yttr · H905MJU6y · 2022-05-19 00:00:00 — Miljö- och jordbruksutskottets yttrande Vägar till hållbara vattentjänster har gett miljö- och jordbruksutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 2021/22:208 Vägar till hållbara vattentjänster och eventuella följdmotioner i de delar som berör utskottets beredningsområde. Miljö- och jordbruksutskottet har beslutat att yttra sig över propositionen och kommittémotionerna 2021/22:4688 av och (båda C) yrkandena 1, 6 och 7, 2021/22:4689 av m.fl. (SD), 2021/22:4690 av m.fl. (KD) yrkandena 2 och 4, 2021/22:4693 av m.fl. (M) yrkande 6 och 2021/22:4694 av och (båda MP) yrkandena 1 och 3 i de delar som berör utskottets beredningsområde. Utskottet föreslår att civilutskottet tillstyrker propositionen i dessa delar och avstyrker motionsyrkandena. I yttrandet finns fem avvikande meningar (M, SD, C, KD, MP). I propositionen lämnar regeringen lagförslag som syftar till att skapa förutsättningar för långsiktigt hållbara vatten- och avloppslösningar samt att öka allmänhetens insyn och möjlighet till deltagande och påverkan vid den kommunala planeringen av hur behovet av allmänna vattentjänster i kommunen ska tillgodoses. Regeringen föreslår att kommunens bedömning av behovet av en allmän vattentjänst ska bli mer flexibel. Vid behovsbedömningen ska kommunen ta särskild hänsyn till förutsättningarna för att tillgodose behovet av en vattentjänst genom en enskild anläggning som kan godtas med hänsyn till skyddet för människors hälsa och miljön. Förslaget syftar bl.a. till att underlätta för bostadsbyggande på landsbygden. Vidare föreslår regeringen att varje kommun ska ha en aktuell vattentjänstplan. Vattentjänstplanen ska innehålla kommunens långsiktiga planering av hur behovet av allmänna vattentjänster ska tillgodoses. Planen ska även innehålla en bedömning av vilka åtgärder som behöver vidtas för att de allmänna va-anläggningarna ska fungera vid en ökad belastning på grund av skyfall. Propositionen innehåller även förslag till ett bemyndigande som ger möjlighet att, i fråga om små enskilda avloppsanläggningar, meddela föreskrifter om skyldighet att kontrollera anläggningens funktion och att lämna vissa uppgifter till tillsynsmyndigheten. Regeringen föreslår även att en felaktig hänvisning i 5 kap. rättas till. Lagförslagen föreslås träda i kraft . Bestämmelsen om krav på att varje kommun ska ha en vattentjänstplan föreslås tillämpas första gången för tid efter . Enligt kommittémotion 2021/22:4688 av och (båda C) yrkande 1 ska hänsyn tas till den s.k. markretentionens betydelse när miljöpåverkan från enskilda avlopp bedöms. Motionärerna menar att det faktum att markretentionens roll i att rena utsläpp inte beaktas i det nya förslaget snedvrider proportionerna i miljöbedömningen av enskilda avloppsanläggningar. Även i kommittémotion 2021/22:4690 av m.fl. (KD) yrkande 2 framhålls markretentionens betydelse för bedömningen av enskilda avlopps miljöpåverkan. och (båda C) föreslår i kommittémotion 2021/22:4688 yrkande 6 att avslår regeringens förslag till ändring i 6 b § andra stycket lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster. Motionärerna anser att bestämmelsen om skyfall kopplat till vattentjänstplanerna inte kommer att medföra något mervärde utan endast bidra till en ökad osäkerhet i fråga om ansvarsfördelningen när det gäller att klimatanpassa samhället. I yrkande 7 föreslår motionärerna att avslår regeringens förslag till ändring i 26 kap. 19 b § . Motionärerna anser att en ny form av uppgiftslämnande riskerar att innebära ytterligare löpande kostnader och pålagor från kommunens sida gentemot enskilda fastighetsägare. Motionärerna anser att den utpekade tillsynsmyndigheten i stället bör kunna föreskriva vilka uppgifter som ska lämnas och att det endast ska omfatta gemensamma anläggningar och inte enskilda. Kravet på att lämna uppgifter bör införas som en möjlighet för de kommuner som så önskar genom lokala föreskrifter. Även i kommittémotion 2021/22:4690 av m.fl. (KD) yrkande 4 föreslås att ska avslå förslaget om kontroll av små enskilda avloppsanläggningar. Motionärerna anser att fastighetsägarna redan är medvetna om sina anläggningar och deras miljöpåverkan genom det ordinarie tillsynsarbete som landets kommuner gör. En ny form av uppgiftslämnande riskerar bara att innebära nya löpande kostnader för fastighetsägarna. Enligt kommittémotion 2021/22:4689 av m.fl. (SD) bör avslå proposition 2021/22:208 Vägar till hållbara vattentjänster. Motionärerna är negativa till förslaget om bemyndigandet att meddela föreskrifter och skyldigheter för små avloppsanläggningar eftersom det möjliggör att införa avloppsdeklarationer, vilket kan bli mycket kostsamt och besvärligt för husägare. Att kontrollera om en anläggning är miljöfarlig eller miljöstörande bör vara kommunens tillsynsansvar och göras om det finns fog för det. Vidare anser motionärerna att risken för skyfall och översvämningar inte enbart kan hanteras som en va-fråga eftersom det krävs mer övergripande åtgärder i hur hela samhället planeras. Kommuner bör i stället ha en skyldighet att förbereda för extraordinära händelser som översvämningar och skyfall i sin planering av kommunen. Enligt kommittémotion 2021/22:4693 av m.fl. (M) yrkande 6 ska kommunerna ha möjlighet att själva välja om de vill tillämpa systemet med avloppsdeklarationer eller inte. Motionärerna menar att det är oklart om avloppsdeklarationer kan komma att ha sådan positiv miljönytta att den omfattande kostnad och det arbete som deklarationerna ger upphov till är motiverade. Motionärerna anser att kommunerna även i fortsättningen bör ha möjlighet att bestämma ambitionsnivån för detta arbete. Enligt kommittémotion 2021/22:4694 av och (båda MP) yrkande 1 ska klimatanpassning införlivas i vattentjänstplanerna. Motionärerna anför att arbetet med klimatanpassning inte har kommit igång så kraftfullt som behövs i kommuner och därför bör kommunens planering för klimatanpassning tas upp i vattentjänstplanen. Motionärerna anser även att vattentjänstplanen måste kompletteras med en vattenresursplan som omfattar klimatanpassningsbehov och tillgångar och lösningar för dricksvattentillgång vid extrema klimatrelaterade händelser som långvarig torka. För en trygg vattenförsörjning och för att leva upp till miljömålen är det enligt motionärerna avgörande att skyddet av dricksvattentäkter och grundvatten stärks (yrkande 3). Markretention och enskilda avlopp I Formas förstudie Inför beslut om systematisk översikt av markretention av fosfor från enskilda avlopp (PM, ) redovisas att nära 700 000 svenska hushåll leder sitt avloppsvatten till små avloppsanläggningar som inte är anslutna till det kommunala avloppssystemet, s.k. enskilda avlopp. De allra flesta av dessa avlopp är markbaserade, vilket innebär att avloppsvattnet, efter att det har renats en första gång, släpps ut i jorden. I marken mellan avloppet och mottagande ytvatten sker en naturlig reningsprocess, s.k. markretention, som innebär att näringsämnen (liksom mikroorganismer och giftiga ämnen) på olika sätt kvarhålls i jorden eller i växtlighet. I förstudien redovisas att hur effektiv denna markretention av fosfor egentligen är råder det delade meningar om. Denna kunskap är betydelsefull om man ska kunna anpassa kraven på anläggningarna vad gäller fosforrening. beslutade Rådet för evidensbaserad miljöanalys mot bakgrund av förstudien att Formas skulle göra en systematisk forskningssammanställning om markretention av fosfor från enskilda avlopp. Formas kommer att göra en systematisk kartläggning av forskningen på området och enligt deras information beräknas slutrapporten bli färdig . anförde dåvarande miljö- och klimatministern följande som svar på fråga 2020/21:1977 Enskilda avlopp och retention i mark: Övergödningen av våra inlandsvatten och av haven är fortfarande ett av de största miljöproblemen trots att det uppmärksammats . Utsläppen av fosfor från de enskilda avloppen är större än utsläppen av fosfor från de kommunala reningsverken enligt de senaste beräkningarna som publicerats av Havs- och vattenmyndigheten. Det är därför rimligt att de enskilda avlopp som inte har en tillfredsställande rening och som bidrar till övergödningen åtgärdas. Det finns dock en stor osäkerhet om hur stor självreningen i mark är och vilka faktorer som styr markretentionen av fosfor. Jag uppfattar att det därför har varit problematiskt vägleda i frågan. Rådet för evidensbaserad miljöanalys beslutade att Formas ska göra en systematisk forskningssammanställning om markretention av fosfor från enskilda avlopp för att förbättra kunskapsläget. Enligt Formas kommer kartläggningen att vara färdig . Havs- och vattenmyndigheten har ansvaret för enskilda avlopp och kan om det framkommer ny kunskap om retentionen, och om den anser att det finns ett behov, uppdatera sina vägledningar. Tillsyn av enskilda avlopp Den som vill driva en avloppsanordning som är dimensionerad för maximalt 200 personekvivalenter måste enligt förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd ansöka om tillstånd för sin verksamhet hos den kommunala miljönämnden, som också i detta fall är tillsynsmyndighet för verksamheten. I finns ingen särskild lag som reglerar enskilda avlopp. Regelverket för små avloppsanläggningar finns främst i 2 och 9 kap. och i förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. Havs- och vattenmyndighetens allmänna råd (HVMFS 2016:17) om små avloppsanläggningar för hushållsspillvatten fungerar som utgångspunkt för vilka krav som ska ställas. Havs- och vattenmyndigheten har även tagit fram en handbok som heter för effektiv tillsyn av små avlopp (rapport 2015:1). Enligt 2 kap. 7 § måste en rimlighetsavvägning göras i varje enskilt tillsynsärende. De krav som ställs på små avlopp får inte vara hur hårda som helst utan måste vara rimliga i förhållande till nyttan för hälsan och miljön. Kraven får inte leda till orimliga kostnader. anförde dåvarande miljö- och klimatministern följande som svar på fråga 2020/21:2310 En ny vägledning för enskilda avlopp: Krav på att bristfälliga enskilda avlopp åtgärdas ställs framförallt genom tillsyn och prövning. Enligt 2 kap. 7 § gäller kraven på skyddsåtgärder bara i den utsträckning det inte kan anses orimligt att uppfylla dem. Det innebär att de krav som ställs i förelägganden måste vara motiverade från miljö- eller hälsoskyddssynpunkt och att en skälighetsavvägning också ska göras. Mer ingripande åtgärder än vad som behövs i det enskilda fallet får inte krävas. Vad detta innebär i praktiken avgörs från fall till fall. Regeringen avser inte att se över lagstiftningen i detta avseende. I Utredningen om hållbara vattentjänsters betänkande Vägar till hållbara vattentjänster (SOU 2018:34) redovisas när det gäller att öka åtgärdstakten för enskilda avlopp att utredningen anser att fastighetsägarens egentillsyn måste öka, fastighetsägarens incitament för att göra åtgärder stärkas och att kommunens tillsynsarbete måste bli effektivare. Utredningen har ett antal förslag i syfte att uppnå detta, bl.a. att ett krav på avloppsdeklaration för små avloppsanläggningar införs. Vidare redovisas i betänkandet att avloppsdeklarationen kommer att medföra en viss kostnad för fastighetsägare. Kostnaden kan komma att variera över landet och den kommer att bestämmas av marknaden. Kostnaden för fastighetsägaren måste jämföras med kostnader för tillsyn och sättas i relation till kostnaden för att anlägga nya avloppsanläggningar. Sammantaget är utredningens bedömning att förslaget om krav på avloppsdeklaration bidrar till att det blir enklare för fastighetsägare att göra rätt i frågor som rör små avloppsanläggningar. I proposition 2021/22:208 behandlas de lagförslag som lämnats i betänkandet Vägar till hållbara vattentjänster. Övriga förslag från utredningen bereds inom . har i sitt betänkande En trygg vattenförsörjning (SOU 2016:32) påpekat att klimat- och samhällsförändringarna innebär ökade risker för vattenburna föroreningar, vilket i sin tur ger ökade krav att arbeta systematiskt med kompetensförsörjning, kunskapsutveckling och forsknings-och utvecklingsinsatser. Regeringen beslutade därför att ge i uppdrag att inleda ett arbete med att inrätta ett nationellt dricksvattenråd (N2018/00721/DL). Detta resulterade i den nationella samordningsgruppen för dricksvatten som utöver består av – Havs- och vattenmyndigheten – geologiska undersökning (SGU) – länsstyrelserna (en representant) – Kommuner och Regioner – Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) – vattenmyndigheterna (en representant) – kommunerna (två representanter). Gruppen arbetar med vattenförsörjningsfrågor, dricksvattenkvalitet samt civilt försvar och krisberedskapsfrågor. Enligt budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 20) gör SGU:s utökade kartläggning av grundvattenresurser att kunskapen om grundvatten och strukturen i arbetet förbättras efter hand. Det utökade kunskapsunderlaget om kvantitet och kvalitet bedöms göra nytta i klimatanpassningsarbetet. Tillgången på grundvatteninformation i databaser har förbättrats men övervakningen har fortfarande luckor i hela landet. Satsningen på åtgärder för en bättre vattenhushållning och bättre tillgång till dricksvatten har genererat projekt som bedöms gynna grundvattnet. Enligt information från för klimatanpassning vid , som vägleder och stöttar klimatanpassningsarbetet i , är hantering av dagvatten och skyfall en viktig del i planeringen av framtida samhällen. Om frågan om dagvattenhantering blir integrerad tidigt i processen för om- och nybyggnation förenklas planeringen för en hållbar dagvattenhantering. Möjligheten finns då att exempelvis anpassa höjdsättning för mark och byggnader för att undvika skador vid skyfall. Ingen enskild aktör råder ensam över dagvattenfrågan. Det är därför viktigt att olika sektorer samverkar kring frågan om dagvattenhantering. Till exempel behövs samverkan mellan ansvariga för bl.a. stadsplanering, exploatering, trafik, parker och miljö- och hälsofrågor. En framtid med fler skyfall och höjda vattennivåer i hav, sjöar och vattendrag kan påverka spillvattenhanteringen. Flera aktörer har vidtagit åtgärder. På finns en webbutbildning om hur man får in klimatanpassning i den kommunala planeringen. Detta är viktigt inte minst för planering av dagvattenhantering. Länsstyrelserna har gemensamt tagit fram en checklista för klimatanpassning i fysisk planering som bl.a. hanterar ökad nederbörd. Länsstyrelserna har även utarbetat en vägledning för grön infrastruktur som kan användas av exempelvis samhällsplanerare och va-personal på kommunerna. Syftet är att samverkan ska leda till åtgärder som bidrar till flera positiva effekter, dvs. har tagit fram en handbok om hur kommuner kan klimatanpassa sin dricksvattenproduktion. bryter ned arbetet i steg och beskriver också hur olika klimathändelser kan påverka vattenförsörjningen. Den ger enbart vägledning i dessa frågor. kommuner är självstyrande, och förutsättningarna skiljer sig åt när det gäller både samhällets uppbyggnad, dess demografi och hur naturen ser ut. Det påverkar i sin tur förutsättningarna för dricksvattenproduktionen. Varje kommun har ansvar för att fatta strategiska beslut utifrån sina förutsättningar. För att säkra dricksvatten för framtiden är det viktigt att skydda vattentillgångarna. Havs och vattenmyndigheten har samlat information om vattenskyddsområden som också innehåller en checklista för hur man beslutar om att upprätta ett vattenskyddsområde. Havs- och vattenmyndigheten har också tagit fram en vägledning för regionala vattenförsörjningsplaner. I fokus är samhällets långsiktiga dricksvattenförsörjning. Vägledningen är främst ett stöd i länsstyrelsernas arbete. Utskottet anser i likhet med regeringen att det behövs en flexiblare behovsbedömning av allmänna vattentjänster och välkomnar därför regeringens förslag att en kommun vid behovsbedömningen ska ta särskild hänsyn till förutsättningarna att tillgodose behovet av en vattentjänst genom en enskild anläggning som kan godtas med hänsyn till skyddet för människors hälsa och miljön. Det är positivt att vikten av en behovsbedömning utifrån tekniska, miljömässiga och samhällsekonomiska aspekter tydliggörs. Utskottet noterar regeringens bedömning att en enskild anläggning ska ge ett godtagbart skydd för människors hälsa och miljön och att bedömningen av vilken skyddsnivå som kan godtas måste göras utifrån lokala förhållanden. Regeringen anser att frågan om hur denna bedömning ska göras bör tydliggöras i en tillsynsvägledning och inte i lagen om allmänna vattentjänster. Utskottet delar denna bedömning. I sammanhanget vill utskottet även framhålla att det råder en osäkerhet om hur stor självreningen i mark är och vilka faktorer det är som styr markretentionen av fosfor. Det är därför positivt att Formas gör en systematisk kartläggning av forskningen på detta område. Utskottet konstaterar vidare att Havs- och vattenmyndigheten har möjlighet att, vid behov, uppdatera sina vägledningar om det framkommer ny information på området. Regeringen föreslår att vattentjänstplanerna ska innehålla en bedömning av vilka åtgärder som ska vidtas för att de allmänna va-anläggningarna ska fungera vid den ökade belastning som uppkommer vid skyfall. Utskottet välkomnar förslaget eftersom en förväntad effekt av klimatförändringen är intensivare korttidsnederbörd. Detta förhållande tydliggör betydelsen av att kommunerna har planering för att upprätthålla de allmänna va-anläggningarnas kapacitet och funktion vid en ökad belastning. Det är positivt att kommunens bedömning ska omfatta kommunens allmänna va-anläggningar, vilket är ett bredare begrepp än allmänna dagvattenanläggningar då skyfall även kan ha en påverkan på dricksvatten och spillvatten. Utskottet konstaterar att kommunen kan anpassa vattentjänstplanens innehåll efter behov, t.ex. lägga till en beskrivning av kommunens beredskap med anledning av andra väderfenomen såsom torka. Enligt utskottets mening är kommunernas klimatanpassningsarbete en viktig del i planeringen av vårt framtida samhälle. Hanteringen av dagvatten och spillvatten är grundläggande utgångspunkter för denna planering. Det är därför positivt att vattentjänstplanens innehåll inte begränsas i detta avseende. Vidare konstaterar utskottet att det pågår ett omfattande arbete när det gäller klimatanpassning. Bland annat har tagit fram en handbok om hur kommuner kan klimatanpassa sin dricksvattenproduktion, SGU har kartlagt grundvattenresurser och har en webbutbildning om hur man får in klimatanpassning i den kommunala planeringen. Enligt utskottet är det viktigt att olika sektorer samverkar i vattenresursfrågor då ingen enskild aktör är ensamt ansvarig för dessa frågor. Utskottet välkomnar således de åtgärder som vidtagits för att säkra dricksvatten- och grundvattenresurser . När det gäller kontroll av små enskilda avloppsanläggningar föreslår regeringen ett bemyndigande som i fråga om små enskilda avloppsanläggningar ger möjlighet att meddela föreskrifter om skyldighet att kontrollera anläggningens funktion och att lämna vissa uppgifter till tillsynsmyndigheten. Bemyndigandet omfattar även möjligheten att föreskriva hur denna kontroll ska utföras. I likhet med regeringen anser utskottet att förskrifter om kontroll kan bidra till en ökad medvetenhet hos den som ansvarar för anläggningen och att detta i sin tur kan bidra till att öka åtgärdstakten när det gäller bristfälliga anläggningar och därmed minska påverkan på miljön. Utskottet noterar att det finns varierande behov av att samla in information om befintliga avloppsanläggningar baserat på bl.a. tidigare tillsyn och kunskap inom kommunen. Regeringen bedömer att krav på att lämna uppgifter om avloppsanläggningarna i tillräcklig utsträckning kan anpassas efter olika områdens miljö- och hälsomässiga behov genom generella föreskrifter. Utskottet noterar vidare att skyldigheten att kontrollera en anläggnings funktion kan införas stegvis och att kraven kan avgränsas att gälla enbart vissa typer av anläggningar. Enligt utskottets mening finns det en rad aspekter kring enskilda avlopp som behöver ses över, speciellt med tanke på att dessa har en miljöpåverkande funktion som bl.a. kan bidra till övergödning. Utskottet delar regeringens bedömning att befintliga bristfälliga anläggningar behöver åtgärdas och att det är angeläget att åtgärdstakten ökar. Utskottet välkomnar därför regeringens förslag när det gäller kontroll av små enskilda avloppsanläggningar. Vidare noterar utskottet att om systemet med avloppsdeklarationer införs kan detta innebära en viss kostnad för fastighetsägaren. Utskottet menar dock att denna kostnad måste ställas i relation till dels kostnaden för att anlägga en ny avloppsanläggning eller åtgärda en befintlig, dels kostnaden för tillsyn. I detta hänseende måste även miljöpåverkan av en bristfällig anläggning beaktas. Sammanfattningsvis anser miljö- och jordbruksutskottet således att civilutskottet bör tillstyrka propositionen i de delar som rör miljö- och jordbruksutskottets beredningsområde och avstyrka motionerna 2021/22:4688 (C) yrkandena 1, 6 och 7, 2021/22:4689 (SD), 2021/22:4690 (KD) yrkandena 2 och 4, 2021/22:4693 (M) yrkande 6 samt 2021/22:4694 (MP) yrkandena 1 och 3. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (C), (MP), (M), (S), (S), (M), (S), (V), (SD), (S), (L), (C), (S), Kopparklint (M), (SD), (SD) och (KD). Vägar till hållbara vattentjänster (M, C) (C), (M), (M), (C) och Kopparklint (M) anför: Regeringen föreslår i propositionen att vattentjänstplanen ska innehålla kommunens bedömning av vilka åtgärder som behöver vidtas för att de allmänna va-anläggningarna ska fungera vid en ökad belastning på grund av skyfall. Vi delar inte den uppfattningen eftersom va-huvudmännen ska göra risk- och sårbarhetsanalyser av va-anläggningarna, även i fråga om kraftig nederbörd och kommunerna har en skyldighet enligt att i sin översiktsplan redovisa sin bedömning av risken för skador på den byggda miljön till följd av översvämningarna samt hur sådana risker kan minskas. Slutligen gör den pågående utredningen om vattenfrågor i planläggning och byggande (dir. 2021:92) en analys av vilken lagstiftning som behöver förändras för att kommunerna ska kunna hantera ökad nederbörd. Den kommer då att analysera , lagen om allmänna vattentjänster och . Sammanfattningsvis anser vi att bestämmelsen i propositionen inte kommer att medföra något mervärde utan endast bidra till en ökad osäkerhet om ansvarsfördelningen när det gäller att klimatanpassa samhället. Allmänna va-anläggningar kommer även att ha svårt att hantera mycket kraftig nederbörd. Därför är mer kostnadseffektiva åtgärder för att minska översvämningsrisken att t.ex. höjdsätta marken, inte hårdgöra grönytor i städer samt utforma vägar och parker på ett klimatanpassat sätt. Detta är åtgärder som ligger utanför va-huvudmannens rådighet och är i första hand en samhällsplaneringsfråga där andra aktörer behöver involveras i arbetet. Därför avslår vi förslaget om skyfall kopplat till vattentjänstplanerna. Mot bakgrund av vad vi nu anfört anser vi att civilutskottet bör tillstyrka kommittémotion 2021/22:4688 av och (båda C) yrkande 6. Vägar till hållbara vattentjänster (SD) (SD), (SD) och (SD) anför: Regeringens förslag handlar om hantering av och planering för vatten- och avloppslösningar. Kommunen ska ta särskild hänsyn till förutsättningarna för att tillgodose behovet av en vattentjänst genom en enskild anläggning. Det föreslås också att varje kommun ska ha en vattentjänstplan. Dessutom föreslår regeringen ett bemyndigande som möjliggör att meddela föreskrifter om skyldighet att kontrollera små avloppsanläggningars funktion och att lämna uppgifter till tillsynsmyndigheten. Vi anser att ska avslå proposition 2021/22:208 Vägar till hållbara vattentjänster. Vi är negativa till förslaget om bemyndigandet som möjliggör att meddela föreskrifter och skyldigheter för små avloppsanläggningar.