DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
ВІдповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки (ст. 197-1 КК) у разі несвоєчасного повернення або неповернення тимчасово займаних земель, наданих на підставі договору в тимчасове користування
Суд: Касаційний кримінальний суд

Склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 "Самовільне зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво" КК відсутній у тому разі, коли земельні ділянки були надані в оренду сільськогосподарському підприємству з підстав і в порядку, передбачених законодавством України, однак після закінчення строку цього договору підприємство, яке на момент вчинення кримінального правопорушення очолювала інша особа, продовжило використовувати ці земельні ділянки та сплачувало за них орендну плату, а держава не вживала жодних заходів щодо повернення цих земельних ділянок. 
Несвоєчасне повернення або неповернення тимчасово займаних земель, наданих на підставі договору в тимчасове (короткострокове або довгострокове) користування, не вважається злочином (ст. 197-1 КК), а є адміністративним правопорушенням (ст. 54 КУпАП).
Цивільний відповідач у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 414 КК (порушення правил поводження зі зброєю, а також із речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, що спричинило смерть потерпілого)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Належним цивільним відповідачем у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 414 КК (порушення правил поводження зі зброєю, а також із речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, що спричинило смерть потерпілого) є військовослужбовець, який такі правила порушив, а не військова частина, в якій він проходив військову службу, з огляду на те, що військовослужбовець був обізнаний із технічними властивостями зброї, неодноразово проходив інструктаж щодо її використання та застосування, права на отримання зброї, з якої було здійснено постріл, він не мав, під час події він перебував у тій частині сховища складу озброєння і боєприпасів військової частини, куди не мав права заходити.
Вимоги до головуючого під час судового розгляду кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, вчиненого неповнолітнім
Суд: Касаційний кримінальний суд

Головуючим під час судового розгляду кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, вчиненого неповнолітнім, може бути лише суддя, уповноважений згідно із Законом України "Про судоустрій і статус суддів" на здійснення кримінального провадження стосовно неповнолітніх. До інших суддів, які входять до складу колегії суддів з розгляду цієї категорії кримінальних проваджень, така вимога не передбачена.
Встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Умови достовірності висновку експерта у разі, коли слідчий не перевірив показання засудженого шляхом проведення слідчого експерименту
Суд: Касаційний кримінальний суд

Для встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, докази відіграють не кількісну роль, а використовуються в доказуванні, якщо в них доведено достовірність фактів і обставин.
Та обставина, що слідчий не перевірив показання засудженого шляхом проведення слідчого експерименту, не може свідчити про недостовірність висновку експерта, якщо він не суперечить сукупності інших доказів, які є у кримінальному провадженні.
Затримання особи без ухвали слідчого судді. Відсутність захисника під час затримання особи у випадку, передбаченому ст. 208 КПК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Затримання особи при вчиненні замаху на кримінальне правопорушення або безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні (ст. 207 КПК), а також особи, підозрюваної у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі (ст. 208 КПК), є подією, несподіваною для його учасників, а тому здійснюється без ухвали слідчого судді. 
Відсутність захисника під час затримання особи у випадку, передбаченому ст. 208 КПК, не може вважатися порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Недоказове значення зразків, що отримуються для проведення експертного дослідження.  Використання відеозапису допиту свідка, якого надалі було визнано підозрюваним, як зразку голосу для проведення експертного дослідження
Суд: Касаційний кримінальний суд

Верховний Суд погодився із прокурором та зазначив, що використання експертом у якості зразка голосу особи запису її допиту як свідка у цьому кримінальному провадженні, не призводить до недопустимості висновку експерта в аспекті приписів п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК. Зразки, що отримуються для проведення експертного дослідження, самі по собі не містять обставин, що входять до предмета доказування у кримінальному провадженні, а відтак не мають доказового значення. Їх особливий 7 Огляд судової практики ККС ВС  процесуальний статус покликаний, насамперед, на перевірку вже наявного у сторони кримінального провадження доказу, забезпечення повноти й об’єктивності проведеного дослідження з метою встановлення предмету конкретної експертизи. У цій справі відеозапис допиту свідка, якого у подальшому було визнано підозрюваним, використано органом досудового розслідування виключно у якості зразка голосу для проведення експертного дослідження, у ході якого інформативні дані, що були отримані під час допиту цієї особи, не використовувалися.
Розмежування матеріалів досудового розслідування від матеріалів кримінального провадження. Вплив строку на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування на строки такого розслідування
Суд: Касаційний кримінальний суд

Матеріалами досудового розслідування є виключно матеріали, які перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування (ст. 290 КПК). Матеріали, речові докази або їх частини, документи або копії з них, що мають значення для цього кримінального провадження, долучаються до обвинувального акта та подаються стороною захисту, є матеріалами кримінального провадження, а не досудового розслідування (ч. 1 ст. 317 КПК). Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК встановлюється строк ознайомлення саме з матеріалами досудового розслідування, а не з матеріалами кримінального провадження, які подаються стороною захисту. Звернення прокурора до сторони захисту про доступ до матеріалів, які сторона захисту має намір використати як докази в суді, в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 290 КПК, не включаються у строки, визначені ч. 5 ст. 219 КПК, та не впливають на перебіг строку досудового розслідування.
Апеляційне оскарження рішення слідчого судді, яким службових осіб прокуратури зобов’язано внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення
Суд: Касаційний кримінальний суд

Рішення слідчого судді, яким службових осіб прокуратури зобов’язано внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, на відміну від рішення, яким особі відмовлено зобов’язати службових осіб прокуратури здійснити такі дії, не підлягає апеляційному оскарженню.
Необов’язковість згоди потерпілої на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК. Невідкладність розгляду клопотання, наданого в підготовчому судовому засіданні, про звільнення від кримінальної відповідальності
Суд: Касаційний кримінальний суд

У разі звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв’язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК) та закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, згода потерпілої особи на таке звільнення необов’язкова, а цивільний позов не підлягає вирішенню по суті. Закриття провадження не звільняє особу від обов’язку відшкодувати шкоду, заподіяну діями обвинуваченого, а вимоги потерпілої особи в такому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. 
Якщо клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого було надано в підготовчому судовому засіданні, то суд повинен розглянути це клопотання невідкладно. Дослідження доказів при цьому не є обов’язковим.
Відсутність у реєстрі матеріалів досудового розслідування постанови про залучення перекладача. Ознайомлення сторони захисту з постановою про залучення перекладача. Якість перекладу при передачі показань засудженого, який відмовився давати показання.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Відсутність у реєстрі матеріалів досудового розслідування постанови про залучення перекладача не є істотним порушенням кримінального процесуального законодавства. 
Сторона захисту, маючи інформацію про наявність у матеріалах досудового розслідування постанови про залучення перекладача, має право з нею ознайомитися та за необхідності поставити перед судом питання про дослідження цієї постанови. 
Якщо засуджений відмовився давати показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, то якість перекладу не впливає на точність передачі його показань.
Апеляційне оскарження ухвали місцевого суду, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК. Наслідки відкриття апеляційного провадження за скаргою на таку ухвалу
Суд: Касаційний кримінальний суд

Не може бути предметом окремого апеляційного оскарження ухвала місцевого суду, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК. Якщо апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу захисника та скасував ухвалу місцевого суду, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, то таке рішення не відповідає вимогам кримінального процесуального закону і виходить за межі повноважень апеляційного суду. 
Якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд повинен постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.
Оскарження в апеляційному порядку вироку місцевого суду, постановленого щодо обвинуваченого, який помер
Суд: Касаційний кримінальний суд

Вирок місцевого суду, постановлений щодо обвинуваченого, який помер, може бути оскаржений в апеляційному порядку. 
Якщо обвинувачений до постановлення стосовно нього виправдувального вироку помер, то це не звільняє суд апеляційної інстанції від перевірки зазначеного вироку на його відповідність вимогам законності, обґрунтованості й умотивованості, зокрема на відповідність нормам матеріального та процесуального закону, фактичним обставинам справи, безпосередньо дослідженим доказам.
Порядок ухвалення рішень судом апеляційної інстанції 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Апеляційний суд повинен спочатку розглянути доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності ухвалення виправдувального вироку та наявності в діях особи складу кримінального правопорушення, а в разі висновку суду апеляційної інстанції про безпідставне виправдання особи й необхідність кваліфікації його дій за відповідною статтею Особливої частини КК — ухвалити рішення про задоволення апеляційної скарги прокурора в цій частині та розглянути клопотання захисника про звільнення засудженого від кримінальної відповідальності у зв’язку із закінченням строків давності.
Особи, які мають право подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
Суд: Касаційний кримінальний суд

Ініціатором перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами може бути особа, яка безпосередньо брала участь у судах першої, апеляційної чи касаційної інстанцій як обвинувачений (засуджений, виправданий), особа, стосовно якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, потерпілий, цивільні позивач та відповідач, третя особа, щодо майна якої вирішувалася питання про арешт, особа, за клопотанням або скаргою якої у випадках, передбачених КПК, здійснювалося судове провадження, їхні законні представники, представники та захисники, представник юридичної особи, щодо якої здійснювалося провадження, представник персоналу органу пробації і прокурор.
Встановлення судом наявності чи відсутності у діях особи ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 203-2 КК в редакції Закону No 768-IX, з урахуванням положень ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Кримінально-правові приписи ст. 203-2 КК у редакції, яка діяла до 13.08.2020 (набрання чинності Законом України від 14.07.2020 No 768-IX "Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор"), стосувалися заборони на здійснення грального бізнесу як виду господарської діяльності. Після набрання чинності вказаним Законом відбулося обмеження цієї заборони шляхом конкретизації в бік звуження форми вчинення кримінального правопорушення, а не декриміналізація, оскільки приписи зміненої редакції ст. 203-2 КК стосуються законодавчої заборони на незаконну діяльність з організації або проведення азартних ігор без отримання відповідної ліцензії, випуск та проведення лотерей не оператором лотерей, організації та функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор чи лотерей в мережі Інтернет.
У кожному конкретному кримінальному провадженні за обвинуваченням особи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 203-2 КК у редакції до 13.08.2020 року, суду необхідно оцінювати пред’явлене особі органом досудового розслідування обвинувачення та встановлені обставини в судовому провадженні на наявність або відсутність у діях особи ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 203-2 КК в редакції Закону No 768-IX, з урахуванням положень ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК.
Правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, які передбачені частинами 1, 4 ст. 70 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, які передбачені частинами 1, 4 ст. 70 КК, застосовуються у випадках самостійної кваліфікації цих правопорушень як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті цього Кодексу, якими передбачено відповідальність за окремі склади кримінальних правопорушень та які мають самостійні санкції.
За окремими епізодами злочинної діяльності, які утворюють повторність та відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення (тотожні кримінальні правопорушення), що кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК, покарання не призначається.
Кваліфікація дій за ст. 161 КК. Непряме обмеження прав громадян за ознакою політичних переконань
Суд: Касаційний кримінальний суд

Однією з форм суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 161 КК, є непряме обмеження прав громадян за ознакою політичних переконань. У разі інкримінування особі вчинення вказаного кримінального правопорушення у цій формі, судам слід визначати, які саме політичні переконання мали потерпіла та обвинувачена особи. Про наявність різних політичних переконань у потерпілого та обвинуваченого може свідчити встановлення політичного протистояння між обвинуваченою особою та потерпілою особою. Про таке політичне протистояння може свідчити, зокрема, дослідження програм політичних партій, до яких належали потерпіла особа та обвинувачена особа, з якого вбачається розбіжність у цілях діяльності цих політичних партій, а також у способах їх реалізації, а також характер питань, з приводу яких мало місце різне голосування потерпілого та обвинуваченого на сесіях міської ради.
Кваліфікація дій за ст. 257 КК. Щодо вимог до протоколу обшуку в частині зазначення інформації про попередження учасників про застосування технічних засобів фіксації, даних про опечатування вилученого майна, переви у відеофіксації
Суд: Касаційний кримінальний суд

Банда – це озброєна організована група або злочинна організація, яка попередньо створена з метою вчинення кількох нападів на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб або одного такого нападу, який потребує ретельної довготривалої підготовки. У разі, якщо бандою є озброєна організована група, то для кваліфікації за ст. 257 КК достатньо встановити, що така група створена з метою вчинення одного такого нападу. 
Ретельна та довготривала підготовка обвинувачених до вбивства потерпілого, що виявилася у розробленні ними спільного плану злочинних дій та виконання відповідних функцій згідно з цим планом, знищення засобів учинення злочину, свідчить про те, що обвинувачені усвідомлювали факт створення банди та участі в її діяльності.

Положеннями ст. 107 КПК не передбачено, в якій формі, усній чи письмовій, особи, які беруть участь у процесуальній дії, повідомляються про застосування технічних засобів фіксування процесуальної дії, тому відсутність підпису засудженого в цій частині протоколу не є підставою стверджувати, що його не було повідомлено про застосування технічних засобів.
Обов’язкової вимоги про зазначення в заключній частині протоколу даних про опечатування вилученого майна та про підписання опечатування пакетів усіма учасниками обшуку КПК не передбачено.
Перерви у відеофіксації з технічних причин (у зв’язку з заповненням пам’яті флешкартки і необхідністю її заміни), про що зазначено в самому протоколі та у відеозаписі до нього, а також відсутність у протоколі лише підпису особи, яка провела обшук, не можуть ставити під сумнів законність проведеної слідчої дії.
Предмет дослідження і доказування у кримінальному провадженні за ст. 276 КК. Порушення штурманом вимог безпеки польотів
Суд: Касаційний кримінальний суд

Предметом дослідження і доказування у кримінальному провадженні за ст. 276 "Порушення правил безпеки руху або експлуатації залізничного, водного чи повітряного транспорту" КК, що спричинило загибель людей, є не лише причини, що безпосередньо призвели до авіакатастрофи, але і відповідність дій обох пілотів (командира повітряного судна та другого пілота (штурмана)) правилам, що регулюють безпеку польотів та експлуатацію літака, наслідки, які настали в результаті його падіння, а також причинний зв’язок між діяннями пілотів та суспільно небезпечними наслідками – загибеллю і травмуванням пасажирів.
Обов’язок контролювати відповідність фактичної кількості пасажирів на борту повітряного судна їх допустимій кількості згідно з правилами, що регулюють безпеку польотів та експлуатацію літака, та відповідальність за таке порушення згідно з регулятивним законодавством покладено безпосередньо на командира повітряного судна та штурмана. Порушення штурманом вимог безпеки польотів, закріплених у спеціальних нормативно-правових актах у сфері цивільної авіації, які є відмінними від тих, у порушенні яких обвинувачувався командир, повинно враховуватися судами при визнанні доведеним обвинувачення за ст. 276 КК.
Кваліфікація дій у разі одночасного придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого заборонено, та психотропної речовини, обіг якої обмежено, в особливо великому розмірі
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо обвинувачений одночасно придбав та зберігав без мети збуту наркотичний засіб, обіг якого заборонено, та психотропну речовину, обіг якої обмежено, в особливо великому розмірі, то його дії слід кваліфікувати лише за ч. 3 ст. 309 КК, яка передбачає кваліфікований склад кримінального правопорушення, що включає як основні ознаки складу цього кримінального правопорушення, визначені у ч. 1 ст. 309 КК, та таку кваліфікуючу ознаку, як особливо великий розмір, що стосується як наркотичного засобу, так і психотропної речовини. Кваліфікація за сукупністю частин 1 та 2 ст. 309 КК у цьому випадку виключається.
Вимагання неправомірної вигоди у разі, якщо особа, яка її надає, зацікавлена в незаконній, неправомірній поведінці службової особи
Суд: Касаційний кримінальний суд

Вимагання неправомірної вигоди виключається, якщо особа, яка її надає, зацікавлена в незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагне обійти закон, установлену процедуру вирішення того чи іншого питання, досягти задоволення своїх незаконних інтересів, одержати незаконні пільги, переваги, уникнути відповідальності. Під інтересами особи, у якої вимагається неправомірна вигода, треба розуміти законні інтереси такої особи.
Вимоги до змісту ухвали апеляційного суду, якою кримінальне провадження щодо обвинуваченого закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК
Суд: Касаційний кримінальний суд

В ухвалі апеляційного суду, якою кримінальне провадження щодо обвинуваченого закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК, повинні бути наведені критерії, які б надавали суду можливість стверджувати, що зібрані у ході досудового розслідування докази є недопустимими, обґрунтування, чому саме ці докази суд вважає неналежними, та вказівка на те, які порушення вимог кримінального процесуального закону були допущені при проведенні органом досудового розслідування слідчих (розшукових) дій.
Повноваження працівника патрульної поліції на здійснення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні у розумінні ст. 41 КПК. Застосування застережень, викладених у ч. 7 ст. 97 КПК, до такого свідка
Суд: Касаційний кримінальний суд

Працівник патрульної поліції, який у день вчинення кримінального правопорушення перебував на чергуванні та до внесення відомостей про це правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлював місцезнаходження транспортного засобу, керуючи яким обвинувачений здійснив наїзд на пішохода, не є працівником оперативного підрозділу в розумінні ст. 41 КПК, який має повноваження на здійснення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого або прокурора. 
Застереження, викладені у ч. 7 ст. 97 КПК, щодо допустимості показань про обставини, отримані із чужих слів, не підлягають застосуванню щодо показань такого свідка.
Необов’язковість дотримання правил підслідності при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Обов’язок слідчого розпочати досудове розслідування. Проведення досудового розслідування іншим органом, ніж визначено у ст. 216 КПК.
Суд: Касаційний кримінальний суд

При внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначені КПК вимоги щодо дотримання правил підслідності необов’язкові. Сама по собі реєстрація відомостей про кримінальне правопорушення і початок розслідування іншим слідчим органом, ніж визначено у ст. 216 КПК, не становить порушення кримінального процесуального законодавства і не свідчить про реалізацію повноважень, не передбачених КПК. 
Слідчий не має права відмовити у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з підстав того, що виявлене кримінальне правопорушення йому не підслідне. Обов’язок розпочати досудове розслідування покладається на слідчого незалежно від того, чи належить відповідне кримінальне правопорушення до його предметної підслідності. 
Проведення досудового розслідування на певному етапі (тим більше, нетривалому) іншим органом досудового розслідування, ніж визначено у ст. 216 КПК, не є порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Підслідність злочину, вчиненого військовослужбовцем військової служби за контрактом, якому присвоєно військове звання та який перебуває на посаді у військовій частині Національної гвардії України
Суд: Касаційний кримінальний суд

Військовослужбовець військової служби за контрактом, якому присвоєно військове звання та який перебуває на посаді у військовій частині Національної гвардії України, є працівником правоохоронного органу. Злочин, учинений таким військовослужбовцем, підслідний Державному бюро розслідувань.
Можливість ухвалення постанови слідчим про перекваліфікацію кримінального правопорушення за іншою статтею КК, а не за тією, за якою було розпочате кримінальне провадження органом досудового розслідування
Суд: Касаційний кримінальний суд

Винесення постанови слідчим про перекваліфікацію кримінального правопорушення за іншою статтею Особливої частини КК, а не за тією, за якою було розпочате кримінальне провадження органом досудового розслідування, КПК не передбачено.