DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Відшкодування шкоди, завданої недієздатною особою

Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною особою, несе її опікун або заклад, який зобов'язаний здійснювати нагляд за такою особою (психіатричні лікарні, спеціалізовані інтернати тощо), якщо він не доведе, що шкода була завдана не з його вини. Під виною опікунів та відповідних закладів розуміється нездійснення ними належного нагляду за недієздатним під час завдання ним шкоди. Оскільки опікун та відповідна організація несуть відповідальність за свою вину, їх обов'язок по відшкодуванню шкоди не припиняється в разі наступного поновлення цивільної дієздатності завдавача шкоди. Вони також не мають права звертатися до недієздатної особи з регресними вимогами.
Таким чином, лише будинок-інтернат як спеціалізована установа, директор якої є опікуном недієздатної особи, має відповідати за шкоду, завдану такою особою позивачу, а не літній табір, у якому знаходилася на відпочинку недієздатна особа.
Вилучення під час освідування особи її одягу, на якому є очевидні сліди кримінального правопорушення
Суд: Касаційний кримінальний суд

Вилучення під час освідування особи її одягу, на якому є очевидні та доступні для поверхневого огляду сліди кримінального правопорушення, не має наслідком недопустимість доказу через відсутність ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей, оскільки підміна процесуальних дій одного процесуального інституту процесуальними діями іншого суперечить завданням кримінального провадження.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності не є самостійною підставою для стягнення з неї шкоди відповідно до статті 1166 ЦК України

Частина перша статті 1166 ЦК України  містить пряму вказівку на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов'язкову підставу деліктної відповідальності. Разом з тим, притягнення відповідача до адміністративної відповідальності не може бути самостійною підставою для стягнення з нього шкоди відповідно до статті 1166 ЦК України. Для застосування до правовідносин сторін законодавчих положень про відшкодування майнової шкоди необхідно встановити, що шкода є безпосереднім наслідком протиправної поведінки (дії або бездіяльності).
Невиконання судового рішення через відсутність у боржників майна не може бути підставою для покладення на державу відповідальності за шкоду, завдану конкретними особами, на підставі статті  1177 ЦК України

Механізм відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за рахунок коштів Державного бюджету України визначений Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду".
Водночас цей Закон передбачає можливість реалізації норми цивільного законодавства про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за рахунок коштів Державного бюджету України лише у випадку, коли кримінальне правопорушення вчинено спеціальним суб'єктом (працівник правоохоронного органу, прокуратури) і набуло вигляду незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою тощо. Та обставина, що державний виконавець не забезпечив виконання судового рішення через відсутність у боржників майна, не може бути підставою для покладення на державу відповідальності за шкоду, завдану конкретними особами, на підставі статті  1177 ЦК України.
Факт завдання шкоди особі може бути підставою виникнення грошового зобов’язання між сторонами 

Приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов’язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов’язань.
Вказане свідчить, що грошове зобов’язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема з факту завдання шкоди особі.
Неможливість використання доказів, одержаних за відсутності ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення НСРД 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Відсутність ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій унеможливлює використання їх результатів у доказуванні.
Проведення негласної слідчої дії до постановлення ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення такої дії
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо негласну слідчу дію було проведено до постановлення ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення такої дії за відсутності обставин, передбачених ч. 1 ст. 250 КПК, здобуті у її результаті докази є недопустимими.
Надання прокурором дозволу на проведення НСРД на місцевості, на якій діє правовий режим воєнного, надзвичайного стану, проведення АТО
Суд: Касаційний кримінальний суд

Надання прокурором дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій на підставі ст. 615 КПК не зумовлює недопустимості як доказів відомостей, отриманих за їх результатами, за умови здійснення досудового розслідування на місцевості (адміністративній території), на якій діє правовий режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції, та неможливості виконання відповідним слідчим суддею вказаних повноважень у встановлені законом строки.
Обов’язковість перевірки заяв про застосування недозволених методів ведення досудового розслідування для отримання показань обвинуваченим
Суд: Касаційний кримінальний суд

Залишення апеляційним судом без уваги доводів про застосування щодо обвинуваченого незаконних методів ведення розслідування ставить під сумнів законність та обґрунтованість судового рішення, оскільки згідно з практикою ЄСПЛ допустимість як доказів свідчень, отриманих за допомогою катувань, з метою встановлення відповідних фактів у кримінальному провадженні зводить нанівець саму суть права обвинуваченого не свідчити проти себе та призводить до несправедливості кримінального провадження в цілому.
Відшкодування моральної шкоди, завданої у зв'язку з незаконним притягненням особи до адміністративної відповідальності

Тлумачення статті 1176 ЦК свідчить, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті – така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто на основі загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК).
Здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). До правовідносин з відшкодування особі моральної шкоди, яка завдана такими незаконними діями, підлягають застосуванню положення статті 1174 ЦК України.
Стягнення з юридичної особи - платника податків коштів, які не надійшли до бюджету у вигляді податків у результаті скоєння її службовою особою злочину

Стягнення коштів, які не надійшли до бюджету у вигляді податків у результаті скоєння злочину, має відбуватися не зі службової особи, винної у скоєнні цього злочину, а з платника податків – юридичної особи, податкові зобов`язання якого не були сплачені, на підставі положень податкового законодавства.
Перехід права на земельну ділянку у зв'язку з набуттям іншими особами права власності на частину будівель військового майна 

Набуття юридичними особами приватного права чи фізичними особами у визначеному законодавством порядку права приватної власності на будівлі, які належали до військового майна, створює правові підстави для переходу права на земельну ділянку до власника об'єкта нерухомості, розташованого на ній, у розмірі відповідно до положень статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України саме в силу правочину з придбання військового майна та автоматичного переходу права користування земельною ділянкою відповідно до принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Цим зумовлюється право власника такого об'єкта нерухомості вимагати оформлення у встановленому порядку свого права користування відповідною земельною ділянкою, на якій розміщене придбане ним нерухоме майно та яка необхідна для обслуговування цього майна, незалежно від отримання відмови уповноваженої особи від вказаних земель.
Обов'язок щодо попереднього або наступного набуття суб'єктами господарювання будь-яких прав на земельні ділянки, на які вони мають бажання встановити тимчасові споруди 

Законодавством України не передбачено обов'язку щодо попереднього або наступного набуття суб'єктами господарювання будь-яких прав на земельні ділянки, на які вони мають бажання встановити тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності. Отримання паспорта прив'язки тимчасової споруди на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на її розміщення, а також наявність належним чином укладеного договору щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою є підставою для встановлення такої тимчасової споруди.
Передання земельної ділянки, віднесеної до територій зелених насаджень загального користування, для будівництва й обслуговування житлового будинку без зміни її цільового призначення

Передання земельної ділянки, віднесеної до територій зелених насаджень загального користування (земельної ділянки зелених зон і зелених насаджень міст), для будівництва й обслуговування житлового будинку без зміни її цільового призначення суперечить приписам ЗК України, навіть якщо така ділянка за функціональним призначенням лише частково належить до територій зелених насаджень загального користування, тобто до земель рекреаційного призначення.
Допустимість доказів за результатами проведення перевірки заяви про застосування недозволених методів ведення досудового розслідування
Суд: Касаційний кримінальний суд

За наявності заяви обвинуваченого про застосування щодо нього катування, жорстокого, нелюдського поводження висновок суду про допустимість доказу має ґрунтуватись на результатах проведення належної перевірки заяви шляхом офіційного розслідування.
Можливість виникнення зобов′язання із відшкодування шкоди за наявності договірних правовідносин між сторонами.

Відносини із відшкодування шкоди й відповідно відповідальність за завдану шкоду може мати місце, як правило, лише за відсутності договірних правовідносин, а за наявності останніх має йтися про договірну відповідальність.
Повноваження виконавчих комітетів селищних рад щодо надання, передачі та вилучення земельних ділянок (з 1 січня 2002 року)

У зв`язку із виключенням із Земельного кодексу України права селищних рад передавати повноваження щодо надання, передачі та вилучення земельних ділянок своїм виконавчим комітетам, останні втратили зазначені повноваження з 01 січня 2002 року, навіть у випадку, якщо відповідне рішення про делегування таких повноважень селищною радою не скасовано.
Заборона використовувати докази, здобуті за допомогою методів примусу чи утиску
Суд: Касаційний кримінальний суд

Сторона обвинувачення в кримінальному провадженні, намагаючись довести свою версію щодо обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті за допомогою методів примусу чи утиску всупереч волі обвинуваченого, з огляду на право обвинуваченого не свідчити проти себе.
Оцінка допустимості доказів, отриманих під час адміністративного затримання
Суд: Касаційний кримінальний суд

Оскільки адміністративне затримання особи може бути використано для забезпечення її перебування під вартою як підозрюваного у кримінальному провадженні, то суд має надати оцінку допустимості доказів, здобутих під час адміністративного затримання, та забезпеченню реалізації затриманим його процесуальних прав.
Витребування майна, примусово реалізованого у порядку, встановленому для примусового виконання судових рішень

На підставі частини другої статті 388 ЦК України майно не можна витребувати від добросовісного набувача тоді, коли воно було примусово реалізоване у порядку, встановленому для примусового виконання судових рішень.
Витребування власником земельних ділянок, які були поділені та/або об`єднані 

Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб, зокрема, на підставі статті 388 ЦК України
Визнання протиправним і скасування рішення органу місцевого самоврядування як окремий спосіб захисту порушених прав
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України щодо можливого способу захисту порушеного права шляхом визнання протиправним і скасування рішення органу місцевого самоврядування без вимог про скасування правовстановлюючих документів на земельну ділянку,  укладених (виданих) на підставі такого рішення, визначивши, що вимога про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування щодо розпорядження земельною ділянкою є окремим способом захисту поновлення порушених прав.
На особу (позивача) не можна покладати обов'язок об'єднання вимог про визнання протиправним і скасування рішення органу місцевого самоврядування та вимог про скасування правовстановлюючих документів на земельну ділянку, укладених (виданих) на підставі такого рішення.
Порядок відведення земельних ділянок для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів

Відведення для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів спеціальних земельних ділянок, які затверджуються переліком відповідного органу місцевого самоврядування, має здійснюватися з урахуванням норм Земельного кодексу України щодо порядку формування земельної ділянки
Юрисдикція спору щодо оскарження законності рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі земельної ділянки для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів 
Суд: Велика Палата

Спір щодо оскарження законності рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі земельної ділянки комунальної власності для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.
Допустимість показань свідка, який перед допитом перебував у відділенні поліції. Допит особи, яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння, за відсутності захисника.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Перебування свідка перед допитом у відділенні поліції за відсутності відомостей про застосування до нього психологічного або фізичного насильства, не зумовлює визнання його показань недопустимими. Допит особи, яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння, за відсутності захисника, з огляду на зміст п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК, не є порушенням права на захист та підставоюдля визнання протоколу допиту недопустимим доказом.
Можливість оскарження рішення суду особою, яка набула право власності на майно після ухвалення судом першої інстанції рішення
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду підтримала правовий висновок Верховного суду України  щодо права  оскарження рішення суду особою, яка набула право власності на майно після ухвалення судом першої інстанції рішення, визначивши, що саме по собі набуття особою, яка не брала участі у справі, права власності на майно щодо якого виник спір, зокрема після ухвалення судом першої інстанції рішення, не обов`язково свідчить про те, що судовим рішенням вирішено питання щодо її прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків. Натомість питання про те, чи вирішено судовим рішенням питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків особи, яка не брала участі у справі, має вирішуватись виходячи з конкретних обставин справи та з урахуванням змісту судового рішення
Внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності позивача на підставі рішення суду про задоволення негаторного позову

Рішення суду про задоволення негаторного позову передбачає внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності позивача, але за умови, що право власності на нерухоме майно зареєстроване за відповідачем, а не за іншою особою
Відсутність захисника та законного представника під час проведення слідчої дії за участю неповнолітнього
Суд: Касаційний кримінальний суд

Проведення слідчої дії за участю неповнолітнього за відсутності захисника та законного представника має наслідком недопустимість доказів, отриманих під час такої слідчої дії.
Відсутність захисника під час відібрання зразків крові при вирішенні питання про допустимість висновку судово-медичної експертизи.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Відсутність захисника під час відібрання зразків крові в особи не є такою обставиною, що зумовлює недопустимість висновку судово-медичних експертиз через порушення права на захист, оскільки зразки крові містять інформацію, зміст якої не залежить від волі особи, в якої вони відбираються.
Порядок обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України щодо порядку обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів, визначивши, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Вирішення питання щодо присутності підозрюваного під час проведення обшуку та допустимість протоколу такого обшуку
Суд: Касаційний кримінальний суд

Оскільки згідно із ст. 236 КПК питання щодо присутності підозрюваного під час проведення обшуку вирішується за розсудом слідчого, підстави вважати протокол обшуку, проведеного за відсутності підозрюваного, недопустимим доказом, відсутні.
Відсутність підстав для застосування норм матеріального права, що регулюють деліктні правовідносини, у зв’язку з невиконанням умов договору банківського вкладу 

Відносини із відшкодування шкоди й, відповідно, відповідальність за завдану шкоду може мати місце, як правило, лише за відсутності договірних правовідносин, а за їх наявності має йтися про договірну відповідальність.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення нарахованих на вклад процентів, які передбачені умовами договорів вкладу, судам слід враховувати, що ці правовідносини випливають із договірних, а тому відповідальність за невиконання умов договору несе особа, з якою було укладено ці договори, тобто банк чи кредитна спілка, що передбачено статтею 1058 ЦК України.
Вказане стосується й застосування відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України, а тому суми процентів та інфляційних втрат, нарахованих на суму вкладів і обумовлених  невиконанням умов договорів вкладу, не можуть бути стягнуті у порядку делікту.
Порушення права на захист. Відсутність захисників під час проведення впізнання обвинувачених за відсутності належного повідомлення.
Суд: Касаційний кримінальний суд

Відсутність захисників під час проведення впізнання обвинувачених за відсутності доказів повідомлення захисників про час та місце проведення цієї слідчої дії становить порушення права на захист, що має наслідком недопустимість як доказу протоколу вказаної слідчої дії.
Солідарна відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду підтримала правовий висновок Верховного Суду України щодо солідарної відповідальності подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, визначивши, що при вирішенні спору про порядок виконання колишнім подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, якщо питання про поділ цих зобов`язань не було зі згоди кредитора вирішене при поділі спільного майна цього подружжя, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном.
Якщо один із колишнього подружжя в повному обсязі виконав зобов`язання, то він у порядку частини першої статті 544 ЦК України має право на зворотну вимогу (регрес) до іншого з подружжя у відповідній частині
Істотність збільшення вартості майна визнання особистого нерухомого майна одного з подружжя спільним майном подружжя
Суд: Велика Палата

Якщо особиста приватна власність одного з подружжя зазнала перетворень і збільшилась у вартості в період шлюбу, однак таке збільшення не було істотним, то інший із подружжя, не власник, має право на 1/2 частину збільшення вартості такого майна, якщо воно пов’язане із вкладенням в об’єкт особистої приватної власності за час шлюбу спільних коштів подружжя.
Для визнання особистого нерухомого майна одного з подружжя спільним майном подружжя істотність збільшення вартості майна має відбутися така, що первинний об’єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної вартості, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає несуттєвим, малозначним порівняно з тим об’єктом нерухомого майна, який з’явився під час шлюбу в результаті спільних трудових або грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником.
Істотність такого збільшення має бути пов’язана зі спільними затратами грошових коштів чи трудовими затратами або затратами іншого з подружжя, який не є власником майна. Сам факт перебування осіб у шлюбі в період, коли особисте майно чи його вартість істотно збільшилося, не є підставою для  визнання його спільним майном
Оцінка факту відкриття матеріалів кримінального провадження підозрюваному, а не його захиснику
Суд: Касаційний кримінальний суд

При оцінці факту відкриття матеріалів кримінального провадження підозрюваному, а не його захиснику, як обставини, що зумовлює недопустимість доказу, суд має оцінити, чи призвело це до істотного обмеження можливостей сторони захисту ознайомитися з доказами сторони обвинувачення і підготувати правову позицію, що буде нею обстоюватись у змагальній процедурі судового розгляду.
Допустимість/недопустимість пояснень, наданих експерту в ході проведення судово-психіатричної експертизи
Суд: Касаційний кримінальний суд

Пояснення, надані експерту в ході проведення судово-психіатричної експертизи, є недопустимим доказом, якщо особу не було попереджено про можливість відмовитися від давання пояснень та не відповідати на запитання.
Порушення права на захист. Обмеження права сторони захисту на допит свідка під час судового розгляду
Суд: Касаційний кримінальний суд

Обмеження сторони захисту у реалізації права на допит свідка безпосередньо під час судового розгляду, є істотним порушенням прав людини та основоположних свобод, а отже, підставою для визнання доказу недопустимим, що зумовлює неможливість його покладення в основу обвинувального вироку.
Щодо початку перебігу встановленого частиною третьою статті 233 КЗпП України строку звернення до суду

З урахуванням змісту частини третьої статті 233 КЗпП України день ухвалення судового рішення у кримінальній справі відносно особи не вважається днем виявлення заподіяної нею шкоди за наявності акта або висновку, складених у результаті інвентаризації матеріальних цінностей, під час ревізії або перевірки фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації.