yttr · H905MJU6y · 2022-05-19 00:00:00 — Därigenom möjliggörs nämligen införande av avloppsdeklarationer, vilket kan bli mycket kostsamt och besvärligt för husägare. I betänkandet Vägar till hållbara vattentjänster (SOU 2018:34) föreslogs krav på avloppsdeklarationer och att detta skulle genomföras av vvs-branschen. Detta skulle innebära mycket stora kostnader för enskilda fastighetsägare. Att kontrollera om en anläggning är miljöfarlig eller miljöstörande bör falla inom kommunens tillsynsansvar och göras om det finns anledning till det. Då ska också den verkliga miljöpåverkan undersökas och inte vilken teknisk lösning som valts. Kommunen ska ta hänsyn till yttre omständigheter, som närhet till vattendrag, naturlig rening genom jordlager och påvisad påverkan på intilliggande vatten, så att inte fungerande anläggningar döms ut i onödan. Reglerna för enskilda avlopp bör möjliggöra att den som har ett enskilt avlopp som uppfyller gällande miljö- och hälsokrav i normalfallet inte ska påtvingas ett kommunalt avlopp. Regelverket för enskilda avlopp och krav om anslutning till kommunalt avlopp har stor påverkan för enskilda fastighetsägare, inte minst på landsbygden. Vi är inte motståndare till kommunala va-planer, men de kommuner som önskar upprätta dessa kan genomföra detta oberoende av om lagen införs nu eller inte. Vi delar också Svenskt Vattens invändningar om att risken för skyfall och översvämningar inte kan hanteras enbart som en va-fråga. Det krävs mer övergripande åtgärder i hur hela samhället planeras och hur vägar byggs så att regnvatten leds bort på ett bättre sätt än genom avloppsledningarna. Att va allt oftare ligger i olika former av samarbeten som spänner över flera kommuner gör att kommunerna riskerar att missa kraven på att förebygga för översvämningar och skyfall. Kommuner bör i stället ha en skyldighet att förbereda för extraordinära händelser, som översvämningar och skyfall, i sin planering av kommunen. Mot bakgrund av vad vi nu anfört anser vi att civilutskottet bör tillstyrka kommittémotion 2021/22:4689 av m.fl. (SD). Vägar till hållbara vattentjänster (MP) (MP) anför: Arbetet med klimatanpassning har inte kommit igång så kraftfullt som behövs i kommuner. Även om en planering finns hos en hel del kommuner, går åtgärdsplaneringen och det konkreta åtgärdsarbetet mycket långsamt. Kommunens planering för klimatanpassning måste tas upp av vattentjänstplanen. Bräddning av avloppsvatten är en säkerhetsfunktion som finns i kommunala ledningsnät. Med klimatförändringarna förväntas fler skyfall och extremväder, vilket drastiskt kan öka miljöpåverkan av bräddning. Därför behöver kommunerna planera för skyfall inom ramen för arbetet med vattentjänstplaneringen. Även om det inte alltid kommer att kunna vara möjligt att hindra alla bräddningar måste ett systematiskt arbetssätt införas i alla kommuner. Vilka åtgärder man avser att vidta när det gäller klimatanpassning samt hur dessa ska finansieras ska tydligt framgå av planen. Vattentjänstplanen måste också kompletteras med en vattenresursplan, som omfattar klimatanpassningsbehov och tillgångar och lösningar för dricksvattentillgång vid extrema klimatrelaterade händelser som långvarig torka. Höga temperaturer kan påverka behovet av vattentjänster och vattentjänsternas funktion, då exempelvis vattentemperatur och bakterietillväxt kan påverkas. Vattentjänstplanen måste även innehålla detta. Skyddet av dricksvatten varierar mycket över landet. Många kommunala vattentäkter saknar skyddsområden och många befintliga skyddsområden är dåligt utformade och behöver ses över. Inrättandet av nya skyddsområden går trögt. För en trygg vattenförsörjning och för att leva upp till miljömålen är det avgörande att skyddet av dricksvattentäkter och grundvatten stärks. Det finns ett mycket stort behov av att stärka arbetet med dricksvattenförsörjning och vattenskydd, exempelvis behöver stödet för att inrätta och se över vattenskyddsområden stärkas. Remissinstanser påpekar att klimatanpassning bör lyftas in i vattentjänstplanen. Mot bakgrund av vad jag nu anfört anser jag att civilutskottet bör tillstyrka kommittémotion 2021/22:4694 av och (båda MP) yrkandena 1 och 3. Markretention och enskilda avlopp (M, C, KD) (C), (M), (M), (C), Kopparklint (M) och (KD) anför: För att minska näringsbelastningen och i förlängningen övergödningen av våra sjöar och hav krävs fler landbaserade insatser på platser där läckaget av näringsämnen uppstår. En ofta påtalad källa till övergödning är enskilda och gamla avlopp, inte minst i kust- och sjönära områden. Näringsläckaget behöver minska från dessa områden men det är också av betydelse att åtgärderna som vidtas och kostnaderna som åläggs enskilda fastighetsägare står i proportion till den miljöpåverkan avloppsanläggningarna faktiskt har. Propositionen föreslår en flexiblare behovsbedömning av allmänna vattentjänster där det tas hänsyn till förutsättningarna att tillgodose behovet genom en enskild anläggning som uppfyller tillämpliga miljökrav. som miljöbedömningen föreslås bli mer flexibel saknas förslag om att markretentionens roll i att rena utsläpp också ska beaktas. Att denna inte tas med i det nya förslaget snedvrider proportionerna i miljöbedömningen av enskilda avloppsanläggningar. Vi anser därför att bedömningen av enskilda anläggningars miljöpåverkan också bör inkludera vilken roll markretention spelar i reningen av utsläppen. Mot bakgrund av vad vi nu anfört anser vi att civilutskottet bör tillstyrka kommittémotionerna 2021/22:4688 av och (båda C) yrkande 1 och 2021/22:4690 av m.fl. (KD) yrkande 2. Kontroll av små avloppsanläggningar (M, C, KD) (C), (M), (M), (C), Kopparklint (M) och (KD) anför: Regeringen menar att det behövs en ökad kontroll av små enskilda avloppsanläggningar. I propositionen föreslås därför att enskilda fastighetsägare ska underställas en skyldighet att kontrollera sin avloppsanläggnings funktion och lämna uppgifter till tillsynsmyndigheten om anläggningens utformning och funktion och om den kontroll som utförts. Regeringen anser att fastighetsägaren genom att lämna uppgifter får en ökad medvetenhet om anläggningen och dess miljöpåverkan. utförs tillsynsarbete inom ramen för kommunernas ordinarie uppdrag. En ny form av uppgiftslämnande riskerar att innebära ytterligare löpande kostnader och pålagor från kommunens sida gentemot enskilda fastighetsägare. Vi föreslår därför att avslår förslaget om kontroll av små enskilda avloppsanläggningar. Vi anser i stället att den utpekade tillsynsmyndigheten bör kunna föreskriva vilka uppgifter som ska lämnas och att det endast ska omfatta gemensamma anläggningar och inte enskilda. Därtill bör kravet på att lämna uppgifter inte införas nationellt eller en nationell myndighet kopplas in, utan det bör införas en möjlighet för de kommuner som så önskar genom lokala föreskrifter. Kommunerna ska ha möjlighet att välja om de ska upprätta eller kräva avloppsdeklarationer (eller liknande dokumentation) eller inte. Detta ökar möjligheten till kontroller i områden där bristfälliga avloppsanläggningar är vanligt förekommande eller där näringsläckaget är särskilt stort, men besparar enskilda fastighetsägare i landets övriga kommuner ytterligare en pålaga. Vi anser även att det är oklart om avloppsdeklarationerna kan komma att ha sådan positiv miljönytta att den omfattande kostnad och det arbete som deklarationerna ger upphov till är motiverade. Mot bakgrund av vad vi nu anfört anser vi att civilutskottet bör tillstyrka kommittémotionerna 2021/22:4688 av och (båda C) yrkande 7, 2021/22:4690 av m.fl. (KD) yrkande 4 och kommittémotion 2021/22:4693 av m.fl. (M) yrkande 6.