sou · H9B344 · 2022-01-01 00:00:00 — Detta ligger även i linje med funktionshinderspolitikens utgångspunkt att ansvaret för genomfö- rande av funktionshinderpolitiken ska fördelas på hela samhället och åligger alla myndigheter. Risken för en inkonsekvent tillämpning bör i stället motverkas genom tät samverkan mellan de olika myndighe- terna, där en myndighet ges i uppdrag att ha ett särskilt samordnande ansvar. 16.1.4Argument för och emot att flera myndigheter ansvarar för marknadskontroll och tillsyn Den stora fördelen med att flera myndigheter ansvarar för marknads- kontroll är att det därmed blir myndigheter med expertkunskaper inom det aktuella området som helhet som även kontrollerar tillgänglighe- ten. Detta innebär att den kontrollerande myndigheten har mer detal- jerad kunskap och bättre förståelse för de tekniska krav som gäller för en produkt som helhet, vilket kan förväntas leda till mer avvägda och balanserade bedömningar. En expertmyndighet kan även väntas vara insatt i de relevanta funktionshinderspolitiska frågorna på området. Den bör därmed även ha kunskap om vilka behov som personer med funktionsnedsättningar har avseende den aktuella produkten. Företa- gen gynnas även på så sätt att det inte blir flera olika tillsynsmyndig- heter som granskar deras verksamhet. Nackdelen är att det kan bli väldigt många olika marknadskon- trollmyndigheter att hålla koll på. När ansvaret för kontroll av olika produkter ligger hos flera olika marknadskontrollmyndigheter ökar risken för att fler myndigheter än nödvändigt kommer att kontrollera ett företags produkter. Den omvända risken finns också, nämligen att flera myndigheter kontrollerar samma produkt. Att flera myndigheter granskar samma produkt kan leda till flera beslut från olika myndig- heter. Besluten kan innebära att det görs olika bedömningar vad gäller en produkts överensstämmelse med tillgänglighetskraven, men även att flera myndigheter beslutar om åtgärder och sanktioner. Helhetliga bedömningar vad gäller tillgänglighet kommer ofta att saknas, då den myndighet som utför kontroll enbart utgår från sitt eget expertområde. Olika myndigheter prioriterar och utför marknadskontroll i väldigt stor varierande utsträckning och det är inte osannolikt att marknads- kontrollerna vad gäller tillgänglighet också kommer att variera därefter. När flera myndigheter utför kontroll kommer det även bli en splitt- rad rapportering till uppdragsgivaren (regeringen), kommissionen samt till andra centrala samordningsorgan. Enligt marknadskontrollag- stiftningen ska varje medlemsstat rapportera till kommissionen vilka myndigheter som ska utöva marknadskontroll enligt vilka rättsakter. Många marknadskontrollmyndigheter inom samma direktiv kommer innebära en utmaning för att få till en begriplig rapportering. En svårig- het i en sådan rapport kommer att vara att definiera och avgränsa re- spektive myndighets ansvarsområde och vilka områden som ska grans- kas av vem. Detta innebär även ökade svårigheter för myndigheter i andra medlemsstater att ta reda på till vem de ska vända sig i ett speci- fikt ärende om marknadskontroll. Det kommer även krävas ingående samordning för ett effektivt agerande enligt direktivets artikel 21. För en enskild konsument som vill framföra klagomål avseende en produkt blir det svårare att veta vart den ska vända sig. En konsument kan därför komma att vända sig till flera myndigheter, med följden att det skapas fler myndighetsärenden som måste hanteras. 16.1.5Argument för och emot att en enda myndighet ansvarar för marknadskontroll Med en enda marknadskontrollmyndighet kommer en samlad kompe- tens och kunskapsbas om produkters tillgänglighet att kunna byggas upp. En enskild konsument som vill framföra klagomål kommer att ha en tydlig mottagare för sina klagomål och kan även vänta sig att det är den myndigheten som tar emot klagomålet som också kommer att handlägga detta. Praxisutvecklingen kommer att bli mer enhetlig när en enda myndighet handlägger samtliga ärenden som rör marknads- kontroll. Detta skapar även mer rättssäkra förutsättningar för företag som dels kan dra slutsatser av myndighetens tidigare bedömningar på området, dels kan vara trygga i att en enhetlig prövning kommer att göras vad gäller produkters tillgänglighet. Med en enda marknadskontrollmyndighet kommer det inte att krä- vas någon samordning mellan svenska myndigheter på området. Det blir även enklare att samordna marknadskontrollerna i förhållande till övriga marknadskontrollmyndigheter inom EU och i förhållande till den rapportering av marknadskontroll som ska göras. Detta bör även underlätta för utländska företag som vill etablera sig på den svenska marknaden. En stor nackdel med en enda ansvarig myndighet är att den myndig- het som utövar marknadskontrollen riskerar att sakna expertkunskaper om de produkter och branscher som den granskar. De myndigheter som redan utövar marknadskontroll över produkter som omfattas av direktivet får förmodas ha etablerade kontakter med den bransch som berörs. Därmed har de även god inblick i de mekanismer och förut- sättningar som är av betydelse inom respektive bransch. 16.2Myndigheter som skulle kunna bli aktuella Det finns ingen myndighet vars verksamhet faller sig natur- lig för att utöva tillsyn över samtliga områden som omfattas av direk- tivet. I sina överväganden avseende hur tillsyn och marknadskontroll skulle kunna utövas vad gäller tillgänglighet har utredningen därför tittat på ett antal myndigheter som skulle kunna bli aktuella för större eller mindre uppdrag som tillsyns- eller marknadskontrollmyndighet. Nedan redogörs kort för de myndigheter som utredningen har över- vägt och för den verksamhet som respektive myndighet bedriver . () har ett brett uppdrag med ett omfattande uppdrag som tillsynsmyndighet. Nedanstående beskrivning av myndig- hetens uppgifter är därför enbart ett urval. Enligt PTS:s instruktion är PTS förvaltningsmyndighet med ett samlat ansvar inom postområdet och området för elektronisk kommu- nikation (förordning [2007:951] med instruktion för Post- och tele- styrelsen). Myndigheten ska verka för att målen inom politiken för informationssamhället uppnås. Myndigheten ska, inom ramen för sina uppgifter enligt lagen om elektronisk kommunikation (LEK), verka för att de mål som anges i lagen uppnås. Inom området elektronisk kommunikation (uppdragen inom post- området utelämnas här) har PTS bland annat i uppdrag att •främja tillgången till säkra och effektiva elektroniska kommuni- kationer, inbegripet att se till att samhällsomfattande tjänster finns tillgängliga, och att främja tillgången till ett brett urval av elektro- niska kommunikationstjänster, •främja utbyggnaden av och följa tillgången till bredband och mobil- täckning i alla delar av landet, inbegripet att skapa förutsättningar för samverkan mellan myndigheter som kan bidra till utbyggnaden av bredband, •främja en effektiv konkurrens, •bedriva informationsverksamhet riktad till konsumenter, •pröva frågor om tillstånd och skyldigheter, fastställa och analysera marknader samt utöva tillsyn och pröva tvister enligt LEK, •meddela föreskrifter enligt förordningen om elektronisk kommu- nikation, •vara marknadskontrollmyndighet enligt radioutrustningslagen (2016:392), •vara tillsynsmyndighet enligt lagen (2016:561) med komplette- rande bestämmelser till EU:s förordning om elektronisk identi- fiering (eIDAS) och ge stöd och information till myndigheter och enskilda när det gäller betrodda tjänster, •följa utvecklingen när det gäller toppdomäner med geografiska namn som har anknytning till , •vara tillsynsmyndighet enligt lagen (2006:24) om nationella topp- domäner för på internet samt meddela föreskrifter enligt för- ordningen (2006:25) om nationella toppdomäner för på internet, •verka för robusta elektroniska kommunikationer och minska ris- ken för störningar, inbegripet att upphandla förstärkningsåtgärder, och verka för ökad krishanteringsförmåga, •lämna råd och stöd till myndigheter, kommuner och regioner och till företag, organisationer och andra enskilda i frågor om nätsäker- het, •vara tvistlösnings- och tillsynsmyndighet enligt lagen (2016:534) om åtgärder för utbyggnad av bredbandsnät och ansvara för infor- mationstjänsten för utbyggnad av bredbandsnät enligt samma lag, och •vara tillsynsmyndighet enligt lagen (2018:1174) om informations- säkerhet för samhällsviktiga och digitala tjänster. har även till uppgift att främja arbetet med att trygga tillgången till grundläggande betaltjänster på de orter och den landsbygd där behovet av tjänsterna inte tillgodoses av marknaden samt att utöva tillsyn enligt 9 kap. 2 § lagen (2010:751) om betaltjänster. Vidare har PTS i uppdrag att genom upphandling bland annat till- godose behov som personer med funktionsnedsättning har av sär- skilda posttjänster, grundläggande betaltjänster och elektroniska kom- munikationstjänster. ska främja att marknaderna för post och elektronisk kommunikation fungerar effektivt ur ett konsumentper- spektiv och ur den regionala tillväxtpolitikens perspektiv samt att mark- naden för elektronisk kommunikation fungerar effektivt ur ett konkur- rensperspektiv. Myndigheten ska verka för att företag och andra enskilda har förtroende för samt förmåga och möjlighet att använda it och elektroniska kommunikationstjänster. Myndigheten ska särskilt verka för att målen för funktionshinderspolitiken uppnås inom myn- dighetens ansvarsområde och ska vara samlande, stödjande och pådri- vande i förhållande till övriga berörda parter. upphandling eller stöd av mindre betydelse enligt kommissionens för- ordning (EU) nr 360/2012 av om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktions- sätt på stöd av mindre betydelse som beviljas företag som tillhandahål- ler tjänster av allmänt ekonomiskt intresse finansiera utvecklingspro- jekt, andra insatser för ökad tillgänglighet, användbarhet och mångfald inom it och elektronisk kommunikation, och elektroniska tjänster för personer med funktionsnedsättning och personer med speciella behov. Myndigheten ska i konkurrens- och konsumentfrågor samt i frå- gor som rör regional tillväxtpolitik och funktionshinderspolitik sam- råda med berörda myndigheter och ta initiativ till ett löpande infor- mationsutbyte mellan myndigheterna. Myndighetens internationella verksamhet regleras också i dess instruktion. Där anges bland annat att PTS ska delta i nationellt och internationellt standardiseringsarbete. När PTS beslutar om föreskrif- ter ska den i förekommande fall beakta nationell och internationell standard. 16.2.2Myndigheten för digital förvaltning Myndigheten för digital förvaltning (DIGG) är fortfarande en ung myndighet som instiftades . Av 1–2 §§ i DIGG:s instruktion framgår att myndighetens upp- drag ska vara att samordna och stödja den förvaltningsgemensamma digitaliseringen i syfte att göra den offentliga förvaltningen mer effek- tiv och ändamålsenlig (förordningen [2018:1486] med instruktion för Myndigheten för digital förvaltning). Myndigheten ansvarar också för den förvaltningsgemensamma digitala infrastrukturen. Vidare ska myn- digheten särskilt bistå regeringen med underlag för utvecklingen av digitaliseringen av den offentliga förvaltningen. Myndigheten ska följa och analysera utvecklingen inom sitt verk- samhetsområde. 3–7 §§ i instruktionen innehåller ytterligare detaljerade uppgifter om vad myndighetens uppdrag ska omfatta. Detta omfattar bland annat: •ansvara för den offentliga förvaltningens tillgång till infrastruktur och tjänster för elektronisk identifiering och underskrift, •främja användningen av elektronisk identifiering och underskrift, •ansvara för de svenska förbindelsepunkterna (noderna) för gräns- överskridande elektronisk identifiering eIDAS-förordningen •ge stöd och lämna information till privata leverantörer avseende elektroniska fakturor. •delta i och främja nationellt och internationellt standardiserings- arbete inom sitt verksamhetsområde, •främja öppen och datadriven innovation samt tillgängliggörande av öppna data och vidareutnyttjande av handlingar från den offent- liga förvaltningen, •främja att det vid förvaltningsgemensam utveckling av digitala tjänster tas hänsyn till användares behov, •främja att information och tjänster som tillhandahålls digitalt av den offentliga förvaltningen är tillgängliga för alla oavsett funk- tionsförmåga, samt •ge stöd till den offentliga förvaltningen vid digitala investeringar av större eller strategisk karaktär. •uppfylla de samarbetsskyldigheter som gäller för som med- lemsstat enligt artikel 12 i eIDAS-förordningen samt enligt rätts- akter som har meddelats med stöd av den artikeln och vara gemen- sam kontaktpunkt för samarbetet, samt •företräda i övriga frågor som rör gränsöverskridande elek- tronisk identifiering enligt eIDAS-förordningen samt lämna stöd och information till myndigheter i sådana frågor. Av regleringsbrevet anges ytterligare ett drygt tiotal uppdrag som myndigheten har. Myndigheten är även tillsynsmyndighet enligt DOS-lagen och ska övervaka att digital service som tillhandahålls av en offentlig aktör upp- fyller krav på tillgänglighet. Detta innebär i praktiken att webbsidor och mobilapplikationer hos offentliga aktörer ska granskas i dess helhet. Myndigheten är bemyndigad att meddela föreskrifter enligt denna lag. har en bred verksamhet med tillsynsansvar för många olika lagstiftningar. Av uppgifter kan bland annat följande nämnas. I instruktion anges att är för- valtningsmyndighet för konsumentfrågor och har ansvar för att utöva tillsyn och annan kontroll enligt de konsumentskyddande regler som ligger inom myndighetens ansvarsområde, tillgängliggöra information och vägledning om konsumenters rättigheter och skyldigheter samt annan information som ger dem goda förutsättningar att göra väl avvägda val samt stärka konsumenternas ställning på marknaden genom kontakter med privata aktörer och i det arbetet genomföra bland annat branschöverenskommelser och insatser på standardiseringsom- rådet (förordning [2009:607] med instruktion för ). Uppgifterna är begränsade till regelverk som ligger inom myndighe- tens ansvarsområde och förutsatt att ingen annan myndighet har mot- svarande uppgift. ska inom sitt verksamhetsområde även integrera ett funktionshinderperspektiv och utifrån detta stödja och driva på övriga berörda parter. I myndighetens uppdrag ingår även att, inom ramen för sitt ansvars- område, agera svensk kontaktmyndighet i gränsöverskridande situa- tioner. Detta uppdrag omfattar bland annat följande: •Vara kontaktmyndighet för svenska myndigheters samarbete med myndigheter inom EES och med Europeiska kommissionen i kon- sumentrelaterade frågor som rör e-handel. •Bistå konsumenter vid gränsöverskridande tvister samt samarbeta och utbyta information med alternativa tvistlösningsorgan. •Vara kontaktpunkt för tvistlösning online enligt Europaparlamen- tets och rådets förordning (EU) nr 524/2013 av om tvistlösning online vid konsumenttvister och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och direktiv /22/EG. •Ta fram och utveckla statistik inom sitt verksamhetsområde. är marknadskontrollmyndighet för vissa produkter som inte omfattas av tillgänglighetsdirektivet (leksaker och person- lig skyddsutrustning). Myndigheten är även huvudsaklig tillsynsmyn- dighet enligt produktsäkerhetslagen. utövar tillsyn endast i de fall ingen annan myndighet har tillsynsansvar för särskilda varor eller tjänster. Myndigheten är tillsynsmyndighet för bestämmelser i omkring Utöver ovan nämnda marknadskontroll- och tillsyns- ansvar har tillsammans med andra myndigheter även tillsynsansvar för marknadsrättslig reglering inom flera områden som berörs av tillgänglighetsdirektivet, till exempel finansiella tjänster och e-handel. Tillsammans med Transportstyrelsen har därut- över ett delat tillsynsansvar över efterlevnaden av EU:s passagerar- rättighetsförordningar, vilka tillgänglighetsdirektivet specifikt hänvisar till i artikel 5. eller () har inte alltid befogenhet att fatta egna beslut om påföljder vid konstaterade brister. I stället lämnar myndigheten in en ansökan vid framför allt Patent- och med begäran om att domstolen ska besluta om en viss åtgärd, till exempel att näringsidkaren vid marknads- föring ska lämna väsentlig information av visst slag. Hallå Konsument är en upplysningstjänst som finns hos Konsu- mentverket och som är ett samarbete mellan 18 myndigheter och fyra konsumentbyråer. Hallå konsument ger vägledning och information via en webbplats, telefon, chatt, och ett frågeforum. Konsumenter vän- der sig till tjänsten främst när de har problem med ett köp av en vara eller en tjänst. tar även emot anmälningar från allmänheten om överträdelser av lagstiftning där myndigheten har ett tillsynsansvar. kom det in drygt 27 000 anmälningar till myndigheten. Transportstyrelsen har till huvuduppgift att svara för regelgivning, till- ståndsprövning och tillsyn inom transportområdet. Av dess instruk- tion framgår att myndigheten särskilt ska ansvara för bland annat frågor om krav på infrastruktur, fordon, fartyg och luftfartyg, krav på infra- strukturförvaltare, trafikorganisatörer och trafikföretag, villkor för marknadstillträde och konkurrensvillkor, och villkor för resenärer och de som köper godstransporttjänster. Transportstyrelsen har delat tillsynsansvar med avseende EU:s passagerarförordningar. Ansvarsfördelningen mellan de båda myndigheterna anges i förordningen (2014:1463) med kom- pletterande bestämmelser till EU:s tåg-, fartygs- och busspassagerar- förordningar. Ansvarsfördelningen innebär att är behörig myn- dighet och utövar tillsyn över att järnvägsföretag, biljettutfärdare, stationsförvaltare, researrangörer, transportörer, resebyråer, terminal- operatörer och hamnmyndigheter fullgör sina respektive skyldigheter enligt artiklarna 4–6, 8, 9, 11, 13–20, 22.1, 22.3–24 och 27–29 i Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (tågpassagerarförordningen), artiklarna 4–13, 15.4–20 och 22–24 i och rådets förordning (EU) nr 1177/2010 av om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och om ändring av förordning (EG) nr 2006/ 2004 (fartygspassagerarförordningen), och artiklarna 4–6, 8–11, 13– 15, 17.3, 19–21 och 23–27 i och rådets förord- ning (EU) nr 181/2011 av om passagerares rättig- heter vid busstransport och om ändring av förordning (EG) nr 2006/ 2004 (busspassagerarförordningen). Transportstyrelsen är behörig myndighet och utövar tillsyn över att järnvägsföretag, biljettutfärdare, stationsförvaltare, infrastrukturför- valtare, transportörer och terminaloperatörer fullgör sina respektive skyldigheter enligt artiklarna 10.1, 10.2, 10.4, 12.1, 21 och 26 i tåg- passagerarförordningen, artikel 14 i fartygspassagerarförordningen, och artikel 16.1 i busspassagerar-förordningen. Transportstyrelsens har även tillsynsansvar inom luftfarten vilket finns föreskrivet i 2 § 15 p. förordningen (1994:1808) om behöriga myn- digheter på den civila luftfartens område och i luftfartslagen (2010: 500) 12 kap 2 §. Myndigheterna har föreskriftsrätt på respektive ansvarsområde. 16.2.5Myndigheten för press, radio och tv I 1 § förordningen (2020:879) med instruktion för Myndigheten för press, radio och tv (MPRT) anges att MPRT ska verka för yttrande- frihet inom sitt verksamhetsområde och främja möjligheterna till mångfald och tillgänglighet inom press, radio och tv. Myndigheten ska även följa och analysera utvecklingen inom medieområdet och sprida kunskap om den till allmänheten. Myndigheten har vidare till uppgift att besluta om mediestöd, presstöd, tillstånd, avgifter och registrering samt utöva tillsyn i frågor som rör tv-sändningar, beställ-tv, sökbar text-tv och ljudradiosändningar i de fall uppgifterna inte ligger på regeringen eller någon annan myndighet. Som beskrivs ovan i avsnitt 8.5.2 är MPRT bland annat tillstånds- och tillsynsmyndighet för tillgänglighetsfrågor enligt radio- och tv- lagen. Förfarandet för denna verksamhet och den kontaktpunkt som MPRT ska vara i frågor om audiovisuella medietjänster beskrivs också i det angivna avsnittet. 16.2.6Myndigheten för tillgängliga medier Myndigheten för tillgängliga medier ska enligt sin instruktion arbeta för att alla ska ha tillgång till litteratur, nyheter och samhällsinfor- mation utifrån vars och ens förutsättningar oavsett läsförmåga eller funktionsnedsättning (2010:769). Myndigheten har bland annat till uppgift att vara ett nationellt för tillgängliga medier och att främja tillgänglighet till och universell utformning av littera- tur, nyheter och samhällsinformation. Myndigheten har inte något tillsynsuppdrag, men däremot ett brett uppdrag som kun- skapsspridare om tillgängliga medier. Myndigheten har bland annat i uppdrag att särskilt •ta fram riktlinjer och vägledningar inom sitt verksamhetsområde i den utsträckning som inte någon annan myndighet har detta till uppgift, •främja, följa och medverka i nationell och internationell standar- disering inom sitt verksamhetsområde, •framställa, köpa in och överföra talböcker och punktskriftsböcker samt tillhandahålla dessa för försäljning, •främja och följa teknikutvecklingen samt forskningen inom sitt verksamhetsområde, •förse högskolestuderande personer som har en funktionsnedsätt- ning i form av läsnedsättning med sådana exemplar av kurslittera- tur som de behöver för att kunna ta del av litteraturen. Inom myndigheten ska det finnas ett rådgivande organ som benämns vetenskapligt råd. Det rådgivande organet ska verka för att myndig- heten bevakar och sprider relevant forskning om lättläst litteratur och nyhetsförmedling och om övriga tillgängliga medier och deras mål- grupper. Myndigheten för delaktighet (MfD) är, precis som MTM, inte någon tillsynsmyndighet. MfD har enligt sin instruktion till upp- gift att främja respekten för och medvetenheten om rättigheter för per- soner med funktionsnedsättning samt att ur ett rättighets-, mångfalds, jämställdhets- och medborgarperspektiv verka för full delaktighet i samhällslivet för personer med funktionsnedsättning i alla åldrar och för jämlikhet i levnadsvillkor (2014:134). Myndigheten ska bidra till kunskapsutveckling i frågor som rör delaktighet, tillgänglighet, univer- sell utformning, välfärdsteknologi, miljö, levnadsvillkor och rättigheter för personer med funktionsnedsättning. MfD ska arbeta tvärsekto- riellt och sprida kunskap, ansvara för utbildnings- och informationsin- satser, förmedla erfarenheter och goda exempel, initiera utvecklingsar- bete, initiera och följa forskning samt främja innovationer i nationella och internationella sammanhang. I myndighetens uppdrag att främja ett systematiskt och effektivt genomförande av funktionshinderspolitiken på alla nivåer i samhället ingår bland annat att ta fram metoder, riktlinjer och vägledningar till stöd för arbetet med tillgänglighet samt följa och vid behov medverka i strategiskt viktig nationell och internationell standardisering inom tillgänglighet samt verka för att tillgänglighet och universell utform- ning inkluderas i relevanta standarder. MfD ska även bevaka och analy- sera den internationella utvecklingen och Europeiska unionens insat- ser inom myndighetens verksamhetsområde och bidra till att uppfyller sina åtaganden inom ramen för skyddet av mänskliga rättig- heter. Vid behov ska MfD rapportera vilka konsekvenser utveck- lingen och insatserna kan få för personer med funktionsnedsättning. ansvarar bland annat för tillsynen, regelgivningen och tillståndsprövningen som rör finansiella marknader och finan- siella företag, och för att vidta åtgärder för att motverka finansiella obalanser (förordningen [2009:93] med instruktion för Finansinspek- tionen).