DocSA/legal-position-indexes huggingface dataset:
Документи, що підтверджують право постійного користування земельними лісовими ділянками
Суд: Касаційний цивільний суд

Відповідно до пункту 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами. 
Відтак, вирішуючи питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства, необхідно враховувати пункт 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" ЛК України
Відсутність підстав для поновлення договору оренди земельної ділянки
Суд: Касаційний цивільний суд

Направлення пропозиції про продовження оренди, так само й продовження користування землею після закінчення терміну оренди, за умови отримання орендарем волевиявлення орендодавця про небажання продовження оренди та вимоги повернення землі, не може слугувати підставою для поновлення дії орендних відносин між сторонами.
Призначення покарання за обставин, якщо суб’єкт вчинив злочин (злочини) між вироками, за останнім з яких було призначене остаточне покарання за правилами ст. 71 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

При призначенні засудженому остаточного покарання щодо злочинів, вчинених після постановлення попереднього вироку і до постановлення нового, застосовуються правила частини 4 статті 70 КК, а стаття 71 цього Кодексу не потребує застосування, оскільки покарання призначається за сукупністю злочинів, а попередній вирок уже зараховано до призначеного покарання за сукупністю злочинів.
Призначення покарання у ситуації коли після постановлення вироку було встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Відповідно до чинного кримінального законодавства та системного аналізу закону України про кримінальну відповідальність у випадку, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку – за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього – за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім – за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку і остаточно – за сукупністю вироків.
Призначення покарання у ситуації, коли після постановлення вироку, яким до особи застосовано ст. 75 КК, було встановлено, що нею вчинено кілька злочинів до та після постановлення першого вироку 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку – за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього – за правилами ч. 4 ст. 70 КК, потім – за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку і остаточно – за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу. У кримінально-правовій ситуації, коли вчинення нового злочину в період іспитового строку стає фактичною підставою для визнання (скасування) призначеного за попереднім вироком покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого було звільнено особу, таким, що належить відбувати реально, його самостійне виконання при застосуванні ч. 4 ст. 70 КК не допускається за наявності підстав для подальшого призначення остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 71 вказаного Кодексу.
Солідарний обов'язок страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого

Законодавство України не передбачає солідарного обов'язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого.
Умови відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів
Суд: Велика Палата

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування
Можливість потерпілого звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів
Суд: Касаційний кримінальний суд

Велика Палата Верховного Суду підтримала власний правовий висновок щодо порядку отримання потерпілим страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначивши, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування в межах річного строку.
Можливість звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано

Під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) суд за поданням державного або приватного виконавця може вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
Особливості перебігу строку позовної давності щодо оскарження бездіяльності виконавця

Бездіяльність виконавця, посадових осіб органів ДВС є триваючим правопорушенням, у зв’язку з чим  початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається.
Відсутність підстав для визнання електронних торгів недійсними, якщо дії державного виконавця не стосуються правил проведення електронних торгів

Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.
Порядок оскарження розрахунків державного виконавця щодо заборгованості за аліментами

Спір про визнання незаконними розрахунків державного виконавця щодо заборгованості за аліментами може розглядатись у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, а не лише у порядку позовного провадження.
Наслідки неврахування апеляційним судом думки потерпілого при призначенні засудженому покарання та звільненні від його відбування
Суд: Касаційний кримінальний суд

Думка потерпілого може враховуватись судом при призначенні засудженому покарання та звільненні від його відбування, однак вона не є вирішальною, тому прийняття апеляційним судом рішення всупереч позиції потерпілого, який вибачив засудженого та просив застосувати ст. 75 КК, не є підставою для скасування по суті правильного судового рішення.
Умови, за наявності яких допускається посилення покарання за результатами нового розгляду справи
Суд: Касаційний кримінальний суд

Посилення покарання за результатами нового розгляду справи допускається виключно при існуванні двох умов: оскарження попереднього вироку в апеляційному порядку прокурором, потерпілим або його представником через обрання занадто м’якого заходу примусу та прийняття апеляційним судом рішення про скасування вироку саме за вказаними доводами. Якщо ж вирок було скасовано в апеляційному порядку на інших підставах, власне факт оскарження його через м’якість покарання учасниками процесу зі сторони обвинувачення не усуває процесуальних обмежень, установлених ч. 2 ст. 416 КПК.
Перебіг позовної давності у спорах про стягнення коштів на користь страхової компанії, що виплатила страхове відшкодування за договором добровільного страхування, і до якої перейшло право вимоги
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду підтримала правовий висновок Верховного Суду України щодо перебігу позовної давності у спорах про стягнення коштів на користь страхової компанії, що виплатила страхове відшкодування за договором добровільного страхування, і до якої на підставі статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" перейшло право вимоги, визначивши, що в таких правовідносинах позовна давність має обраховуватися з моменту настання страхового випадку – з моменту ДТП, а не з моменту виплати такою компанією страхового відшкодування
Відмова у виплаті страхового відшкодування у зв’язку неподанням заяви про страхове відшкодування впродовж одного року особою, яка здійснила страхове відшкодування потерпілому на підставі договору добровільного майнового страхування

Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України щодо можливості відмови у виплаті страхового відшкодування у зв’язку неподанням заяви про страхове відшкодування впродовж одного року особою, яка здійснила відшкодування потерпілому завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу збитку на підставі договору добровільного майнового страхування, визначивши, що право страховика за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску річного строку на звернення до нього із заявою про його виплату не залежить від суб'єкта звернення з відповідною заявою та підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу збитку на підставі договору добровільного майнового страхування.
Неприпустимість спростування даних, що містяться в повідомленні про підозру, в порядку цивільного судочинства 

Спростування даних, які містяться в повідомленні про підозру, як недостовірної інформації у порядку цивільного судочинства є неприпустимим.
Порушення корпоративних прав учасника у випадку укладення директором товариства договорів із перевищенням повноважень
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 02 травня 2018 року у справі No 923/20/17, щодо укладення директором товариства договорів із перевищенням повноважень, визначивши, що укладення директором товариства договорів без згоди загальних зборів товариства порушує права та інтереси самого товариства, а не корпоративні права його учасника
Застосування ст. 232 ЦК України до правочину, вчиненого керівником юридичної особи внаслідок зловмисної домовленості з представником іншої сторони 
Суд: Велика Палата

Правочин, вчинений керівником юридичної особи внаслідок зловмисної домовленості з представником іншої сторони, може бути визнаний недійсним на підставі частини першої статті 232 ЦК України.
Повернення коштів, набутих учасниками товариства у якості дивідендів, на підставі ст. 1212 ЦК України
Суд: Велика Палата

Якщо учасники товариства набули кошти у вигляді дивідендів на підставі дійсного рішення загальних зборів, такі кошти набуто учасниками товариства за наявності правової підстави, тому вони не можуть бути повернуті на підставі статті 1212 ЦК України.
Порядок розрахунку вартості частини майна товариства, належної до сплати учаснику, який виходить із цього товариства (у редакції ЗУ "Про господарські товариства" до 17 червня 2018 року).
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2014 року у справі No910/10168/13, щодо порядку розрахунку суми пропорційної частки учасника при його виході з товариства, визначивши, що вартість частини майна товариства, належна до сплати учаснику, який виходить із цього товариства, має визначатися не з балансової вартості, а з дійсної (ринкової) вартості об'єкта оцінки, пропорційно до частки учасника в статутному капіталі товариства (у редакції ЗУ "Про господарські товариства" до 17 червня 2018 року).
Порядок відступлення учасником товариства своєї частки
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 22 грудня 2009 року у справі No 33/45-09-1388, щодо порядку відступлення учасником товариства своєї частки, визначивши, що відступлення (відчуження) частки не є самостійним непоіменованим видом договору, а відбувається шляхом укладання договору купівлі-продажу, міни, дарування тощо в усній або письмовій формі залежно від вимог чинного законодавства України та статуту товариства.
Спосіб захисту права власності особи на частку у статутному капіталі, якою заволоділа третя особа
Суд: Велика Палата

Визнання припиненим договору позики та визнання удаваним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства, укладеного на забезпечення вимог за договором позики, є неналежним способом захисту права власності особи на частку у статутному капіталі. Належним способом захисту позивача є позов про повернення з володіння відповідача частки у статутному капіталі товариства
Момент виходу учасника з товариства та обов'язок товариства внести зміни до відомостей про товариство (після 17 червня 2018 року)
Суд: Велика Палата

Велика Палата Верховного Суду підтримала правовий висновок Верховного Суду України щодо визначення моменту виходу учасника зі складу товариства, зазначивши, що моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв`язку. Згідно зі змінами до законодавства, яке регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, право подавати документи на реєстрацію змін у складі учасників товариства з обмеженою відповідальністю надано відповідним учасникам товариства. Реєстрація внесених змін до статутних документів товариства здійснюється в межах правовідносин з державної реєстрації юридичних осіб, а не в межах зобов`язальних правовідносин між товариством та його колишнім учасником.
Спосіб захисту корпоративних прав учасника, який вибув зі складу товариства
Суд: Велика Палата

Належним способом захисту корпоративних прав учасника, який вибув зі складу товариства, є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства
Неналежне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів товариства як підстава для визнання рішення таких зборів недійсним
Суд: Велика Палата

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства та з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори, а також щодо відповідності питань порядку денного зборів питанням порядку денного, які перелічені в отриманому учасником запрошенні на загальні збори учасників товариства. 
Якщо учасник (або його представник) узяв участь у загальних зборах і голосував на них, то ця обставина сама собою не обов`язково свідчить про те, що учасник був належним чином повідомлений про збори і мав змогу підготуватися до розгляду питань порядку денного, зокрема вирішити, чи може він довірити участь у таких зборах своєму представнику з огляду на конкретні питання, які виносяться на розгляд зборів, чи визнати доцільним узяти участь у зборах особисто.
Щодо правомірності звернення керівника громадської організації з позовом про захист його честі й гідності внаслідок поширення інформації про громадську організацію 

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред’явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім’ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. У разі поширення недостовірної інформації, що шкодить діловій репутації юридичної особи або її структурного підрозділу, позов вправі пред’явити орган цієї юридичної особи. 

Таким чином, поширена в соціальній мережі інформація щодо діяльності громадської організації не може порушувати особисті немайнові права позивача, оскільки позивач звернувся до суду із позовом про захист честі гідності та ділової репутації як фізична особа, а не як керівник громадської організації з метою представлення її інтересів та захисту ділової репутації
Неможливість призначення конфіскації майна як додаткового покарання при застосуванні ст. 75 КК
Суд: Касаційний кримінальний суд

Стаття 77 КК визначає, які додаткові покарання можуть бути призначені у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, серед них відсутня конфіскація майна. Тому при застосуванні положень ст. 75 КК конфіскація майна як додаткове покарання не може бути призначена.
Зміст принципу заборони повороту до гіршого при призначенні покарання (reformatio in pejus)
Суд: Касаційний кримінальний суд

У кримінальному процесі діє принцип заборони повороту до гіршого (reformatio in pejus), закріплений статтях 416, 421, 437, 439 КПК, який означає, що ніяке наступне судове рішення не може погіршувати становище засудженого у порівнянні з попереднім рішенням, якщо воно не було скасовано у зв’язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання за скаргою прокурора, потерпілого чи його представника, а також якщо при новому розгляді буде встановлено, що обвинувачений вчинив більш тяжке кримінальне правопорушення, або якщо збільшився обсяг обвинувачення.
Визначення належного відповідача у справах про поширення недостовірної інформації посадовою чи службовою особою

У разі поширення інформації посадовою чи службовою особою для визначення належного відповідача у справах про захист честі, гідності та ділової репутації судам необхідно з’ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов’язків, то належним відповідачем є саме вона.
Звільнення від відбування покарання за законом про амністію при призначенні остаточного покарання за правилами про сукупність злочинів або сукупність вироків
Суд: Касаційний кримінальний суд

Враховуючи принципи призначення покарання, а також те, що за вироком суду при сукупності злочинів чи вироків, засудженому призначається остаточне покарання, на осіб, які вчинили кілька злочинів передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті КК, або засуджених за сукупністю злочинів, поширюється дія закону про амністію, якщо жоден із злочинів, що входить до сукупності не виключає можливості застосування амністії.
Наслідки призначення апеляційним судом більш суворого покарання за відсутності відповідної вимоги в апеляційній скарзі прокурора 
Суд: Касаційний кримінальний суд

Призначення апеляційним судом покарання у виді позбавлення волі замість призначеного судом першої інстанції покарання у виді обмеження волі без відповідної вимоги прокурора про зміну призначеного покарання в апеляційній скарзі свідчить про вихід за межі апеляційної скарги прокурора і є погіршенням становища засудженого, що вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які призвели до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Право особи на звернення до суду за спростуванням інформації, поширеної про неї та (або) членів її сім'ї

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України). Конструкція цієї норми уповноважує особу, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення недостовірної інформації про неї та (або) членів її сім'ї, звернутися до суду за спростуванням цієї інформації як щодо себе, так і членів родини, якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує її особисті немайнові права.
Визначення належних відповідачів у справі щодо спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації

Якщо позов у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. 
Таким чином, громадська організація, як видавець та розповсюджувач газети, що здійснює підготовку та вихід у світ зазначеного засобу масової інформації, має відповідати за позовом щодо спростування інформації, поширеної у газеті.
Визначення належних відповідачів у справі щодо поширення недостовірної інформації в мережі Інтернет

Належним відповідачем у справі щодо поширення в мережі Інтернет недостовірної інформації, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб–сайту, яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо така інформація розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі,  зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.
Якщо позивач заявляє вимоги до одного з належних відповідачів, які спільно поширили недостовірну інформацію, суд вправі залучити до участі у справі іншого співвідповідача лише у разі неможливості розгляду справи без його участі.
Приєднання невідбутої частини покарання при призначенні покарання за сукупністю вироків
Суд: Касаційний кримінальний суд

Приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов’язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків. У разі вчинення нового злочину до закінчення іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням невідбутою частиною покарання є раніше призначене покарання в його повному обсязі, за винятком строку попереднього ув’язнення.
Щодо права фізичної особи на звернення до суду з позовом про захист гідності, честі чи ділової репутації 

Позов про захист гідності, честі чи ділової репутації має право подати, зокрема, фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Платіжна картка як різновид офіційних документів (ч. 1 ст. 357 КК)
Суд: Касаційний кримінальний суд

Платіжна картка є різновидом офіційних документів і, відповідно, предметом складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК.