yttr · H905MJU4y · 2022-03-03 00:00:00 — Både säljare och köpare blir då missnöjda på grund av detta och veterinärer dras oförskyllt in i påfrestande konflikter och tvister med båda parter. • Dolda fel, dvs. sådant som inte kunnat upptäckas vid besiktningen och som säljaren inte känt till, är ett särskilt problem, även för veterinärkåren. Till exempel: En häst som säljs har inga symtom på sjukdom eller skada men röntgas av olika skäl hos nya ägaren. En avvikelse upptäcks och ägaren åberopar då ”dolt fel” och vill lämna tillbaka hästen/få omleverans trots att hästens hälsa eller funktion inte är påverkad. Oavsett vem som har rätten på sin sida så sätts en process igång som kan pågå mycket länge och är kostsam och där djuret ofta lider skada genom att det blir mer eller mindre ”övergivet”. • Konsumentköplagens starka konsumentskydd riskerar att bli ”processdrivande” och då det gäller handel med djur innebär det en ökad risk för att även ”varan” (djuret) kommer till skada. • En omvänd bevisbörda blir orimlig i sig och ställer ofta krav på en veterinär som inte kan uppfyllas på ett tillfredsställande sätt. • Att byta ut levande djur eller häva köp fungerar inte på samma sätt som för ett skadat kylskåp. Dels har köparen en känslomässig relation till varan/djuret, dels finns inga likvärdiga kopior. • Även reglerna om prisavdrag och skadestånd är illa anpassade för ”fel” i levande djur. Det visas bl.a. av att i ett prejudikat konstaterat att djur inte är ”vilken egendom som helst” och gjort undantag från principen om ersättningstak när det varit fråga om skadestånd för veterinärkostnader (NJA 2001 s. 65 I & II). • Ett levande djurs egenskaper kan inte garanteras eller förutsättas på samma sätt som för andra varor. Föreningar som SKK har exempelvis villkor i sitt obligatoriska köpeavtal för hund som säger att hunden säljs som sällskapsdjur. Konsumentköplagens tvingande regler trumfar emellertid sådana villkor i konsumentförhållanden, vilket gör att avvikelser från befogade förväntningar om exempelvis jaktegenskaper kan utgöra fel. • När det gäller hundsmuggling har tullen inte tillräckliga verktyg att använda sig av eftersom hundarna ses som varor som har fri rörlighet över gränserna enligt EU:s lagar om fri rörlighet för varor. Den köprättsliga regleringen är utformad för varor vars kvalitet och egen-skaper på olika sätt kan mätas och garanteras. Djur är levande varelser och den köprättsliga regleringen är därför illa anpassad för handel med levande djur. En liknande slutsats drogs vid införandet av konsumenttjänstlagen. Djur är i och för sig egendom och skulle därför omfattas av konsumenttjänstlagens tillämpningsområde, men de reglerna är anpassade för s.k. resultattjänster. Eftersom arbete på levande djur karaktäriseras av en plikt att visa omsorg, snarare än att prestera ett visst resultat, undantogs levande djur från lagens tillämpningsområde. Att undanta levande djur även från den köprättsliga regleringen och införa särskilda regler för handel med djur skulle forma en mer enhetlig förmögenhetsrätt som, utöver fördelar för djurvälfärden, kan leda till en mer förutsägbar och ändamålsenlig rättstillämpning. Mot bakgrund av vad jag nu har anfört anser jag att civilutskottet bör tillstyrka motion 2021/22:4388 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2. [1] och rådets direktiv (EU) 2019/771 av om vissa aspekter på avtal om försäljning av varor, om ändring av förordning (EU) 2017/2394 och direktiv /22/EG samt om upphävande av direktiv /44/EG.