sou · H9B323 · 2022-01-01 00:00:00 — Transportsektorns betydelse för klimatomställningen under- stryks av att det är den enda sektor för vilken har beslutat om ett sektorspecifikt klimatmål. Målet innebär att växthusgasut- släppen från inrikes transporter, utom inrikes luftfart, ska minska med jämfört med . Utredningens syfte med förslagen har ytterst syftat till att bidra till transporteffektivitet och tillgänglighet genom hållbara transpor- ter i enlighet med direktiven. Utredningens bedömning är att varje enskilt åtgärdsförslag kan anses ha effekt och tillsammans har åtgär- derna möjlighet att nå goda resultat. Transportpolitikens övergripande mål, som beslutades av 1998, är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsik- tigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. 13Fastighetsägarna i , , (2020): Fram- tiden för parkering och nya bostäder – Analyser av bostadsmarknad, markanvändning och miljö- konsekvenser. Vi bedömer att våra förslag bidrar till de transportpolitiska målen både genom att fokusera åtgärder som kan gynna tillgänglighet, transporteffektivitet och tillgänglighet genom hållbara transporter. Politik för gestaltad livsmiljö har beslutat om sex nationella arkitektur-, form- och designpolitiska mål14. Den nya politikens kärna är en helhetssyn på den gestaltade livsmiljön som tar utgångspunkt i människans behov och livskvalitet. Det ingår inte i utredningens uppdrag att utreda bestämmelser om gestaltad livsmiljö. Vi konstaterar dock att det kan finnas behov av att se över bestämmelser i med avseende på den nya politiken för gestaltad livsmiljö. 10.8.4Konsekvenser för regional utveckling Målet för den regionala utvecklingspolitiken är utvecklingskraft med stärkt lokal och regional konkurrenskraft för en hållbar utveckling i alla delar av landet. Prioriteringar för att nå målet för den regionala utvecklingspolitiken är bland annat innovation och företagande, attraktiva miljöer och tillgänglighet. Utredningens förtydliganden i PBL innebär ett ökat fokus på att de lokala, regionala och nationella planeringsnivåerna samverkar och samordnar sina processer i högre grad för att öka transporteffektivi- teten i samhället. På landsbygden kommer bilen sannolikt fortfarande vara det dominerande sättet att skapa tillgänglighet, därför är omställningen av fordon och bränsle vitalt. Utredningens förslag kan främja landsbyg- dernas roll i omställningen som leverantör av klimatsmart energi och förnybara resurser. En ökad produktion av hållbara förnybara drivmedel i skulle kunna öka försörjningstryggheten, skapa jobb och bidra till regional utveckling. Glest bebyggda områden behöver dock också vara så transporteffektiva som möjligt. Lös- ningar för samordnade transporter av varor är ett exempel på ett om- råde som kan bidra till såväl kostnadsbesparingar som god tillgäng- lighet och minskade utsläpp. 2017/18:110 Politik för gestaltad livsmiljö. 10.8.5Förslagens påverkan på den kommunala självstyrelsen Utredningen föreslår i 4 kap. 2 § PBL att kommunen ska ta hänsyn till frågan om transporteffektivitet vid bedömningen av om det före- ligger behov av detaljplan för en ny sammanhållen bebyggelse med bygglovspliktiga byggnadsverk. Ändringen innebär delvis ett förtyd- ligande, eftersom kommunen enligt nuvarande lydelse av bestäm- melsen ska ta hänsyn till den tänkta bebyggelsens inverkan på om- givningen. Med “inverkan på omgivningen” avses både den inverkan på miljön och den inverkan på omgivningen i övrigt som uppstår på grund av bebyggelsen. Exempel på sådan inverkan är om den plane- rade användningen genererar mycket trafik. Hänsyn till transport- effektivitet enligt förslaget innefattar hänsyn till trafik, men även fler aspekter och innebär att kommuner måste beakta fler aspekter vid bedömningen enligt paragrafen. Detaljplaneringen är dock till för att lösa problem som kan uppstå och vara kostsamma, innan stora och långsiktiga investeringar görs. Förslaget innebär enligt utredningen därför inte någon utökning av detaljplanekravet eller inverkan på den kommunala självstyrelsen. Utredningen föreslår i 6 kap. 40 § PBL att ett exploateringsavtal får omfatta mobilitetsåtgärder och mobilitetstjänster. Förslaget ger kommuner tydligt lagstöd för den tillämpning som har vuxit fram i fråga om mobilitetsåtgärder och mobilitetstjänster i exploaterings- avtal. Förslaget innebär en utökning av de frågor som får omfattas av ett exploateringsavtal och kan därmed anses öka den kommunala självstyrelsen något. 10.8.6Konsekvenser för anslutning till Europeiska unionen De redovisade förslagen bedöms inte beröra . På plan- och byggområdet beslutar medlemsstaterna till övervägande del nationellt. Den föreslagna lagen och dess syfte att främja en transporteffektiv samhällsstruktur hänger nära samman med övrig lagstiftning som reglerar planering och användande av mark- och vattenområden. Den föreslagna lagen bedömer vi inte heller direkt bör påverka EU:s inre marknad. Det är därför inte sannolikt att en lag om kartläggning av mobilitetsåtgärder berörs av tjänstedirektivet (2006/123/EG). 10.8.7Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män Enligt Utredningen cirkulär ekonomi15 är kvinnor och utrikesfödda överrepresenterade bland de personer som inte har råd att äga en bil. Jämställdheten mellan könen kan därför påverkas positivt om del- ningsfordon och tillgänglighet till gång-, cykel- och kollektivtrafik ersätter användning av bilar för enskilt bruk. Förbättrade förutsättningarna för gång-, cykel- och kollektiv- trafik skulle gynna kvinnor mer än män. En studie i sju olika städer runt om i världen visar stora skillnader i resmönster mellan män och kvinnor16. Kvinnor går och använder kollektivtrafik mer än män och är mer angelägna när det gäller säkerhet, trygghet, hållbarhet och nyttan med resan. Kvinnor lägger stor vikt vid egenskaper hos infra- strukturen för gång, cykel och hållplatser. Män är mer benägna att använda sig av nya mobilitetstjänster. Bildelning medför ökade möjligheter att få tillgång till bil till en lägre totalkostnad för bilanvändning och utredningens förslag kan förväntas underlätta nyttjandet av bildelningstjänster vilket tilltalar män mera enligt ovan nämnda utredning. Utredningens förslag kan också gynna kvinnor eftersom kvinnors disponibla inkomster i genomsnitt är lägre än mäns. Utredningens förslag kan också gynna utrikesfödda eftersom denna grupp i genomsnitt har lägre disponibla inkomster än den övriga befolkningen. att nå de integrationspolitiska målen Vi bedömer att utredningsförslagen bidrar positivt till de integra- tionspolitiska målen genom att främja tillgänglighet till delnings- fordon och hållbara transporter som alternativ till bil för enskilt bruk. Se även avsnitt 10.6 ovan. Reseutbudet ökar för de som inte har körkort och vars huvudsakliga resor går mellan hemmet och arbetet. Det gör att fler barn och unga samt pensionärer får en större valmöjlighet när och hur de vill resa. Möjligheten att ta sig till och från aktiviteter och möten på ett enklare och tryggare sätt ökar. 16Weinreich, M (2021) Gender & Smart Mobility. Utgiven av Ramboll. Utredningens förslag bedöms också främja mångfunktionella gator, sociala vistelseytor, ett starkare socialt perspektiv och trygga, trivsamma och inkluderande utemiljöer med särskild omsorg om åtgärdernas gestaltning. En negativ konsekvens av att fler resor utgår från digitala platt- formar ökar risken för utanförskap för de som inte har tillgång till den teknik som tillhandahåller digitala plattformar, till exempel äldre personer eller andra samhällsgrupper utan smarta telefoner. och det brottsförebyggande arbetet Vi bedömer att våra förslag inte får några konsekvenser för brotts- ligheten och det brottsförebyggande arbetet. 11.1Förslaget till lag (202X:XX) om mobilitetskartläggning Paragrafen anger lagens syfte. Lagens syfte är att främja tillgänglig- heten till mobilitetåtgärder och mobilitetstjänster samt hushållning med mark och stadsmiljö. Tillgång till mobilitetsåtgärder och mobilitetstjänster ska främjas genom att de mobilitetskartläggningar som görs ska bidra till kun- skap om de transportlösningar som finns. Lagens bestämmelser ska bidra till kunskap hos boende, verksamhetsutövare, kommun och . Kunskapen bland boende och verksamhetsutövare ska bidra till ökat engagemang och efterfrågan på olika transportlös- ningar nära bostaden. Kunskap hos kommuner ska bidra som under- lag i kommuners samhällsplanering och kunskap hos kan bidra till åtgärder på nationell nivå för att främja tillgången till olika transportlösningar. Bättre tillgång till transportlösningar främjar hushållning med mark och stadsmiljö. Övervägandena redovisas i avsnitt 8.7. Paragrafen anger lagens tillämpningsområde. Lagen ska tillämpas för fastigheter med bostäder och verksamheter som medför ett trans- portbehov av betydande omfattning. I 3 § i förslaget till förordning (202X:XX) om mobilitetskartläggning anges vilka fastigheter som medför ett transportbehov av betydande omfattning och som om- fattas av lagen. Övervägandena redovisas i avsnitt 8.7. Paragrafen definierar mobilitetskartläggning som en kartläggning över mobilitetsåtgärder och mobilitetstjänster inom fastigheter som anges i 2 § i förslaget till lag (202X:XX) om mobilitetskartläggning. Övervägandena redovisas i avsnitt 8.7. I paragrafen anges att termerna mobilitetsåtgärder och mobilitets- tjänster som används i lagen har samma betydelse som i PBL. Termerna definieras i förslaget i 1 kap. 4 § PBL. Där anges att mobilitetsåtgärder avser utrymmen för parkering, stannande, last- ning och lossning, leverans eller tillfällig förvaring av varor. Det an- ges att mobilitetsjänster avser tjänster för persontransport och för leverans eller förvaring av varor. Se kommentaren till förslaget 1 kap. 4 § PBL med beskrivningar av termernas innebörd. Övervägandena redovisas i avsnitt 8.7. I paragrafen anges att ägare till fastigheter som anges i 2 § ska göra en mobilitetskartläggning . Övervägandena redovisas i avsnitt 8.7. Paragrafen anger vad en mobilitetskartläggning ska innehålla och att fastighetsägaren ska ge in mobilitetskartläggningen till berörd kom- mun och den myndighet som regeringen bestämmer. I 11 § anges att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om innehållet i en mobilitetskartläggning. I 5 § i förslaget till förordning (202X:XX) om mobilitetskartläggning anges vem som får meddela sådana före- skrifter. I 4 § i förslaget till förordning (202X:XX) om mobilitetskartlägg- ning anges till vilken myndighet och när kartläggningen ska ges in. Övervägandena redovisas i avsnitt 8.7. Paragrafen anger att fastighetsägare ska tillhandhålla den senast genomförda mobilitetskartläggningen på tre sätt; den ska visas på en för allmänheten väl synlig och framträdande plats i byggnader på fastigheten, visas för en presumtiv nyttjanderättshavare och över- lämnas till en ny nyttjanderättshavare. Paragrafen anger även att mobilitetskartläggning ska anges vid annonsering vid uthyrning eller försäljning. Övervägandena redovisas i avsnitt 8.7. Paragrafen anger att tillsyn ska utövas över att lag och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen följs. I 6 § i förslaget till förordning (202X:XX) om mobilitetskartläggning anges vilken myndighet ska utöva tillsynen. Övervägandena redovisas i avsnitt 8.7. Paragrafen reglerar fastighetsägares skyldighet att lämna upplys- ningar och handlingar till tillsynsmyndigheten. Övervägandena redovisas i avsnitt 8.7. Paragrafen ger tillsynsmyndigheten rätt att besluta om föreläg- ganden och att förena föreläggande med vite. Övervägandena redovisas i avsnitt 8.7. I paragrafen regleras bemyndiganden att meddela föreskrifter om vilka fastigheter som medför ett transportbehov av betydande om- fattning enligt 2 § och de skyldigheter som anges i 6 och 7 §§. Övervägandena redovisas i avsnitt 8.7. Paragrafen anger att beslut om föreläggande får överklagas till allmän förvaltningsdomstol och att prövningstillstånd krävs vid överkla- gande till kammarrätten. Övervägandena redovisas i avsnitt 8.7. 11.2Förslaget till lag om ändring i (2020:900) 1 kap. 4 § Paragrafen innehåller en uppräkning i alfabetisk ordning av defini- tioner eller uttryck i (2010:900), PBL. Definitioner av termerna ”mobilitetsåtgärd” och ”mobilitets- tjänst” införs. Med ”mobilitet” avses rörlighet för människor eller varor. ”Mobilitetsåtgärd” definieras i paragrafen som utrymme och an- läggning för 1. parkering eller stannande för persontransporter, eller 2. lastning och lossning, leverans eller tillfällig förvaring av varor. Exempel på mobilitetsåtgärder är utrymmen och anläggningar för parkering och stannande med cykel, sparkcykel, moped, e-skoter och bil för enskilt bruk samt på vissa håll i landet sparkar och snö- skotrar. Det kan också vara utrymmen och anläggningar för delade fordon som exempelvis självkörande bilar eller andra självkörande fordon, bilpoolsbilar, delade cyklar, sparkcyklar, mopeder, e-skotrar med mera. Det kan vidare vara utrymmen för samnyttjande av parkeringsplatser eller samåkningspunkt, angöringsplats eller håll- plats samt utrymmen för kollektivtrafik. Mobilitetsåtgärder kan antingen vara avsedda för stannande för på- och avstigning eller för parkering, eller en kombination av de båda. Mobilitetsåtgärder kan avse utrymmen och anläggningar för olika trafik- och fordonsslag eller kombinationer av dessa, utan någon självklar prioritet mellan trafik- och fordonsslagen. Med bil för enskilt bruk avses bilar som i huvudsak används endast för ett hushåll. Typiskt sett gäller det så kallade egenägda bilar, förmånsbilar eller bilar som innehas genom privatleasing. Termen mobilitetsåtgärd införs i 4 kap. 13 och 14 §§, 6 kap. 40 § samt 8 kap. 9 och 10 §§. Vidare införs termen mobilitetsåtgärder i den föreslagna lagen (202X:XX) om mobilitetskartläggning. Genom införande av termen mobilitetsåtgärd i PBL stärks en bredare syn på de trafik- och fordonsslag som planering, planläggning och beslut enligt PBL ska omfatta. Parkering och stannande har motsvarande betydelse som i för- ordningen (2001:651) om vägtrafikdefinitioner. En mobilitetsåtgärd kan enligt punkten 2 avse utrymme och an- läggning för lastning och lossning, leverans eller tillfällig förvaring av varor. Utrymme för leveranser och tillfällig förvaring avser ut- rymme för skåp eller liknande som utgör leveranspunkt för varu- leveranser för boende och verksamhetsutövare. Utrymmen för leve- ranser och tillfällig förvaring kan även ha uppställningsplats och laddning för de fordon med vilka varorna transporteras, exempelvis bil, paketcykel, moped, kärra eller annat fordon samt självkörande fordon. Anläggningar för parkering utomhus kan därför behövas. Det kan även behövas leveransskåp eller boxar av olika slag. Det kan vara fråga om kylda skåp för matleveranser med tillhörande tekniska anläggningar för kylfunktion. ”Mobilitetstjänst” definieras i paragrafen som tjänst för 1. Per- sontransporter, eller 2. leverans eller tillfällig förvaring av varor. En mobilitetstjänst för persontransporter kan exempelvis handla om bokning, prenumeration, medlemskap eller betalning. Tjänsten kan tillhandahållas genom en fysisk anläggning eller anordning, en mobilapplikation eller annan digital lösning. En mobilitetstjänst kan innebära att en resenär prenumererar på en transporttjänst anpassad efter individens behov. Tjänsterna kan avse transporter med eller tillgång till exempelvis lånecyklar, självkörande bilar, bilpoolsbilar, cykel-, sparkcykel- och mopedpooler med mera eller samåkning. Det kan också handla om erbjudanden kopplade till befintliga tjäns- ter, exempelvis rabatterat kollektivtrafikkort. En mobilitetstjänst enligt punkten 2 är en tjänst för leveranser och tillfällig förvaring av varor. Det kan vara hemleveranser och nyttjande av skåp och liknande för boende och verksamhetsutövare. Övervägandena redovisas i avsnitt 8.6. 2 kap. 3 § Paragrafen anger de grundläggande kraven på planläggning. I första stycket ändras genom ett tillägg i punkten 1 så att ”en transporteffektiv samhälls- och bebyggelsestruktur” införs. Änd- ringarna i punkten 1 innebär att planläggning ska främja en ända- målsenlig och transporteffektiv samhälls- och bebyggelsestruktur. Nuvarande termen ”struktur”, som berör rekvisitet ändamåls- enlig och det tillagda rekvisitet transporteffektiv, ersätts med ”sam- hälls- och bebyggelsestruktur”. Tillägget och ändringen medför inga ändringar i den del av punkten 1 som avser estetik. Genom ändringarna i punkten 1 förtydligas att planläggning ska främja en transporteffektiv struktur och aspekten transporteffekti- vitet stärks vid de avvägningar som ska göras. En ”transporteffektiv samhälls- och bebyggelsestruktur” enligt förslaget innebär att bebyggelse är samlad så att behovet av person-, gods- och varutransporter hålls på en så låg nivå som möjligt och att befintlig infrastruktur utnyttjas. Bostäder och verksamheter är till- gängliga med gång, cykel och olika energieffektiva och miljövänliga transportslag. Med ”samhällsstruktur” avses samhällsservice, kommersiell ser- vice och rekreationsytor. Rekreationsytor kan vara exempelvis grön- områden, lek- och idrottsplatser, parker, platser för växtlighet, vattenområden, promenad- och cykelstråk och liknande. Samhälls- service och kommersiell service avses ha motsvarande betydelse som termerna har i 2 kap. 5 § första stycket punkten 3 och 7 § punkten 5. Bebyggelse definieras i 1 kap. 4 § PBL som en samling av bygg- nadsverk som inte enbart består av andra anläggningar än byggnader. Med ”bebyggelsestruktur” avses struktur av byggnadsverk som inte enbart består av andra anläggningar än byggnader och områden där emellan. Med den föreslagna termen ”transporteffektivitet” avses att fyra aspekter ska främjas. Det handlar om att –minska behovet av transporter –nyttja befintlig infrastruktur bättre –åstadkomma en likvärdig tillgänglighet till olika trafik- och for- donsslag –skapa förutsättningar för energieffektivare och mer miljövänlig fordonstrafik. Mindre behov av transporter kan åstadkommas genom att ordna ett tillkommande bebyggelseområde så att dels dess yttre tillgänglighet kan uppnås genom en lämplig lokalisering och en bebyggelsesam- mansättning som främjar närhet till service och andra samhälls- funktioner, dels den inre tillgängligheten kan uppnås utan energi- krävande trafikslag som gång- och cykeltrafik genom områdets när- mare fysiska utformning. Effektivare nyttjande av infrastruktur kan åstadkommas genom att förlägga tillkommande bebyggelse (bostäder och verksamheter) till områden där hög tillgänglighet redan finns samt i den befintliga infrastrukturen främja resurseffektiva transportslag (till exempel fysiska åtgärder som kollektivtrafikfiler, ladd- och poolinfrastruk- tur) och på så sätt nyttja redan gjorda investeringar i infrastruktur- anläggningar. Likvärdig tillgänglighet till olika trafikslag kan åstadkommas genom att angöring, uppställning/förvaring av fordon ordnas likvär- digt för olika fordonsslag samt genom att flöden in och ut ur ett område (personer, varor, återvinning) kan ordnas flexibelt för att möta både nuvarande behov och framtida anspråk från delade mobi- litetstjänster och mobilitet som tjänst, vilket främjar en hållbar mobilitet och likvärdiga möjligheter till förflyttning. Energieffektivare och miljövänligare fordonstrafik kan främjas genom fysiska åtgärder såsom infrastruktur för exempelvis el (ladd- stolpar), biogas och vätgas, angörings- och uppställningsplatser för delade fordon (autonoma fordon, e-skotrar, cyklar). Med tillgänglighet avses den möjlighet med vilken medborgare och näringsliv fysiskt kan nå det utbud och de aktiviteter i samhället som de har behov av. I samband med transporter kan tillgänglighet tolkas som möjlighet att nå något önskvärt, exempelvis arbetsplat- ser, service, rekreation samt övrigt utbud och övriga aktiviteter. Till- gängligheten för ett visst område ökar om man med mindre upp- offring kan göra samma resor som förut, eller med samma upp- offring som förut kan nå ett större urval av målpunkter. Liksom , ska även den nya lydelsen av punkten 1 gälla i andra ärenden enligt PBL enligt andra stycket. I vilken utsträckning pröv- ningen i bygglov ska ske enligt 2 kap. 3 § PBL framgår, liksom , av 9 kap. 30–32 §§ PBL. Övervägandena redovisas i avsnitt 8.2.1. 2 kap. 5 § Paragrafen handlar om lokalisering av bebyggelse och byggnadsverk. Den är tillämplig vid planläggning och i ärenden om bygglov eller förhandsbesked. I paragrafens första stycke, punkten 3, görs ett tillägg som anger att transporteffektivitet ska främjas. Ändringen innebär att vid plan- läggning och i ärenden om bygglov eller förhandsbesked ska hänsyn tas till möjligheterna att ordna trafik och främja transporteffektivitet vid lokalisering av bebyggelse och byggnadsverk. Ordnande av trafik handlar om framkomlighet och trafiksäkerhet. Som anges i kom- mentaren till 2 kap. 3 § PBL handlar transporteffektivitet om att minska behovet av transporter, nyttja befintlig infrastruktur bättre, åstadkomma en likvärdig tillgång till olika trafik- och fordonsslag och skapa förutsättningar för energieffektivare och mer miljövänlig fordonstrafik. Genom ändringen ska lokaliseringen bedömas lämplig också ut- ifrån möjligheterna att uppnå transporteffektivitet och inte bara ordnande av trafik (framkomlighet och trafiksäkerhet). Främjande av transporteffektivitet vid lokaliseringsbeslut inne- bär att nya bebyggelseområden förläggs tillgängligt i förhållande till viktiga samhällsfunktioner, att befintlig infrastruktur nyttjas effek- tivt och att olika trafikslag blir mer likvärdigt tillgängliga. Övervägandena redovisas i avsnitt 8.2.2. 2 kap. 6 § Paragrafen innehåller de närmare kraven på placering och utform- ning av bebyggelse och byggnadsverk. Paragrafen är tillämplig vid planläggning, i ärenden om bygglov och vid åtgärder avseende bygg- nader som inte kräver lov. I paragrafens första stycke, punkten 6, görs ett tillägg genom att ”transporteffektivitet” införs. Ändringen innebär att vid planlägg- ning, i ärenden om bygglov och vid åtgärder avseende byggnader som inte kräver lov ska bebyggelse och byggnadsverk utformas och placeras på den avsedda marken på ett sätt som är lämpligt med hän- syn till behovet av en transporteffektiv trafikförsörjning och en god trafikmiljö. Genom tillägget kompletteras nuvarande krav på att ta hänsyn till trafikförsörjning och behovet av en god trafikmiljö med hänsyn till transporteffektivitet. Den befintliga formuleringen ”trafikförsörj- ning och behovet av en god trafikmiljö” inbegriper kollektivtrafik, bil-, gång- och cykeltrafik. Genom ändringen ska tillkommande bo- städer och verksamheter placeras även med beaktande av minskat behov av transporter, nyttjandet av befintlig infrastruktur, likvärdig tillgänglighet till olika trafikslag och förutsättningar för energi- effektiv och miljövänlig fordonstrafik. Se beskrivningen av innebör- den av termen transporteffektivitet i kommentaren till förslaget i 2 kap. 3 § PBL. Övervägandena redovisas i avsnitt 8.2.3. 2 kap. 7 § Paragrafen anger i sin nuvarande lydelse att hänsyn ska tas till behovet av att det inom eller i nära anslutning till områden med sammanhållen bebyggelse ska finnas gator och vägar, torg, parker och andra grön- områden, lämpliga platser för lek, motion och annan utevistelse, och möjligheter att anordna en rimlig samhällsservice och kommersiell service. Paragrafen är tillämplig vid planläggning. Paragrafen ändras genom ett tillägg av ”mobilitetsåtgärder” i punkten 1. I 2 kap. 3, 5 och 6 §§ PBL har termen ”transporteffektivitet” införts genom förslagen i dessa paragrafer. Införande av ”mobili- tetsåtgärder” i denna paragraf preciserar transporteffektivitet i de delar som handlar om likvärdig tillgänglighet till olika trafikslag och förutsättningar för energieffektiv och miljövänlig fordonstrafik.