sou · H9B347d2 · 2022-01-01 00:00:00 — Det förefaller dock inte sannolikt när fråga är om komplementbyggnader och tillbyggnader av nu aktuell stor- lek; i sammanhanget ska också betonas att vi föreslår en utökad lov- plikt både nära gräns (se avsnitt 7.8) och för kulturmiljömässigt värde- fulla byggnadsverk och områden (se avsnitt 7.10). En tillsynsanmälan kan dessutom innehålla en begäran om att byggnadsarbetena omedel- bart ska stoppas, vilket för övrigt också självmant får besluta om det föreligger förutsättningar härför (11 kap. 31 § PBL). Visserligen gäller proportionalitetsprincipen (2 kap. 1 § PBL) även i ett tillsynsärende, men principen innebär förstås inte något absolut hinder mot att ingripa mot åtgärder som har vidtagits i strid med gällande rätt.79 I stället bör framhållas att själva avvägningen av all- männa och enskilda intressen inte i sig blir olika beroende på om av- vägningen görs i förväg eller i efterhand, annat än att avvägningen – eller snarare vikten av de motstående intressena – i förekommande fall kan bli enklare att göra när åtgärden redan har vidtagits. Avväg- ningen kan också påverkas av de olika processuella förutsättningar som gäller vid en lovprövning respektive i ett tillsynsärende (se nedan). Härtill kommer att de åtgärder som här är aktuella – dvs. inte t.ex. komplementbostadshus eller andra åtgärder som kan innefatta mer betydande investeringar – normalt inte representerar sådana värden att de bör få någon avgörande betydelse vid tillämpning av proportio- nalitetsprincipen. I sammanhanget bör dock också nämnas att det inte kan uteslutas att ett ingripande i ett tillsynsärende – som i och för sig är offentligrättsligt befogat – under vissa förutsättningar skulle kunna angripas skadeståndsrättsligt, t.ex. om den enskilde genom ett rättelseföreläggande tillfogas onödiga kostnader på grund av fel eller försummelse från sida i tillsynsärendet. I sammanhanget ska också nämnas att det som skiljer en prövning i ett tillsynsärende från en lovprövning, är att andra processuella förutsättningar normalt gäller, t.ex. vad gäller utredningsansvar, domstols processledningsplikt, bevisbördans pla- cering och tillämpliga beviskrav. Detta innebär dock inte i sig att den europarättsliga rätten till domstolsprövning träds för när, i vart fall 79Jfr MÖD:s dom i mål nr P 4737-13; även t.ex. HFD 2015 ref. 16, särskilt den skiljaktiga meningen. så länge det inte i praktiken blir omöjligt eller orimligt svårt att för- verkliga denna rätt (jfr även den unionsrättsliga effektivitetsprincipen). Sammanfattningsvis har vi svårt att se att den omständigheten att vissa åtgärder får hanteras tillsynsvägen i stället för genom förprövning, generellt skulle strida mot tillämpliga europarättsliga bestämmelser. Avslutningsvis bör betonas att de europarättsliga kraven på dom- stolsprövning i vissa fall kan tillgodoses även i annan ordning, även om kraven som huvudregel naturligtvis ska förverkligas genom pröv- ning i mark- och miljödomstol.80 För det fall den plan- och bygg- rättsliga regleringen i ett enskilt fall skulle visa sig få en tillämpning som inte uppfyller kraven på rätt till domstolsprövning, kan således rätten till domstolsprövning av åtgärden stå till buds med stöd av annan offentligrättslig reglering, t.ex. miljöbalken.81 Vidare kan konstateras att allmän domstol i och för sig inte är behörig att pröva tvist som ska prövas av t.ex. allmän förvaltnings- domstol eller mark- och miljödomstol. Allmän domstol är alltså för- hindrad att pröva en tvist när det genom en författningsbestämmelse har anförtrotts åt t.ex. mark- och miljödomstol att allsidigt och slut- giltigt pröva frågan.82 Under förutsättning att åtgärden i ett enskilt fall kan sägas falla utanför PBL:s tillämpningsområde, bör den dock rimligen kunna bli föremål för domstolsprövning i civilrättslig (skade- ståndsrättslig) ordning, t.ex. enligt 3 kap. jordabalken eller 32 kap. miljöbalken.83 7.7Krav på lov för anläggningar Vid införandet av lovplikt för flertalet anläggningar genom ÄPBL ansågs det inte påkallat med lovprövning för ett antal uppräknade, och omfattande, åtgärder med hänvisning till att de pröva- des genom annan lagstiftning (se avsnitt 4.5.1). 2016/17:180 s. 46; jfr även HFD 2019 ref. 43. 81Se t.ex. MÖD:s dom i mål nr P 10674-18. 82Se HFD 2019 ref. 43, särskilt p. 33 och däri angivna rättsfall; jfr även HFD 2020 ref. 14 p. RÅ 2001 ref. 56, RÅ 2005 ref. 29 och HFD 2011 ref. 10, även dom , ./. 10873/84) samt t.ex. HFD 2012 ref. 29 (som gällde tillämpning av unionsrätt). Jfr även t.ex. Kammarrätten i dom i mål nr 476-14. Vid införandet av PBL anfördes att problemen med lovplikten av- seende anläggningar huvudsakligen var av tre slag.84 Det första gäller tolkningen och avgränsningen av vissa anläggningar som finns med i förteckningen över lovpliktiga objekt. Ett exempel var termen plank, som saknar definition och är oklart avgränsad mot staket och andra slags inhägnader. Andra exempel var parkeringsplatser, som inte krä- ver mycket anläggningsarbete för att vara funktionsdugliga, småbåts- hamnar, som definitionsmässigt kan vara svåra att avgränsa, och upplag, som kan anses omfatta vilken slags lös egendom som helst utomhus. Det andra slaget av problem var att bygglovsplikten inte är till- räckligt omfattande; exempelvis omfattas inte små objekt som alta- ner, pooler och bryggor och heller inte stora objekt som broar och vissa industrianläggningar. Slutligen sågs det som ett problem att vissa anläggningar måste prövas enligt både PBL och . Det kan uppfattas som en onödig dubbelprövning eftersom prövningsgrunderna framstår som likartade. Det kan också anses vara en inkonsekvent ordning, efter- som det finns exempel på anläggningar som ska prövas enbart utifrån en av dessa lagar. Kvarstående problem sedan ikraftträdandet av PBL och PBF Vid införandet av PBL angavs utgångspunkter och riktlinjer inför regleringen i PBF av lovplikten för anläggningar. Det handlade dels om anläggningar som utgör element i infrastrukturen eller inslag i det offentliga rummet eller som på annat sätt har ett stort allmänt intresse och ofta en betydande storlek. Dels om små anläggningar, som mestadels har ett enskilt eller lokalt begränsat intresse, men som ändå har en betydande inverkan på närmiljön och inte sällan vållar konflikter mellan grannar.85 En promemoria med förordningsförslag som innebar att lovplik- ten för anläggningar skulle vara densamma som i ÄPBL, med undan- tag för tunnlar och bergrum, transformatorstationer och skyltar, togs fram av 2010.86 Många remissinstanser läm- nade allmänna synpunkter på lovplikten för anläggningarna och fram- förde också detaljerade synpunkter på enskilda anläggningar. 2009/10:170 Del 1 s. 137 f. 2009/10:170 Del 1 s. 138 f. 86Se promemoria , dnr M2010/3420/R. remissinstanser menade att det är principiellt felaktigt att grundläg- gande bestämmelser om lovplikt regleras både i PBL och PBF och att uppdelningen minskade tydligheten. Listan ansågs av många inte vara uppdaterad och i behov av översyn. Flera remissinstanser ansåg också att det fanns andra typer av an- läggningar än de som omfattades av lovplikten, men som kan ha samma omgivningspåverkan, exempelvis asfaltverk, stenkrossar, betong- stationer, avfallsanläggningar och sopsugar. Flera remissinstanser menade att ytterligare åtgärder som kan orsaka störningar i omgiv- ningen borde omfattas av lovplikt. Därutöver framförde flera remiss- instanser att den då ändrade definitionen av byggnad, beträffande avgränsningen ”avsedd att vara konstruerad så att människor kan uppe- hålla sig i den”, skulle leda till att många anläggningar som till sin storlek, påverkan på stads- och landskapsbilden och genom sitt visu- ella intryck tidigare kunnat anses som byggnader helt skulle exklu- deras från lovplikt, t.ex. transformatorstationer, pumphus, silos och vattencisterner. Många remissinstanser var kritiska till att sådana åtgärder som i den praktiska tillämpningen ofta vållar svårigheter kring bedömning av lovplikten, så som altaner, balkonger, pooler, plank och staket samt återvinningsstationer inte reglerades. Att reglera dessa skulle öka logi- ken, ge en enhetlig rättstillämpning med ökad legitimitet för syste- met, avlasta domstolarna från tidsödande processer om tolkning av bygglovsplikt samt innebära en tidsbesparing hos kommunerna. Några remissinstanser framförde att det borde vara möjligt att precisera gränsen för lovplikt, exempelvis med en viss kvadratmeter- storlek eller viss höjd. Situationen då en anläggning i sin helhet inte omfattas av lovplikt, men där enskilda delar kan omfattas, uppmärk- sammades också som ett problem.87 Vi konstaterar att ett antal justeringar av lovplikten, för i huvud- sak redan reglerade anläggningar, har gjorts sedan PBF infördes. Vi konstaterar dock också att den problembild som tecknats ovan i stora drag kvarstår. Därtill har nya tillämpningsproblem uppkommit, t.ex. i anslutning till olika former av solenergianläggningar och för vissa idrottsanläggningar som t.ex. padelbanor. Dessutom påverkar genom- förandet av MKB-direktivet i viss utsträckning vilka större anlägg- ningar som bör omfattas av krav på lov (se avsnitt 4.5.1). 87Jfr remissammanställning Plan- och byggförordning, dnr S2011/244/PBB, s. 65 ff. Uttömmande lista och avsaknad av legaldefinitioner Då listan i PBF med anläggningar som omfattas av krav på lov är ut- tömmande har innebörden av varje term avgörande betydelse för lovplikten. har någon egentlig, övergripande aktualitets- prövning av lovplikten för respektive lovpliktig anläggning inte gjorts sedan införandet av ÄPBL . De lovpliktiga anläggningarna saknar också legaldefinitioner. Visserligen finns det ett stort antal domstolsavgöranden som rör just definitioner, men eftersom anläggningars utformning i princip varie- rar i det oändliga, blir praxis förhållandevis in casu-betonad. Dess- utom är det förhållandevis få anläggningar som över huvud taget blir föremål för lovprövning och än färre som blir föremål för prövning i överinstans. De i praxis skapade definitionerna har dessutom med tiden i vissa fall kommit att avvika i allt större utsträckning från dem i det allmänna språkbruket, vilket skapar oförutsebarhet och otydlig- het för den som ska tillämpa regleringen. 7.7.2Lovplikt för murar, plank, altaner och pooler Förslag: Det ska krävas bygglov för att uppföra, flytta eller utöka en mur, ett plank, en altan eller en pool i ett område som omfattas av en detaljplan om anläggningen får en höjd över marken som överstiger 1.1,om anläggningen placeras inom från bygg- nad, eller 2.1,om anläggningen placeras på annan plats. Det ska dock inte krävas bygglov om en mur eller ett plank om- fattas av undantag från krav på bygglov i vägplan enligt väglagen (1971:948) eller järnvägsplan enligt lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. Lovplikt för murar och plank Syftet med mur är normalt gränsmarkering, för att hindra passage, som insynsskydd eller för att hantera nivåskillnader. Ett plank syftar i huvudsak till att vara avskärmande men också till att t.ex. minska buller (se avsnitt 4.5.15). Detta kan sammanfatta den enskildes intresse av att uppföra en mur eller ett plank. I vissa miljöer kan särskilt plank också vara viktiga i kulturmiljön och även utgöra ett uttryck för riksintresset för kulturmiljövård (3 kap. 6 § MB).88 Ett plank mot en gata eller en allmän plats anses också påverka trivseln och trygghetskänslan negativt. Omfattande och höga plank kan också påverka grannar på ett betydande sätt ge- nom t.ex. begränsningar av utsikt eller skuggeffekter (2 kap. 9 § PBL). En tomt ska hållas i vårdat skick och skötas så att risken för olycksfall begränsas och betydande olägenheter för omgivningen och för trafiken inte uppkommer (8 kap. 15 § PBL). En riktlinje om att växtlighet på hörntomter vid gata inte bör vara högre än över gatunivån i en sikttriangel som sträcker sig åt vardera håll är vanlig i landets kommuner.89 Av Trafik- verkets regelverk framgår vidare att trafikanterna måste ha överblick över vägrummet för att kunna observera och identifiera siktobjekt och sikthinder, som andra trafikanter och hinder utanför vägbanan. Höjden för häckar och staket inom siktområden vid korsning i lokal- nätet är satt till 0,8 meter.90 Mot bakgrund av det nu anförda, menar vi sammanfattningsvis att murar och plank kan röra enskilda och allmänna intressen i sådan omfattning att de bör bli föremål för en förprövning. måste en lovplikt vara enkel, effektiv och ändamålsenlig, varför den måste avgränsas till att gälla just sådana åtgärder där behovet av en förpröv- ning gör sig som starkast gällande. Avgränsning av lovplikten för murar och plank Vår utgångspunkt är att sedvanliga staket liksom inte ska om- fattas av krav på lov. Sådana staket är vanligt förekommande och har inte några mer påtagligt negativa konsekvenser för den bebyggda miljön eller för kommunernas möjligheter att styra bebyggelseutveck- lingen (se figur 9.8). 88Jfr t.ex. /publicerat/varia2012_6.pdf, s. 13, hämtad . Se även , s. 60, hämtad , och /37583, hämtad . 89Se MÖD:s dom i mål nr P 1203-18 och dom i mål nr P 3508-18. 90Se regler för vägar och gators utformning, VGU 2021:002 s. 93 f. Vid införandet av PBF framförde, som ovan har nämnts, dock många remissinstanser behovet av att definiera gränsen mellan ett plank och ett staket.91 Vi bedömer att detta behov alltjämt finns – vilket också avspeglas bl.a. i ett antal rättsfall på området (se av - snitt 4.5.15) – varför termen plank bör bli föremål för en framtida översyn (se avsnitt 7.25). bör i och för sig behovet av en definition kunna bli något mindre med vårt förslag vad gäller själva lovplikten för plank. Vår bedömning är att det är tillräckligt med ett höjdmått för att avgränsa lovplikten för murar och plank. Hur en låg hägnad är ut- formad, exempelvis i fråga om genomsiktlighet eller materialval, be- dömer vi således i första hand bör vara en fråga för den enskilde. Vi har övervägt att komplettera avgränsningen för lovplikten med en reglering av genomsiktligheten. Detta skulle dock innebära åtskilliga tillämpningssvårigheter, exempelvis hur glasskärmar ska bedömas, om genomsiktligheten ska räknas rakt framifrån eller i fler vinklar osv. Då vår utgångspunkt är en så enkel, effektiv och ändamålsenlig reglering som möjligt, har vi således funnit att ett höjdmått är tillräckligt för att tillgodose de enskilda och allmänna intressen som kan göra sig gällande. Vi har undersökt ett antal kommunala vägledningar för plank och staket, av vilka framgår att hägnader med en höjd om under 1,1 eller 1,2 meter, som många har en genomsiktlighet på , normalt anses vara staket. Höjdmåttet är också detsamma som enligt praxis har tillämpats vad gäller sådana altaner som inte ansetts omfattas av krav på lov (som tillbyggnader; se avsnitt 4.4.3). Vi bedömer att detta är ett ändamåls- enligt och långsiktigt hållbart mått för att avgränsa lovplikten. Vi anser vidare att lovplikten endast bör gälla i områden som om- fattas av en detaljplan. Vår bedömning är att det generellt är inom dessa områden som murar och plank i störst utsträckning kan komma att påverka sådana enskilda och allmänna intressen som ska tillgodoses i den plan- och byggrättsliga regleringen. Visserligen kan murar och plank orsaka omgivningspåverkan även i ett område som inte om- fattas av en detaljplan, liksom påverka siktförhållanden och därmed trafiksäkerheten, inte minst inom sammanhållen bebyggelse. Enligt vår bedömning gäller detta dock inte generellt i sådan utsträckning att en lov bör krävas även utanför detaljplanelagt område. 91Se remissammanställning Plan- och byggförordning, dnr S2011/244/PBB, s. 65 ff. Vidare bör framhållas att murar och plank dessutom vanligen uppförs i gräns, där vi föreslår en utökad lovplikt för murar och plank som är högre än över marken (se avsnitt 7.8). De farhågor som har uttryckts under utredningsarbetet om ett kraftigt utökat antal tillsynsärenden vad gäller murar och plank, torde där- med inte komma att besannas. Det nu anförda korresponderar också med vår utgångspunkt om fördelarna med en områdesdifferentierad lovplikt (se avsnitt 7.5.2). Vidare bör nämnas att generellt gäller för murar och plank – liksom för altaner och pooler (se nedan) – att våra föreslagna måttangivelser avser konstruktionen i dess helhet. Det är alltså inte möjligt att utan lov uppföra t.ex. ett plank ovanpå en mur, även om dessa var för sig inte skulle omfattas av krav på lov. Särskilt om murar och plank i korsning och vid utfart Vi har övervägt en lägre höjdbegränsning för murar och plank i kors- ning och vid utfart. Det är exempelvis vanligt förekommande att kommuner för korsningar har särskilda regler för häckhöjder för att säkra sikten och därmed förebygga olyckor. De mått som förekommer i den praktiska tillämpningen är fram- för allt höjden i en sikttriangel och vid ut- farter.92 Även en höjdbegränsning skulle kunna vara ändamålsenlig utifrån att ögonhöjden för en bilförare normalt är 1,1 meter.93 Vi har dock bedömt att ytterligare en höjdgräns i anslutning till korsningar och vid utfarter skulle försvåra tillämpningen av lovplik- ten. Det är vidare svårt att avgöra vad som i samtliga dessa fall är en ändamålsenlig höjdbegränsning. Det lämpliga siktavståndet beror t.ex. på vägens hastighetsbegränsning. Den lämpliga utformningen för olika typer av utfarter är också så mångskiftande att ett särskilt mått för höjd här inte blir ändamålsenligt för att avgränsa lovplikten. Med en höjdbegränsning om skulle dessutom ett stort an- tal sedvanliga plank komma att omfattas av ett krav på förprövning, vilket inte är motiverat. 92Jfr regler för vägar och gators utformning, VGU 2021:002 s. 94. 93Jfr regler för vägar och gators utformning, VGU 2021:002 s. 127. Mot bakgrund av det nu anförda – och då det under utrednings- arbetet inte har framförts några särskilda synpunkter härpå – samt då murar och plank som inte omfattas av krav på lov i princip alltid kan hanteras tillsynsvägen (se 11 kap. 19, 20 och 23 §§ PBL), oftast dessutom utan avsevärda kostnader och olägenheter i övrigt för den enskilde, föreslår vi inte någon särskild höjdbegränsning i korsning respektive vid utfart. Särskilt om murar och plank invid byggnad Av nuvarande 9 kap. 4 § första stycket 1 PBL framgår att det inte krävs lov för att med en mur eller ett plank anordna en skyddad ute- plats inom från ett en- och tvåbostadshus eller komple- mentbyggnad till sådant, om muren eller planket inte är högre än och inte placeras närmare gränsen än . Det har under utredningsarbetet inte framkommit skäl att ifrågasätta denna begränsning av lovplikten. Undantagets begränsning till en- och tvåbostadshus synes ha motiverats i första hand med att det för andra byggnader kan upp- komma en större omgivningspåverkan samt att det finns ett större behov av att säkra brandutrymningsvägar.94 Vi konstaterar dock att det på en tomt eller fastighet kan finnas en mängd andra typer av anläggningar, konstruktioner och anordningar som också kan hindra utryckning, t.ex. helt eller delvis nedgrävda återvinnings- eller avfallsanläggningar, cykelställ, studsmattor, sittmöbler, utebord- tennisbord (av betong) etc. För det fall en mur eller ett plank som inte omfattas av krav på lov kan ifrågasättas ur brandskyddssynpunkt –eller på grund av oacceptabel omgivningspåverkan – kan de som ovan har nämnts i princip alltid hanteras tillsynsvägen (11 kap. 19 och 20 §§ PBL; jfr även 2 kap. 2 § och 5 kap. lagen om skydd mot olyckor). Begränsningen av lovplikten för murar och plank invid byggnad be- höver enligt vår mening således inte avse endast en- och tvåbostadshus. Vi har även övervägt en annan avståndsbegränsning än i förhållande till byggnad, men inte funnit tillräckliga skäl att föreslå någon ändring i denna del. 1978/79:111 Bilaga 12 s. 42. Undantag från krav på bygglov i vägplan eller järnvägsplan Dagens undantag från krav på lov om muren eller planket omfattas av undantag från krav på bygglov i vägplan enligt väglagen eller järn- vägsplan enligt lagen om byggande av järnväg, har under utrednings- arbetet inte uppmärksammats som problematiskt. Vi bedömer att undantaget är välgrundat och därför bör behållas. Lovplikt för altaner och pooler Generellt kan sägas att altaner och pooler är byggnadsverk som rör allmänna och enskilda intressen på ungefär samma sätt och i samma utsträckning som murar och plank gör. Vi menar därför att lovplik- ten för dessa bör regleras på ett likartat sätt. Avgränsning av lovplikten för altaner och pooler Liksom vad gäller murar och plank, anser vi att lovplikten för altaner och pooler bör gälla endast i områden som omfattas av en detaljplan. Vår bedömning bygger även här på att det generellt är inom dessa områden som altaner och pooler i störst utsträckning kan komma att påverka sådana enskilda och allmänna intressen som ska tillgodo- ses i den plan- och byggrättsliga regleringen. Vidare har vi funnit skäl för samma höjdbegränsningar som när det gäller murar och plank. Lovplikten ska således utlösas om altanen eller poolen (oaktat om den har ett tak eller inte) är högre än över marken om de placeras inom från byggnad. Detta korresponderar med att man – utan att det kräver lov – med en altan kan anordna en uteplats på mark inom från ett en- eller tvåbostadshus och tillhörande komplementbostadshus (nuvarande 9 kap. 4 f § första stycket PBL). Av samma skäl som vi har redovisat vad gäller murar och plank, finner vi dock inte skäl att begränsningen av lovplikten invid byggnad ska avse endast en- och tvåbostadshus. På annan plats än invid byggnad utlöses lovplikten om altanen eller poolen är högre än . Det betyder i praktiken att en altan som sträcker sig längre ut från byggnaden än får – om inte bygglov i stället söks och beviljas – terrasseras. Vidare bör framhållas att altaner och pooler – oavsett höjd från marken – i gräns omfattas av en utökad lovplikt (se avsnitt 7.8). Vi har övervägt att ha en areabegränsning för altaner och pooler som inte ska omfattas av krav på lov. Särskilt altaner i kuperad eller öppen terräng kan exempelvis ha påverkan på stads- och landskaps- bilden, bl.a. i skärgårdarnas klippmiljöer. Anläggningarna är normalt också täta konstruktioner som i förekommande fall kan påverka mar- kens genomsläpplighet och därmed förmåga att lokalt omhänderta dagvatten. Vi har dock inte funnit tillräckliga skäl för en sådan areabegräns- ning. Enligt vår bedömning är det i första hand anläggningens höjd som genererar omgivningspåverkan – främst i form av insyn – och inte arean (jfr även antalet altaner) som sådan. Med en areabegräns- ning skulle dessutom följa ett behov av att reglera begränsningen i förhållande till främst tomt och/eller fastighet, vilket i sig innebär ytterligare en omständighet att bedöma vad gäller lovplikten. Med vårt förslag blir det i stället anläggningens placering i förhållande till byggnad respektive dess höjd som avgör om lov krävs eller inte. Vi föreslår dessutom att en sådan altan eller pool som inte kom- mer att omfattas av krav på lov inte får strida mot detaljplan eller områdesbestämmelser, om den tillsammans med övriga altaner och pooler på tomten upptar en markyta som är större än 50 kvadrat- meter (se avsnitt 7.17.2). På så sätt kan större altaner och pooler – enligt vår bedömning bör kunna inrymma t.ex. en rund pool om i diameter, en lite större sittgrupp, en grill och ett växtarrangemang – i förekommande fall hanteras inom ramen för tillsynsverksamhet och utifrån bestämmel- ser i planen i fråga som tar sikte på altaner och pooler. I sammanhanget bör framhållas att eftersom allmän plats inte innefattas i termen tomt (1 kap. 4 § PBL), kommer altaner som här uppförs utan lov alltid att behöva vara planenliga. Altaner som upp- förs på allmän plats – t.ex. uteserveringar och liknande – kommer dess- utom liksom att omfattas av bestämmelserna i ordningslagen. Vi föreslår inte någon legaldefinition av termen altan och heller inte någon ändrad definition av termerna byggnad och tillbyggnad.