yttr · H905FiU2y · 2022-03-22 00:00:00 — har beslutat att ge finansutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 2021/22:41 En ny riksbankslag och en följdmotion i de delar som berör finansutskottets beredningsområde. Propositionen innehåller – utöver förslag till en ny riksbankslag – förslag om ändringar i regeringsformen och riksdagsordningen och har därför i sin helhet hänvisats till . har beslutat att yttra sig över propositionen som helhet och över kommittémotion 2021/22:4297 av m.fl. (V). Utskottet föreslår att i allt väsentligt tillstyrker propositionen och avstyrker motionsyrkandena. Utskottet anser att det bör göras ett par mindre ändringar i förhållande till förslaget i propositionen. Det bör förtydligas i 2 kap. 4 § riksbankslagen att också fortsättningsvis ska kunna ingå återköpsavtal i utländsk valuta mot svenska kronor i likviditetsstyrande syfte. Dessutom bör det läggas till en övergångsbestämmelse som ger mer tid att färdigställa samtliga fem sedeldepåer. Vidare anser utskottet att systematiken i 7 kap. 9 § riksdagsordningen skulle gynnas av en smärre justering av förslaget. Slutligen anser utskottet att det även bör göras ett par ändringar av redaktionell karaktär i riksbankslagen. De föreslagna lagändringarna är av sådan art att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. I yttrandet finns en avvikande mening (V). Ärendet och dess beredning En ny riksbankslag (V) Ärendet och dess beredning I yttrandet behandlar utskottet proposition 2021/22:41 En ny riksbankslag. På uppmaning av gav regeringen en parlamentariskt sammansatt kommitté i uppdrag att utreda det svenska penningpolitiska ramverket och lagen (1988:1385) om riksbank. Utredningen antog namnet . fick i uppdrag att även lämna förslag om finansiella oberoende och balansräkning. överlämnade kommittén slutbetänkandet En ny riksbankslag (SOU 2019:46). Slutbetänkandet har remissbehandlats. Lagrådets yttrande har begärts in i fråga om samtliga lagförslag i propositionen utom förslagen om ändringar i regeringsformen och riksdagsordningen. I propositionen anförs att regeringen har följt Lagrådets förslag och synpunkter. Propositionen innehåller en redogörelse för ärendet och dess beredning fram till dess att propositionen lämnades till . En motion har väckts med anledning av propositionen. lagförslag finns i en bilaga. var riksbankschef och vice riksbankschef i finansutskottet för att redogöra för synpunkter på vissa delar av förslaget i propositionen. har också inkommit med en promemoria om lagförslaget till finansutskottet (dnr 1119-2021/22). var finansmarknadsminister i utskottet med anledning av promemoria och förslagen i propositionen. I propositionen föreslås ändringar i 8 och 9 kap. regeringsformen. ska enligt förslaget kunna bemyndiga att meddela föreskrifter inom dess ansvarsområden enligt regeringsformen och dess övriga uppgifter i fråga om det finansiella systemet, kontanter och andra betalningsmedel, fredstida krissituationer och höjd beredskap samt internationell verksamhet (8 kap. 13 §). Vidare, med hänsyn till den stora betydelse som uppgifter inom ramen för () har för bankens verksamhet, tydliggörs i regeringsformen att ansvar omfattar samtliga uppgifter som kommer till uttryck i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Det innebär att det förtydligas att ansvarar för att utforma och genomföra penningpolitiken, genomföra valutainterventioner, inneha och förvalta en valutareserv samt främja ett väl fungerande betalningssystem (9 kap. 13 §). I samma bestämmelse förtydligas också att ansvarar för att utföra andra grundläggande uppgifter som följer av särskild lag. Det ska också förtydligas att ingen myndighet får bestämma hur ska besluta i de frågor som avses ovan och att inte heller får begära eller ta emot instruktioner från någon i sådana frågor (9 kap. 15 §). Det ska slutligen förtydligas att föreskrifter om utgivning och giltighet av sedlar och mynt ska meddelas genom lag (9 kap. 14 §). Regeringen föreslår att en ny riksbankslag ersätter den nuvarande riksbankslagen. Den nya riksbankslagen ska innehålla mål, uppgifter och befogenheter för olika ansvarsområden. Bestämmelser om ansvar för penningpolitik respektive det finansiella systemet behandlas i den nya lagen i två olika kapitel. En konsekvens av kapitelindelningen är att behöver ta ställning till om en viss åtgärd syftar till att uppnå målet för penningpolitiken eller målet för det finansiella systemet eller både och. Det gäller oavsett om det handlar om överlappande verktyg eller inte. Genom detta skapar indelningen enligt regeringen förutsättningar för legitimitet, ansvarsutkrävande och kontroll av verksamhet. Det bör enligt regeringen inte heller medföra några svårigheter för att avgöra om syftet med en åtgärd är penningpolitiskt eller om syftet är att värna ett stabilt och effektivt finansiellt system eller både och. Det förhållandet att en och samma åtgärd kan användas för att uppnå två olika mål, eller båda målen, bör därför inte heller medföra några tillämpningssvårigheter. Därutöver bör målet för ansvar för det finansiella systemet vara underordnat prisstabilitetsmålet, vilket innebär att en åtgärd som vidtas för att värna ett stabilt och effektivt finansiellt system också behöver utvärderas i förhållande till prisstabilitetsmålet. Utgångspunkter för den nya riksbankslagen är enligt regeringen att den bör • vara överskådlig och lättillgänglig ur en redaktionell och språklig synvinkel och spegla det moderna ekonomisk-politiska landskapets samhälls- och strukturomvandlingar ur en materiell synvinkel • klargöra ansvar inom penningpolitiken, det finansiella systemet, betalningsmedel, fredstida krissituationer och höjd beredskap och internationell verksamhet i förhållande till varandra och till och ansvarsområden • klargöra förhållandet mellan de mål som penningpolitiken ska sträva efter att uppfylla och skapa förutsättningar för demokratisk förankring av prisstabilitetsmålet • slå vakt om grunderna för organisation men skapa förutsättningar för en mer ändamålsenlig ansvarsfördelning mellan fullmäktige, direktionen och riksbankschefen • slå vakt om ställning som en oberoende centralbank och självständig förvaltningsmyndighet och stärka det finansiella oberoendet, • stå i överensstämmelse med unionsrätten, framför allt EUF-fördraget och ECBS-stadgan • öka förutsättningarna för granskning av verksamhet • öka förutsättningarna för insyn och öppenhet i verksamhet. Kapitel 1 i förslaget till ny riksbankslag innehåller allmänna bestämmelser, bl.a. om ställning. I en bestämmelse, som saknar motsvarighet lag, klargörs att finansierar sin egen verksamhet och är finansiellt oberoende i förhållande till staten. Det finns också en ny bestämmelse om förhållande till det europeiska centralbanks-systemet. Här anges också allmänna krav på verksamhet såsom legalitet, förbud mot monetär finansiering samt krav på effektivitet och god hushållning med statens medel. Lagförslaget innehåller även en ny proportionalitetsprincip som anger att får vidta en åtgärd bara om den inte är mer långtgående än vad som behövs och det avsedda resultatet står i rimlig proportion till de kostnader och risker som åtgärden medför för och statens finanser. Här finns också allmänna bestämmelser om omvärldsbevakning, forskning och bidrag till forskning, statistikverksamhet samt tillhandahållande och offentliggörande av referensvärden. I kapitel 2 i förslaget till ny riksbankslag finns bestämmelserna om penningpolitiken, bl.a. prisstabilitetsmålet och förhållandet till växelkurs-systemet, samt uppgifter och befogenheter på detta område. Enligt lag ska målet för verksamhet vara att upprätthålla ett fast penningvärde. Bestämmelsen förs över till den nya riksbankslagen med den skillnaden att prisstabilitetsmålet anpassas till unionsrätten och uttrycks som att målet är att upprätthålla en låg och stabil inflation. I den nya riksbankslagen klargörs också att ska ta realekonomiska hänsyn, dvs. utan att åsidosätta prisstabilitetsmålet ska dessutom bidra till en balanserad utveckling av produktion och sysselsättning. Bestämmelsen möjliggör en s.k. flexibel inflationsmålspolitik. Prisstabilitetsmålet hindrar inte att beaktar finansiella obalanser på kreditmarknaden inom ramen för åtgärder på penningpolitikens område genom att anpassa den tidshorisont inom vilken målet uppnås. För att klargöra sambandet mellan växelkurssystemet och prisstabilitets-målet anges i den nya riksbankslagen att ska tillämpa det växelkurssystem som regeringen beslutar om. lag vilar på förutsättningen att det är som ska precisera prisstabilitetsmålet. Hur prisstabilitetsmålet preciseras är emellertid avgörande för den ekonomiska politiken i och har stor betydelse för samhällsekonomin. Enligt förslaget till ny riksbankslag ska , efter godkännande besluta om precisering av prisstabilitetsmålet. Om beslutet inte godkänns, gäller närmast föregående beslut om precisering av målet. Förslaget innebär enligt regeringen att får en exklusiv initiativrätt att precisera prisstabilitetsmålet. Den föreslagna bestämmelsen innebär att den nuvarande preciseringen av prisstabilitetsmålet – 2 procents inflation mätt enligt KPIF – gäller till dess att väcker frågan om en ny precisering av prisstabilitetsmålet. bör vidare redovisa den tidsram inom vilken prisstabilitetsmålet kan förväntas uppnås. Inlåning, krediter, återköpsavtal och statspapper I lagförslaget regleras vilka penningpolitiska verktyg som gäller i förhållande till finansiella företag. ska, i förhållande till finansiella företag, få lämna krediter i svenska kronor och utländsk valuta mot betryggande säkerhet köpa och sälja svenska statspapper. ska bestämma styrränta för transaktioner som anges i 1–3, vilket ger uttryck för en central del av penningpolitiken, nämligen räntestyrning. bestämmer också villkoren för transaktionerna, innefattande prissättning och volym. Regeringens lagförslag möjliggör kreditgivning i utländsk valuta om det är ett mer ändamålsenligt sätt att påverka prisstabiliteten i . Regeringen anser också att bör ha möjlighet att villkora utlåningen till bankerna med att bankerna t.ex. ökar sin utlåning till företag. Det finns emellertid en gräns för hur detaljerade denna typ av villkor får vara när det gäller att formulera kretsen av låntagare till bankerna. Exempelvis bör det inte vara penningpolitiskt motiverat att är så specifik i sina villkor att vissa branscher uttryckligen gynnas med förmånliga krediter. Återköpsavtal inbegriper återköpsavtal om finansiella instrument. Med återköpsavtal avses avtal om köp eller byte av finansiella instrument med en samtidig överenskommelse om en försäljning eller återlämnade av sådana instrument av samma mängd och slag vid en viss senare tidpunkt till ett förutbestämt pris, eller omvänt. Återköpsavtalen kan avse köp i såväl svenska kronor som utländsk valuta. Återköpsavtal är en internationellt vedertagen metod för bl.a. centralbankers likviditetsoperationer. bör enligt regeringen också fortsättningsvis ha frihet att välja mellan krediter mot betryggande säkerhet och återköpsavtal, beroende på vad som är mest lämpligt i det enskilda fallet. På motsvarande sätt bör vid indragning av likviditet kunna välja mellan inlåning i vanlig mening och utgivning av riksbankscertifikat eller liknande kortfristiga skuldebrev i svenska kronor. får enligt förslaget köpa och sälja svenska statspapper på andrahandsmarknaden, dvs. handel med statspapper som inte är nyutgivna. Utgångspunkten bör enligt regeringen vara att ska få vidta de penningpolitiska åtgärder som krävs för att prisstabilitetsmålet ska uppnås. Eftersom styrräntan kan komma att vara begränsad av den effektiva nedre gränsen för räntan bedöms även ha behov av att köpa statsobligationer. Det kan enligt regeringen i vissa fall vara motiverat att lämnar krediter i penningpolitiskt syfte med längre tidsramar för att motverka störningar på de finansiella marknaderna. Andra värdepapper än statspapper, valutainterventioner och skuldebrev Lagförslaget innehåller bestämmelser om valutainterventioner, utgivning av skuldebrev och handel med finansiella instrument som inte är statspapper. Med valutainterventioner avses köp eller försäljning av utländsk valuta, utländska statspapper eller finansiella derivatinstrument som avser valutor i syfte att påverka kronans växelkurs. Vid rörlig växelkurs innebär det att inte kan genomföra valutainterventioner som syftar till att säkra kronans värde gentemot en annan valuta i sådan utsträckning eller på ett sådant sätt att det i praktiken innebär en fast växelkurs. Dock kan vidta valutainterventioner i syfte att mildra kortsiktig volatilitet, dvs. prisrörlighet, i växelkursen. En intervention måste dock alltid vidtas i penningpolitiskt syfte och måste vara förenlig med prisstabilitetsmålet. får också ge ut och omsätta skuldebrev i svenska kronor. Motsatsvis gäller att inte får ge ut egna skuldebrev i utländsk valuta. Om det finns synnerliga skäl får köpa och sälja andra finansiella instrument än statspapper (s.k. privata värdepapper). Handel med detta slag av värdepapper innebär dock ett betydligt större finansiellt risktagande för och för statens finanser än styrränteförändringar och köp av statspapper. Köp och försäljningar av privata värdepapper bör därför enligt regeringen komma i fråga först om gör bedömningen att förändringar i styrräntor och köp av statspapper, om de hade vidtagits, inte skulle ge önskvärd effekt på ekonomin i den aktuella situationen eller om styrränteförändringar eller köp av statspapper inte framstår som proportionerliga. Sådana köp bör vidare tillämpas på ett sådant sätt att kredit- och resursallokeringen mellan olika branscher påverkas i så liten utsträckning som möjligt. Till skillnad från i utredningens förslag ställs i propositionen inget krav på att värdepapperen ska vara upptagna till handel på en reglerad marknad. ska enligt lagförslaget få kräva att en viss andel av ett finansiellt företags placeringar eller förbindelser ska motsvaras av företagets inlåning i (kassakrav). I förhållande till lag har begränsningen av kassakravets storlek tagits bort. får besluta att ett finansiellt företag som inte uppfyller kassakraven ska betala en sanktionsavgift till staten. ska skyndsamt informera det statsråd som regeringen utser om viktiga penningpolitiska beslut som banken har fattat. Skillnaden i förhållande till lag är att informationen ska lämnas först efter det att beslutet har fattats. Kapitel 3 i förslaget till ny riksbankslag innehåller bestämmelser om det finansiella systemet. I den nya riksbankslagen får ett uttryckligt och avgränsat ansvar för det finansiella systemet. ska, utan att åsidosätta prisstabilitetsmålet, bidra till att det finansiella systemet är stabilt och effektivt, inbegripet att allmänheten ska kunna göra betalningar. Enligt lagförslaget ska tillhandahålla system för avveckling av betalningar. ska bestämma vilka finansiella företag och myndigheter som får delta i detta system och banken ska få ta ut avgifter från deltagarna. får även medverka i andra avvecklings-, betalnings- och clearingsystem inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). får enligt förslaget, i fråga om bankens system för avveckling av betalningar, ta emot inlåning från deltagarna, och mot betryggande säkerhet lämna kortfristiga krediter i svenska kronor till deltagarna i syfte att främja systemets funktionssätt. Krediter till får lämnas om krediten inte löper längre än och är förenlig med de åtaganden som följer av medlemskap i unionen. ska inte behöva ställa säkerhet. Betalningar för statens räkning ska enligt förslaget ta emot betalningar till staten och förmedla utbetalningar för statens räkning. får ta emot inlåning från staten. Regeringen anför att en möjlighet för att lämna krediter inte bör ses enbart som ett penningpolitiskt verktyg, utan att det även ska kunna vara en åtgärd som syftar till att stabilisera det finansiella systemet. Detta skapar bättre förutsättningar för öppenhet, ansvarsutkrävande, samarbete och utbyte av information mellan och de andra myndigheter som har ansvar på området för finansiell stabilitet. Mot den bakgrunden föreslås att , om det behövs för att motverka en allvarlig störning i det finansiella systemet i , t.ex. när befarade kreditförluster gör att förtroendet för det finansiella systemet minskar snabbt och kraftigt, får lämna generellt likviditetsstöd i form av kredit mot säkerhet eller återköpsavtal. Stödet får lämnas mot betryggande säkerhet och i såväl svenska kronor som utländsk valuta. I samma syfte får köpa och sälja finansiella instrument till förutbestämda priser i syfte att tillfälligt stödja systemviktiga finansiella marknaders funktionssätt om det finns synnerliga skäl. Kravet på synnerliga skäl innebär bl.a. att bara får vidta denna åtgärd om någon av övriga mindre riskfyllda åtgärder som krediter eller återköpsavtal inte bedöms kunna uppnå syftet med åtgärden, dvs. att motverka en allvarlig störning i det finansiella systemet. får enligt förslaget, mot säkerhet och på andra särskilda villkor, lämna krediter i svenska kronor eller utländsk valuta till livskraftiga svenska finansiella företag, i syfte att tillfälligt tillgodose företagens behov av likviditet, om det behövs för att motverka en allvarlig störning i det finansiella systemet i eller det finns andra synnerliga skäl (s.k. nödkrediter). Om det finns synnerliga skäl får bedömas från fall till fall, sett mot bakgrund av behovet av att tillfälligt tillgodose ett företags behov av likviditet i olika extraordinära fall. Att kredit får lämnas mot säkerhet och på andra särskilda villkor innebär t.ex. att det inte ställs krav på betryggande säkerhet och att krediter också i övrigt kan lämnas på andra villkor än andra krediter som lämnar. Genom att tillhandahåller ett betalningsavvecklingssystem är det nödvändigt att banken har viss bevakning av den finansiella infrastrukturen. har också, som ett led i sin likviditetsstödjande roll, skäl att identifiera sårbarheter och risker som kan leda till allvarliga störningar i det finansiella systemet. Mot den bakgrunden klargörs i den nya riksbankslagen att ska övervaka avvecklings-, betalnings- och clearingsystem, kontoföring av finansiella instrument, transaktionsregister och annan verksamhet som är av särskild betydelse för den finansiella infrastrukturen i . ska vidare bedöma om det finansiella systemet är stabilt och effektivt, identifiera risker för allvarliga störningar eller betydande effektivitetsförluster och redovisa sina bedömningar. Om bedömer att risker för allvarliga störningar i den svenska ekonomin kan påverka andra myndigheters verksamhet, ska banken underrätta dessa myndigheter och andra berörda. Av den nya riksbankslagen framgår att ska planera och förbereda sig för att skapa en god förmåga att motverka en allvarlig störning i det finansiella systemet i i händelse av en kris. får också delta i annat krisförberedande arbete i eller internationellt. Lagförslaget innehåller bestämmelser om samverkan mellan myndigheter i viktigare frågor. I jämförelse med lag klargörs att det handlar om att övriga myndigheter ska få tillfälle att lämna synpunkter i syfte att bredda beslutsunderlag innan fattar beslut på självständiga grunder. Uttrycket samråd används därför inte. ge tillfälle att yttra sig innan fattar beslut i viktigare frågor som har samband med det finansiella systemets stabilitet och effektivitet eller som berör tillsynsverksamhet ge tillfälle att yttra sig innan fattar beslut i viktigare frågor som har samband med myndighetens verksamhet enligt lagen om resolution och ge stödmyndigheten () tillfälle att yttra sig innan fattar beslut i viktigare frågor som har samband med myndighetens verksamhet enligt lagen om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut. Kravet på samverkan gäller inte om ett beslut är brådskande. I så fall ska utan dröjsmål underrätta berörda myndigheter om beslutet. ska enligt lagförslaget underrätta regeringen, och om genomförda likviditetsstödjande åtgärder och lämna de uppgifter som behövs. Med tanke på den betydelse som ett beslut om att lämna en nödkredit till ett visst finansiellt företag kan ha för den finansiella stabiliteten ska dessutom informera regeringen innan ett beslut om en nödkredit fattas. ska också underrätta berörda myndigheter inom EES om banken får kännedom om en kritisk situation som kan äventyra likviditeten på finansmarknaden eller stabiliteten i det finansiella systemet. Kontanter och andra betalningsmedel I kapitel 4 i förslaget till ny riksbankslag regleras kontanter och andra betalningsmedel och roll i kontantkedjan tydliggörs. Bestämmelsen om att valuta ska benämnas krona och att ska bestå av förs över till den nya riksbankslagen. I lagen införs vidare en ny bestämmelse om att ska bidra till att det finns tillgång till kontanter i betryggande utsträckning i hela . ska själv eller genom någon annan ge ut och lösa in kontanter. Bestämmelserna om kontanters valörer och att förändrade eller bearbetade kontanter inte får spridas förs över till den nya lagen. får lösa in kontanter som är skadade eller förslitna och, om det finns särskilda skäl, kontanter som upphört att vara lagliga betalningsmedel. får också ta ut avgifter vid inlösen av kontanter. Vidare får själv eller genom någon annan tillverka kontanter, medaljer och liknande föremål. Genom lagförslaget införs en skyldighet för att driva depåer, dvs. platser för lagring och ut- och inlämning av sedlar. ska själv eller genom någon annan tillhandahålla minst fem depåer i . Det ska finnas minst en depå i eller och i eller . får bestämma vilka företag som ska få tillgång till depåerna och får ta ut avgifter av dessa företag. får också betala räntekostnadsersättning eller lämna räntefri kredit till företag som avskilt och lagrat kontanter. Regeringens förslag avviker från utredningens på så sätt att en ändring av antalet depåer eller lokaliseringen av dessa ska ske genom lag och inte särskilt beslut. Utredningen föreslog att genom ett särskilt riksdagsbeslut skulle kunna ändra antalet depåer och lokaliseringen av dessa. Skälet från utredningens sida var att möjliggöra en viss flexibilitet och anpassning efter snabbt förändrade förhållanden. Enligt regeringen bör dock en omprövning ske efter noggranna överväganden och vara föremål för beredning med remissinstanser. ska följa, analysera och vid behov samordna hanteringen av kontanter i . Ett företag som bedriver verksamhet som påverkar tillgången till kontanter i ska underrätta om företaget avser att upphöra med denna verksamhet. Enligt lagförslaget får , efter medgivande, ge ut digitala betalningsmedel. Det innebär att t.ex. en s.k. e-krona får ges ut först om medger det. Vid höjd beredskap får ge ut beredskapspengar till allmänheten. Beredskapspengar gäller vid sidan av kontanter och inget hindrar att tillverkar beredskapspengar innan höjd beredskap föreligger. Kontanter och beredskapspengar ska vara lagliga betalningsmedel. Fredstida krissituationer och höjd beredskap Kapitel 5 i förslaget till ny riksbankslag reglerar uppgifter och befogenheter i fredstida krissituationer och vid höjd beredskap. ska enligt lagförslaget ha en god förmåga att upprätthålla sin verksamhet under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap, inbegripet att allmänheten i sådana situationer ska kunna göra betalningar. ska planera och förbereda för att kunna fortsätta sin verksamhet under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap. ska beakta totalförsvarets krav. Vidare ska genomföra gemensamma utbildningar och övningar för bankens egen personal och för arbets- och uppdragstagare i företag som bedriver verksamhet som är av särskild betydelse för genomförandet av betalningar. ska planera och förbereda för att kunna fortsätta verksamhet som avser betalningar under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap, delta i verksamhet och se till att arbets- och uppdragstagare får den utbildning och övning som behövs.