DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Щодо суб'єктивної сторони (мотиву) складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 398 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Мотивом вчинення злочину, передбаченого ст. 398 КК, може бути бажання припинити певні дії захисника чи представника особи або помста за їх діяльність, а суб’єктивна сторона складу цього злочину не пов’язана з точною обізнаністю винного зі змістом тих повноважень, які наразі виконує потерпілий, адже достатньо, щоб винний усвідомлював той факт, що захисник або представник особи здійснює свою діяльність.
Для встановлення причинно-наслідкового зв’язку між завданням обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій та здійсненням нею як адвокатом діяльності з надання правової допомоги, належить зважати на багатоаспектність змісту правової допомоги
Щодо складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 КК (момент виникнення наміру, мета обов'язкова ознака складу)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Момент виникнення у особи наміру ухилитись від військової служби (безпосередньо в момент самовільного залишення військової частини або в період незаконного перебування за її межами) не впливає на наявність складу злочину "Дезертирство". Обов’язковою ознакою складу цього кримінального правопорушення завжди є мета, що полягає у намірі військовослужбовця ухилятися від військової служби протягом не трьох діб, місяця, двох місяців тощо, тобто не тимчасово, а назавжди
Наслідки долучення постанови про призначення групи прокурорів та групи слідчих на стадії касаційного розгляду, якщо це питання ставилось протягом судового та апеляційного розглядів, при цьому витяг є ЄРДР не замінює відповідну постанову. Щодо ст. 225 КПК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо питання про недопустимість отриманих доказів через відсутність постанови про визначення групи прокурорів та групи слідчих, які брали участь у їх отриманні, ставилося протягом судового та апеляційного розгляду, однак стороною обвинувачення такі постанови надані суду першої чи апеляційної інстанції на вимогу суду не були, долучення цих документів прокурором на стадії касаційного розгляду не може впливати на висновки судів нижчих інстанцій.
Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення прокурора або групи прокурорів чи постанову керівника відповідного органу досудового розслідування про призначення слідчого або групи слідчих, які здійснюватимуть повноваження прокурорів чи слідчих у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.
Оскільки при допиті свідка в порядку ст. 225 КПК не передбачено обов’язкової участі підозрюваного та/чи потерпілого, то проведення даної слідчої дії за присутності захисника, який здійснював захист засудженого, а також прокурора і слідчого свідчить про забезпечення участі обох сторін кримінального провадження в аспекті дотримання права сторони кримінального провадження на перехресний допит свідка.Якщо протокол складений й підписаний одним слідчим, то зазначення у вступній частині протоколу іншого слідчого є опискою та не може бути підставою для визнання недопустимим доказом даних протоколу обшуку житла, як такого, що складений неуповноваженою особою
Щодо правових наслідків проведення судово-медичної екпертизи з метою виявлення тілесних ушкодженнь у потерпілого через тривалий час (4 роки) пісдля ДТП
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо у кримінальному провадженні за обвинуваченням особи за ч. 2 ст. 286 КК, з метою виявлення у потерпілого відповідних тілесних ушкоджень, отриманих у результаті дорожньо-транспортної пригоди, судово-медична експертиза була проведена через 4 роки після такої пригоди на підставі рентгенографії, проведеної через 3 роки після такої пригоди, то вирішення судом питання належності зазначеного доказу має вагоме значення для доведеності чи недоведеності винуватості засудженого
Щодо повноважень прокурора  у разі повернення обвинувального акту. Для застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК належить перевіряти час первинного звернення до суду з обвинувальним актом
Суд: Касаційний кримінальний суд

У разі повернення судом обвинувального акта, який не відповідає вимогам КПК, повноваження прокурора обмежені лише усуненням його недоліків, і строк їх усунення не може бути включений у строк досудового розслідування в розумінні положень ст. 219 КПК.
Вирішуючи питання про застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК у кримінальному провадженні суду належить перевіряти дотримання стороною обвинувачення строків досудового розслідування під час первинного звернення прокурора до суду з обвинувальним актом
Щодо допиту малолітньої особи за методикою "Зелена кімната"
Суд: Касаційний кримінальний суд

Враховуючи, що КПК не містить обов'язку під час досудового розслідування проводити допит малолітньої особи за методикою "Зелена кімната", то для доведення винуватості особи у вчиненні розпусних дій щодо малолітніх осіб, у тому числі членом сім'ї – батьком стосовно своєї дочки, проведення такої слідчої дії щодо малолітньої особи без урахування зазначеної методики допиту не є порушенням вимог КПК, зважаючи, що даний спосіб опитування орієнтований на мінімізацію та запобігання повторної травматизації психіки дитини і несе виключно методичний характер
Щодо сукупності обставин, які необхідно оцінити для висновку про наявність чи відстуність провокації
Суд: Касаційний кримінальний суд

Жодна з обставин сама по собі не може бути визначальною для висновку про наявність або відсутність провокації, адже лише оцінивши всі фактичні і юридичні аспекти події в сукупності суди можуть зробити висновок про те, чи була поведінка агентів такою, що спонукала особу до дій, які та не вчинила б без їх втручання, і якщо НСРД розпочалися після отримання правоохоронними органами інформації, яка давала підстави вважати, що готується злочин, то факт того, що свідок не звертався із заявою до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення, а був залучений до проведення НСРД, не має вирішального значення для висновку про наявність чи відсутність провокації.
Наявність у особи судимостей, а також його співпраця з органами розслідування в інших кримінальних провадженнях, самі по собі не свідчать про наявність провокації.
НСРД, у тому числі, контроль за вчиненням злочину, можуть проводитися і штатними працівниками правоохоронного органу, тому багаторазова участь у таких операціях не може свідчити про наявність провокації
Щодо обрахування строку досудового розслідування в аспепкі можливості включення до нього періоду, що минув між закінченням попередньо визначеного строку  і розглядом клопотання про його продовження 
Суд: Касаційний кримінальний суд

За своєчасного звернення слідчого чи прокурора до суду з клопотанням про продовження строку досудового розслідування в термін, встановлений ч. 5 ст. 294 КПК, відповідальність за належний розгляд клопотання цілком покладається на суд.
У строк досудового розслідування не може бути включений період, який минув між закінченням попередньо визначеного строку досудового розслідування і розглядом клопотання про продовження строку досудового розслідування
Щодо правових наслідків використання у процесуальних документах (заявах по суті, з процесуальних питань) нецензурної лексики, образливих слів чи символів
Суд: Касаційний кримінальний суд

Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників. Тому скарги або заяви, з яких убачається зловживання процесуальними правами, є неприйнятними та підлягають поверненню скаржнику
Відсутність матеріалів провадження (втрачені матеріали) не є підставою для повернення апеляційної скарги
Суд: Касаційний кримінальний суд

Втрачені матеріали кримінального провадження підлягають відновленню не тільки за клопотанням сторін, а й за власною ініціативою суду. Відсутність матеріалів провадження не є підставою для повернення апеляційної скарги в розумінні ч. 3 ст. 399 КПК, оскільки наведений в цій частині перелік підстав для повернення апеляційної скарги є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає
Щодо наявності кваліфікуючої ознаки "повторність" у разі визання особи винуватою лише за одним епізодом крадіжки
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо з усього обсягу пред’явленого обвинувачення особу визнано винуватою лише за епізодом закінченого замаху на таємне викрадення майна, а інших судимостей за вчинення будь-яких із злочинів, передбачених статтями 185, 186 та 189–191 або статтями 187, 262 КК, в особи не було, то кваліфікація дій засудженої особи за ознакою "повторність" є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність
Щодо призначення покарання у виді конфіскації майна за ч. 2 ст. 307 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Призначення додаткового покарання за ч. 2 ст. 307 КК у виді конфіскації майна допускається лише в разі, якщо особа вчинила це кримінальне правопорушення з корисливого мотиву
Щодо застосування ч. 2 ст. 68 КК у разі призачнення покараня за злочин за який санкцією норми Особливої частини КК альтернативно передбачено довічне позбавлення волі
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо в санкції норми Особливої частини КК альтернативно передбачено довічне позбавлення волі, то положення ч. 2 ст. 68 КК не можуть застосовуватися з огляду на максимальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки найбільш суворим видом покарання, передбаченим санкцією, залишається довічне позбавлення волі, а це покарання виключає можливість визначення його половини
Щодо неможливості звільнення особи від відбування покарання за кримінальне правопорушення за вчинення корупційного кримінального правопорушення
Суд: Касаційний кримінальний суд

Вчинення особою злочину, передбаченого відповідною частиною ст. 191 КК, шляхом зловживання службовим становищем, унеможливлює застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, адже таке діяння вважається корупційним
Щодо можливості застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-1 КК 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Пособництво у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та добровільне обіймання особою посади в. о. начальника залізниці на окупованій території свідчать про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності, конституційному ладу, а тому виключають можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням
Щодо застосування спеціальної конфіскації
Суд: Касаційний кримінальний суд

Оскільки можливість застосування спеціальної конфіскації не виключається навіть у тих випадках, коли конфіскація майна з огляду на його вартість сприймається як набагато суворіший захід, ніж призначене покарання, то в разі такого застосування необхідно навести належні аргументи, які обґрунтовують з урахуванням обставин конкретної справи, що такий захід не порушуватиме справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу й захисту фундаментальних прав осіб. До уваги можуть братися: вартість майна, що підлягає конфіскації, законність чи незаконність його походження; тяжкість і характер вчиненого злочину; наявність, розмір і характер завданої шкоди або шкоди, яка потенційно могла бути завданою злочином; вид і розмір призначеного покарання тощо
Щодо кваліфікації дій особи, яка добровільна зайняла посаду у псевдооргані - прокуратурі "лнр" за ч. 7 ст. 111-1КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Дії громадянина України, який, використовуючи факт незаконного створення на тимчасово окупованій території України правоохоронного органу з метою особистого кар’єрного розвитку, добровільно зайняв посаду заступника прокурора у псевдооргані – прокуратурі "лнр", свідчать про вчинення особою колабораційної діяльності та утворюють склад злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК, а наявність в особи спеціальних знань у галузі права, здобутих в українському закладі вищої освіти, лише підтверджує чітке усвідомлення останнім суспільно небезпечного характеру свого діяння
Кваліфікація. Відмежування складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК від складу ч. 2 ст. 121 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Завдання засудженим декількох ударів потерпілому в ділянку грудної клітки, від чого, як зазначила експерт, могли виникнути переломи ребер і грудини, внаслідок яких настав травматичний шок та смерть потерпілого, свідчить про передчасність висновків суду щодо відсутності підстав для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 115 КК, адже смерть як похідний наслідок і кінцевий результат злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, не може бути прямим наслідком вчиненого особою діяння.
За наявності умислу на заподіяння смерті проміжок часу до її настання, потенційна можливість врятувати потерпілому життя за умови втручання інших осіб із наданням відповідної допомоги, намагання медичних працівників відвернути настання наслідків у виді смерті на кваліфікацію дій винуватого не впливають
Кваліфікаця. Щодо обставин, які свідчать про вчинення умисного вбивства  з особливою жорстокістю (п. 4 ч. 2 ст. 115 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Оскільки при кваліфікації умисного вбивства за ознакою вчинення його з особливою жорстокістю (п. 4 ч. 2 ст. 115 КК) кримінальним законом визначено, що особлива жорстокість пов’язується зі способом позбавлення людини життя та іншими обставинами, які свідчать про проявлення винним особливої жорстокості, то позбавлення життя потерпілої шляхом пошкодження внутрішніх органів з урахуванням того, що під час та одразу після заподіяння ушкоджень вона була жива, вказує на те, що своїми діями засуджений заподіяв потерпілій особливих мук та страждань
Щодо кваліфікації дій особи за ст. 128 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо з аналізу наявних у кримінальному провадженні доказів не доведено, що обвинувачений діяв з умислом на вбивство, а вбачається, що він, складаючи карабін, який має технічну несправність, через яку може відбутися постріл без натискання на спусковий гачок, не перевірив його на предмет наявності у стволі боєприпасу, через що поцілив у живіт потерпілого, заподіявши тяжких тілесних ушкоджень, то в діях обвинуваченого наявна необережна форма вини у вигляді злочинної недбалості
Щодо кваліфікації дій особи за ч. 2 ст. 140 КК (особу виправдано у зв’язку з відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Якщо при терміновій госпіталізації дитини лікар констатував відсутність хвороби апендициту (перитоніту), з підозрою на яку пацієнта було доставлено до лікарні, а натомість виявлено важке захворювання (хвороба Крона) і його швидкий перебіг та особливості протікання призвели до смерті малолітнього потерпілого внаслідок вже сформованого комплексу незворотних патологічних змін в організмі дитини, яким можна було запобігти лише при вчасному діагностуванні, то відповідальність ургентного лікаря-хірурга дитячого відділення за ст. 140 КК виключається, з урахуванням запізнілого звернення за медичною допомогою і реальної неможливості надання пацієнту необхідної медичної допомоги
Щодо кваліфікації дій особи ст. 187 КК у разі вчинення злочину групою осіб, коли кожен із нападників виконує різні дії
Суд: Касаційний кримінальний суд

У разі наявності єдиного спільного умислу на заволодіння майном, поєднаного із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров’я особи, яка зазнала нападу (ст. 187 КК), виконання кожним із нападників під час нападу на потерпілого різних дій (завдання ударів, вилучення речей) не може бути підставою для їх кваліфікації за статтями закону, які передбачають відповідальність за окремі злочинні дії (ст. 121, ст. 122 або ст. 125 КК)
Щодо кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 263 КК в період воєнного стану
Суд: Касаційний кримінальний суд

Положення Закону України "Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України" від 03.03.2022 No 2114-IX не декриміналізують протиправного поводження з предметами злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, вчиненого до набуття чинності цим Законом, та не встановлюють правомірності незаконного поводження з предметами, отриманими всупереч порядку, встановленому МВС України, в період дії воєнного стану
Щодо кваліфікації дій осіб за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127 і ч. 2 ст. 365 КК. Щодо ненадання протоколу проведення слідчого експерименту, долучення лише відеозапису цієї слідчої дії
Суд: Касаційний кримінальний суд

Неконкретність висунутого працівникам правоохоронного органу обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127 "Катування" КК (в редакції від 27.04.2004), а також ч. 2 ст. 365 "Перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу" КК (в редакції від 27.04.2004), не може бути приводом для їх виправдання, а свідчить про неефективність розслідування факту жорстокого поводження з людиною з боку службових осіб правоохоронних органів.
Якщо при перевищенні влади або службових повноважень фізичне насильство полягало в катуванні, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 127 КК, дії службової особи необхідно кваліфікувати за сукупністю злочинів – за ч. 2 ст. 127 і ч. 2 ст. 365 КК.
Ненадання стороною обвинувачення з будь-яких підстав протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого не може зашкодити справедливому судовому розгляду з урахуванням того, що проведення цієї слідчої дії відбулося без порушення будь-яких прав і свобод людини, передбачених Конвенцією та Конституцією України, а наданий технічний носій інформації, на якому зафіксовано проведення цієї слідчої дії, за обставин цього кримінального провадження, є електронним доказом, на якому міститься інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи
Щодо дій які утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Оскільки лісогосподарські заходи з поліпшення якісного складу лісів як складник заготівлі деревини здійснюються в порядку спеціального використання лісових ресурсів, а тому потребують як отримання спеціального дозволу, так і затвердження лімітів користування, то дії директора національного природного парку, що полягали у видачі лісорубних квитків на проведення рубок формування та оздоровлення лісів на території парку, на підставі яких було проведено незаконні рубки формування та оздоровлення лісів, що розташовані в межах території вказаного природного парку, утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК
Кваліфікація. Щодо дій громадянина України, який  реалізовував державну політику держави-окупанта – рф у військовій сфері підлягають кваліфікації ч. 1 ст. 438 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Дії громадянина України, який реалізовував державну політику держави-окупанта – рф у військовій сфері, здійснюючи примусовий призов цивільного населення України, яке проживає на тимчасово окупованій території України, на строкову військову службу до збройних сил рф, не лише підписуючи повістки про виклик цивільного населення на засідання призовних комісій, а й беручи участь у вказаних засіданнях, на яких обговорювалися питання розшуку та повідомлення осіб, які нібито підлягають призову, та особисто ініціюючи розшук осіб, які уникають призову, і вручення їм повісток, є такими, що порушують закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, і підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 438 КК
Щодо забезпечення права зберігати мовчання під час здійснення поліцією превентивних заходів
Суд: Касаційний кримінальний суд

Оскільки інформування особи про гарантоване їй право зберігати мовчання має бути забезпечене в разі наявності підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення та за умови ймовірної причетності цієї особи до його скоєння, то отримання інформації стосовно вчинення кримінального правопорушення працівником поліції від винного без усвідомлення факту наявності в особи заборонених речей або речовин, тобто скоєння злочину останнім, не може свідчити про порушення приписів ст. 18 КПК під час виконання патрульним поліції превентивних заходів
Щодо експертів, які мають право на проведення судових експертиз
Суд: Касаційний кримінальний суд

До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну освіту та освітньо-кваліфікаційний рівень, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах МЮУ, атестовані й отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності в порядку, передбаченому Законом України "Про судову експертизу"
Щодо розподілу процесуальних витрат у разі закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 46 КК, у зв’язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим і застосування до неї більш м’якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов’язаних із проведенням судової автотехнічної експертизи та судової експертизи технічного стану транспортного засобу
Щодо правових наслідків відсутності окремого протоколу про хід та результати контролю за вчиненням злочину
Суд: Касаційний кримінальний суд

Не є порушенням вимог статей 104, 252 і п. 4 ст. 271КПК відсутність окремого протоколу про хід та результати контролю завчиненням злочину вразі одночасного проведення контролю за вчиненням злочину, аудіо-, відеоконтролю особи та зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж.
Щодо апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, якою зобов'язано слідчого та/або прокурора вчинити конкретну дію
Суд: Касаційний кримінальний суд

Ухвала слідчого судді місцевого суду, якою зобов’язано слідчого та/або прокурора вчинити конкретну дію щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, підлягає апеляційному оскарженню
Щодо оскарження ухвали слідчого судді про повернення скарги на повідомлення про підозру
Суд: Касаційний кримінальний суд

Ухвала слідчого судді про повернення скарги на повідомлення про підозру підлягає апеляційному оскарженню
Щодо оскарження ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри в об’єднаному кримінальному провадженні
Суд: Касаційний кримінальний суд

Ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри в об’єднаному кримінальному провадженні, у якому частина відомостей про кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР до 16.03.2018, а частина – після цієї дати, підлягає апеляційному оскарженню
Щодо стадії процесу на якій вирішується клопотання про закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК на будь-якій стадії процесу до виходу суду в нарадчу кімнату для постановлення рішення по суті.
Відмова в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК відповідно до вимог ст. 350 КПК не перешкоджає його повторній подачі та вирішенню, а попереднє рішення суду із цього приводу не має характеру преюдиційного та остаточного
Щодо можливості закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, у якому потерпілий вказує на конкретних осіб, які вчинили кримінальне правопорушення
Суд: Касаційний кримінальний суд

Закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, у якому потерпілий, зазначаючи про те, що кримінальне правопорушення вчинено конкретними особами, на яких у передбачений КПК спосіб безпосередньо вказує органу досудового розслідування, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК)