежу у випадку відвернення винним уваги сторонніх осіб під час відкритого заволодіння майном
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо винний усвідомлює, що протиправне заволодіння майном відбувається відкрито (в присутності інших осіб), вжиття ним заходів для відвернення на короткий час уваги сторонніх осіб не свідчить про таємне заволодіння майном, оскільки такі дії спрямовані лише на полегшення вчинення злочину та усунення перешкод для заволодіння чужим майном.
Непогашена судимість за злочин проти власності, що вплинула на кваліфікацію дій як повторних, не враховується при призначенні покарання 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо наявна у винного судимість за злочин проти власності, потягла за собою наслідки у виді кваліфікації його дій за такою кваліфікуючою ознакою, як повторність, то зазначену обставину не може бути враховано при призначенні йому покарання як таку, що його обтяжує або вимагає призначення реального покарання у виді позбавлення волі.
Застосування ст. 117 КЗпП України після ухвалення рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати
Суд: Велика Палата

У разі ухвалення судового рішення про стягнення з роботодавця виплат, які передбачені після звільнення, відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця, стягується у спосіб, спеціально передбачений для трудових відносин, за весь період такого невиконання, у тому числі й після прийняття судового рішення
Кваліфікація. Заволодіння офіційним документом під час розбою та його знищення

Якщо під час вчинення розбою особа, крім майна, заволоділа офіційним документом потерпілого, який згодом знищила, такі дії підлягають кваліфікації за сукупністю злочинів, передбачених статтями 187 та 357 КК.
Стягнення компенсації за невчасно виплачену вихідну допомогу та за невчасно виплачений середній заробіток
Суд: Велика Палата

Вихідна допомога та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (зокрема, і за час затримки виплати такої допомоги) не належать до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою, не є іншою заохочувальною чи компенсаційною виплатою, що входить до такої структури, а також мають разовий характер, а тому до таких виплат згідно з частиною другою статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" гарантії цього Закону незастосовні
Можливість зменшення розміру середньої заробітної плати, яка підлягає на користь працівника за весь період вимушеного прогулу (ст. 235 КЗпП України)
Суд: Велика Палата

Відповідно до ст. 235 КЗпП України виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу. Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин
Насильство, небезпечне для життя в момент заподіяння як ознака розбою (ст. 187 КК). Здушування шиї потерпілої як ознака такого насильства.
Суд: Касаційний кримінальний суд

До фізичного насильства, що є ознакою розбою, також належить насильство, яке реально не спричинило шкоди життю, але було небезпечним для життя потерпілого в момент заподіяння, тобто в момент застосування створювало реальну загрозу для життя потерпілого. Такою реальною загрозою для життя потерпілої було здушування її шиї. При цьому оцінка небезпечності насильства проводиться з урахуванням дійсності, реальності й характеру можливого насильства, коли така загроза не викликає сумніву щодо небезпечності дій винної особи.
Відмежування грабежу від розбою при використанні газового балончика під час заволодіння майном 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Використання газового балончика під час заволодіння чужим майном створює склад розбійного нападу не в будь-якому випадку, а лише тоді, коли таке застосування газової речовини або погроза її застосування під час вчинення злочину було чи могло бути небезпечним для життя чи здоров’я потерпілого. Таким чином, для правильної кваліфікації дій особи та розмежування грабежу від розбою суду слід з’ясувати, чи була речовина, яка містилася в газовому балончику, за своїм хімічним складом та властивостями небезпечною для життя чи здоров’я потерпілого та чи потягло або могло потягнути такі наслідки для потерпілого її застосування під час злочину.
Строки притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності
Суд: Велика Палата

При притягненні державного службовця до дисциплінарної відповідальності слід застосовувати строки, визначені частиною третьою статті 65 та частиною п’ятою статті 74 Закону України "Про державну службу", а не строки для застосування дисциплінарного стягнення, передбачені статтею 148 КЗпП України
Критерій реальності погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров'я потерпілого, при розбої (ст. 187 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Погроза застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу, має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що, якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована. Це стосується і випадків, коли винна особа погрожує застосуванням предметів (зіпсованої зброї або й макета тощо), які завідомо для неї не можуть бути використані для реалізації погрози, якщо потерпілий сприймає ці предмети як такі, що являють собою небезпеку для життя чи здоров'я. Таким чином, головним критерієм реальності погрози при розбої є суб'єктивне сприйняття її потерпілим. Для кваліфікації діяння за ст. 187 КК не має значення, чи мав винний намір приводити погрозу насильством, небезпечним для життя або здоров'я, до виконання.
Відмежування насильницького грабежу від розбою. Кваліфікація дій у разі переростання грабежу в розбій
Суд: Касаційний кримінальний суд

При відмежуванні насильницького грабежу від розбою має місце конкуренція кримінально-правових норм, з яких лише одна відображає юридичні ознаки вчиненого злочину, й одночасному застосуванню щодо одного й того самого діяння відповідні статті Особливої частини КК не підлягають. Критерієм розмежування насильницького грабежу та розбою є характер і тяжкість застосованого насильства як способу заволодіння чужим майном: при розбої воно є небезпечним для життя і здоров’я, а при грабежі такої небезпеки не несе. Якщо ж кілька послідових дій, об’єднаних єдиним умислом, містять ознаки різних злочинів, передбачених конкуруючими кримінально-правовими нормами, вчинене підлягає єдиній кваліфікації за ознаками більш тяжкого з них. Виходячи з наведеного діяння, спрямоване на заволодіння чужим майном, яке було розпочато як грабіж, однак під час розвитку подій переросло у розбій, підлягає кваліфікації лише за ст. 187 КК за ознакою більш тяжкого насильства. Окрема кваліфікація початкових дій засудженого за ч. 2 ст. 186 цього Кодексу є зайвою і не ґрунтується на правильному застосуванні закону про кримінальну відповідальність.
Кваліфікація нападу на потерпілого, поєднаного із заподіянням легкого тілесного ушкодження, яке не потягло короткочасного розладу здоров’я, якщо він втратив свідомість одразу після нападу
Суд: Касаційний кримінальний суд

При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є не тільки наслідки, що настали в результаті застосування насильства до потерпілого, але й сам спосіб дії винних осіб. Якщо потерпілому, внаслідок вчиненого нападу, заподіяно легкі тілесні ушкодження, які не потягли короткочасного розладу здоров’я, але він втратив свідомість одразу після вчиненого нападу на нього – це свідчить про те, що застосоване до нього насильство було небезпечним для його життя чи здоров’я.
Судовий збір у справах про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні
Суд: Велика Палата

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні