sou · H9B339 · 2022-01-01 00:00:00 — Den bestämmelsen bör förtydligas så att före beslutet om elektronisk tillgång ska ha försäkrat sig om att frågorna om behörig- het, åtkomstkontroll och säkerhet är lösta på ett sätt som är tillfreds- ställande ur integritetssynpunkt. Som nämnts får det förutsättas att den mottagande myndigheten eller vårdgivaren anger samma ändamål enligt 5 § HOSP-förord- ningen för sin insamling av personuppgifter som angett i beslutet om elektronisk tillgång. Uppgifterna i HOSP- registret får bara behandlas för de ändamål som anges i 4 och 5 §§ HOSP-förordningen. För att detta inte ska kunna kringgås bör det uttryckligen föreskrivas att den som har medgetts elektronisk till- gång till uppgifter i inte får behandla personupp- gifterna för något annat ändamål än det för vilket de lämnats ut. En sådan bestämmelse i förordning inskränker inte mottagande myndig- heters och offentliga vårdgivares skyldigheter att lämna ut personupp- gifter enligt offentlighetsprincipen i 2 kap. tryckfrihetsförordningen och innebär inte att myndigheten eller den offentliga vårdgivaren Annan elektronisk tillgång till saknar befogenhet att göra en sammanställning av personuppgifter tillgänglig i den mening som avses i 2 kap. 7 § tryckfrihetsförord- ningen. Inte heller innebär bestämmelsen någon inskränkning av enskildas möjligheter att använda personuppgifterna i enlighet med övriga bestämmelser i tryckfrihetsförordningen eller bestämmel- serna i yttrandefrihetsgrundlagen. Uppgifter från tillförs den nationella läke- medelslistan som för och i 3 kap. 2–5 §§ lagen om nationell läkemedelslista finns en reglering av för vilka ändamål som uppgifterna i listan får behandlas. För att det inte ska bli någon normkonflikt bör det därför uttryckligen föreskrivas att E-hälso- myndigheten får behandla uppgifterna i den nationella läkemedels- listan i enlighet med ändamålen i lagen om nationell läkemedelslista. I regeringsformen finns det en särskild bestämmelse om att före- skrifter ska meddelas av genom lag om de avser grunderna för kommunernas organisation och verksamhetsformer och för den kommunala beskattningen samt kommunernas befogenheter i övrigt och deras åligganden (8 kap. 2 § 3). Regeringen får inte heller med- dela föreskrifter som avser den kommunala beskattningen (8 kap. 7 § andra stycket regeringsformen). I förarbetena uttalas att dessa två bestämmelser tillsammans innebär att regeringen med stöd direkt i regeringsformen är behörig att meddela mera detaljbetonade föreskrifter som gäller kommunernas organisation och verksamhets- former. Som exempel på detta ges att regeringen som villkor för åtnjutande av statsbidrag kan föreskriva att verksamhet som kom- mun bedriver med stöd av statsbidraget ska administreras på visst sätt.6 Också föreskrifter om förhållandet mellan enskilda och det allmänna som gäller skyldigheter för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden ska med- delas av genom lag (8 kap. 2 § 2 regeringsformen). Av förarbetena till bestämmelsen framgår att hit räknas endast sådana föreskrifter om förhållandet mellan enskilda och det allmänna som gäller åligganden för enskild eller i övrigt avser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden. Med ingrepp bör förstås sådana åtgärder från normgivarens sida som allmänt anses innebära Maj:ts proposition med förslag till ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m , prop. 1973:90 s. 306. Annan elektronisk tillgång till inskränkningar i enskildas dittillsvarande handlingsfrihet, möjlig- heter att förfoga över egendom etc.7 Det finns ingen allmän rättighet för offentliga och privata vård- givare eller kommunala myndigheter att ha elektronisk tillgång till uppgifter hos . Det blir emellertid enligt de föreslagna bestämmelserna frivilligt för dessa aktörer att begära elektronisk till- gång till uppgifter i . Enligt utredningens förslag måste dock den offentliga eller privata vårdgivare eller kommunala myndighet som frivilligt använder den möjligheten, och av Social- styrelsen medges sådan tillgång, följa de föreskrifter som meddelats av regeringen som villkor för denna tillgång och som gäller bara de uppgifter tillgången avser. Att uppställa sådana villkor för offentliga vårdgivares och kommunala myndigheters elektroniska tillgång till de aktuella uppgifterna kan enligt utredningens mening jämställas med det i förarbetena angivna exemplet att uppställa villkor för hur en förmån som statsbidrag ska administreras. Att uppställa sådana villkor för privata vårdgivare kan inte heller anses vara en inskränk- ning i privata vårdgivares hittillsvarande handlingsfrihet. Föreskrif- terna kan på grund av frivilligheten därför inte sägas avse några åligganden för kommuner eller några skyldigheter för enskilda. Utredningen gör därför bedömningen att det inte krävs reglering i lag utan att reglering i förordning är tillräcklig. Utredningens förslag: Genom ändring i offentlighets- och sekretessförordningen gäller inte den s.k. folkbokföringssekre- tessen enligt 22 kap. 1 § första stycket 1 offentlighets- och sekre- tesslagen (2009:400) när lämnar ut uppgifter enligt ett beslut om elektronisk tillgång till uppgifter i HOSP- registret. 1973:90 s. 210. Annan elektronisk tillgång till Sekretessbrytande reglering behövs för folkbokföringssekretessen Som framgår i avsnitt 5.3 omfattas uppgifter i , genom föreskrifter i 6 § offentlighets- och sekretessförordningen, av s.k. folkbokföringssekretess enligt 22 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen. Även om sekretesskyddet är svagt och det finns en presumtion för att uppgifterna är offentliga, innebär elektronisk tillgång genom direktåtkomst eller annat elektroniskt utlämnande, ett utlämnande av uppgifter som i och för sig omfattas av sekretess. Folkbokföringssekretessen hindrar dock ett utlämnande bara om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon när- stående till denne lider men om uppgiften röjs. Utredningen gör i avsnitt 7.11 bedömningen att en sökfunktion på internet innebär en uppgiftsskyldighet för som bryter eventuell sekretess vid utlämnanden av uppgifter till myndig- heter. Utredningen föreslår i samma avsnitt att det även ska före- skrivas i offentlighets- och sekretessförordningen att folkbok- föringssekretessen inte ska gälla i fråga om utlämnande enligt de föreslagna bestämmelserna om en sökfunktion på internet. Denna föreskrift föreslås gälla allt sådant utlämnande, till både myndigheter och enskilda. Detta innebär att de uppgifter om namn, typ av legiti- mation och när den utfärdades samt omfattningen av legitimationen vid partiellt tillträde, yrke samt specialitet utan hinder av sekretess kan lämnas till myndigheter och enskilda. Myndigheter och offent- liga vårdgivare som ska kunna medges tillgång till uppgifter i HOSP- registret genom direktåtkomst eller annat elektroniskt utlämnande kan enligt utredningens mening dock behöva ha tillgång till andra uppgifter än de som enligt utredningens förslag ska vara tillgängliga genom en sökfunktion på internet. Detsamma gäller för privata vård- givares tillgång till uppgifter i genom annat elektro- niskt utlämnande än direktåtkomst (se avsnitt 8.3.2). Även om utred- ningens förslag om sekretessbrytande bestämmelse i avsnitt 7.11 genomförs gäller folkbokföringssekretess alltjämt för övriga upp- gifter i och vid andra former av utlämnanden än via sökfunktionen på internet. Några befintliga sekretessbrytande bestämmelser som i praktiken kan användas gäller inte för sådant uppgiftsutlämnande. Det behöver därför införas ytterligare sekre- tessbrytande reglering som bryter folkbokföringssekretessen vid beslutad elektronisk tillgång. Annan elektronisk tillgång till Sekretessbrytande reglering behövs inte för annan sekretess Vissa uppgifter kan i all myndighetsverksamhet omfattas av sekre- tess enligt 21 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen. Enligt den bestämmelsen kan sekretess gälla för uppgift om en enskilds bostadsadress eller annan jämförbar uppgift som kan lämna upplys- ning om var den enskilde bor stadigvarande eller tillfälligt, den enskildes telefonnummer, e-postadress eller annan jämförbar upp- gift som kan användas för att komma i kontakt med denne samt för motsvarande uppgifter om den enskildes anhöriga. Detta gäller om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne kan komma att utsättas för hot eller våld eller lida annat allvarligt men om uppgiften röjs. Även del av en adress- uppgift som kan användas för att ta reda på var den enskilde bor omfattas av bestämmelsen.8 I finns i förekommande fall uppgift om den registrerades folkbokföringsort. Eftersom sekretess enligt 21 kap. 3 § offentlighets- och sekretess- lagen gäller i all myndighetsverksamhet hindrar inte denna sekretess den föreslagna möjligheten för att besluta om till- gång för andra myndigheter och offentliga vårdgivare till uppgifter i genom direktåtkomst och annat elektroniskt utläm- nande. Privata vårdgivare är däremot inte myndigheter och därför om- fattas inte uppgifter hos dessa av sekretess enligt den bestämmelsen. De saknar emellertid enligt utredningens bedömning behov av elek- tronisk tillgång till uppgift om folkbokföringsort och bör därför inte heller medge dem sådan tillgång till denna uppgift. Övriga uppgifter i omfattas inte av 21 kap. 3 § offent- lighets- och sekretesslagen. Någon bestämmelse som bryter sekre- tessen enligt 21 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen behövs därför inte. I personaladministrativa verksamhet råder nor- malt sekretess för uppgifter om personnummer och födelsedatum (39 kap. 3 § OSL och 10 § offentlighets- och sekretessförordningen). Uppgifterna om namn och personnummer i behand- las dock inte i personaladministrativ verksamhet hos och omfattas därför inte av denna sekretess. Någon bestämmelse som bryter denna sekretess behövs därför inte. 2005/06:161, Sekretessfrågor – Skyddade adresser, s. 98. Annan elektronisk tillgång till Utredningen gör bedömningen att den föreslagna möjligheten för myndigheter eller offentliga vårdgivare till elektronisk tillgång genom direktåtkomst eller annan elektroniskt utlämnande inte kan antas medföra att personuppgifterna efter utlämnandet behandlas i strid med dataskyddsförordningen eller dataskyddslagen. Detsamma gäller den föreslagna möjligheten för privata vårdgivare till elektro- nisk tillgång genom annat elektroniskt utlämnande än direkt- åtkomst. Någon bestämmelse som bryter sekretessen enligt 21 kap. 7 § offentlighets- och sekretesslagen behövs därför inte. Utredningen gör också bedömningen att de uppgifter i HOSP- registret som föreslås kunna lämnas ut elektroniskt till myndigheter och vårdgivare inte omfattas av några andra bestämmelser om sekretess. Ett sekretessgenombrott behöver alltså bara gälla folk- bokföringssekretess. Sekretessbrytande reglering införs för folkbokföringssekretessen Utredningen gör i avsnitt 7.11 bedömningen att de uppgifter i HOSP- registret som enligt utredningens förslag ska lämnas ut till allmän- heten genom en sökfunktion på internet inte kan anses särskilt känsliga och att det därför i praktiken inte kan uppkomma någon situation där det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om dessa uppgifter röjs på detta sätt. När det gäller övriga uppgifter i gör utredningen en annan bedömning. I avsnitt 8.3.2 framgår att utred- ningen anser att uppgifterna i registret om återkallelse av legiti- mation, prövotid och begränsning av förskrivningsrätt samt uppgift om folkbokföringsort kan betecknas som integritetskänsliga. Att uppgifterna används för det ändamål enligt 5 § HOSP-förord- ningen för vilket de lämnas ut kan, enligt utredningens bedömning, inte ge särskild anledning att anta att den enskilde eller någon när- stående till denne lider men om uppgiften röjs. Om en myndighet har direktåtkomst till uppgifter hos en annan myndighet och dessa uppgifter omfattas av sekretess hos den ut- lämnande myndigheten, överförs sekretessen till den mottagande myndigheten (11 kap. 4 § OSL). Därför får de uppgifter som utlämnas genom direktåtkomst samma sekretesskydd hos den mot- tagande myndigheten eller offentliga vårdgivaren som hos Social- Annan elektronisk tillgång till Detta gäller dock inte om en sekretessbestämmelse till skydd för samma intresse redan är tillämplig på uppgifterna hos den mottagande myndigheten (11 kap. 8 § OSL). Även uttryckliga undantag i offentlighets- och sekretesslagen från den sekretess- bestämmelse som gäller hos den mottagande myndigheten har företräde framför den överförda sekretessen. Detta innebär att det kan vara så att en uppgift som omfattas av sekretess hos Social- styrelsen inte gör det hos en myndighet eller offentlig vårdgivare som har direktåtkomst till uppgiften hos . När det gäller elektronisk tillgång till uppgifter genom annat elektroniskt utlämnande än direktåtkomst finns det inte någon generell regel om överföring av sekretess mellan myndigheter (se avsnitt 5.3.3). När en uppgift som omfattas av sekretess lämnas till en privat vårdgivare överförs ingen sekretess till den privata vårdgivaren. Vissa uppgifter kan dock vara skyddade av tystnadsplikt hos den privata vårdgivaren. Den bestämmelse om tystnadsplikt som finns i 6 kap. 12–14 §§ patientsäkerhetslagen gäller dock endast personer som tillhör eller har tillhört hälso- och sjukvårdspersonalen hos den privata vårdgivaren. Med hälso- och sjukvårdpersonal avses i patient- säkerhetslagen den som har legitimation för ett yrke inom hälso- och sjukvården, personal som är verksam vid sjukhus och andra vård- inrättningar och som medverkar i hälso- och sjukvård av patienter, den som i annat fall vid hälso- och sjukvård av patienter biträder en legitimerad yrkesutövare samt viss apotekspersonal, personal vid Giftinformationscentralen och personal vid larmcentral och sjuk- vårdsrådgivning (1 kap. 4 §). Enligt utredningens bedömning är inte den personal som i samband med tjänstetillsättning och under anställning eller uppdrag kommer att få del av uppgifter från HOSP- registret att anse som hälso- och sjukvårdspersonal i patientsäker- hetslagens mening. Uppgifterna omfattas därför inte av tystnads- plikt hos den privata vårdgivaren. Mot bakgrund av det ovan anförda kan man inte utgå från att de utlämnade uppgifterna har samma sekretesskydd hos den mottagande myndigheten eller offentliga vårdgivaren som hos . Inte heller omfattas de utlämnade uppgifterna av tystnadsplikt, eller sekretess, hos en privat vårdgivare. måste dock enligt utredningens mening inför varje beslut om elektronisk tillgång göra en intresseavvägning mellan behov och integritetsrisker och dessutom samråda med (se avsnitt 8.3.3). Annan elektronisk tillgång till intresseavvägning ska givetvis frågan om hur känsliga uppgifter den elektroniska tillgången ska avse och vilket skydd uppgifterna kom- mer att få hos mottagaren väga tungt. Utredningen föreslår dess- utom i avsnitt 8.3.5 och 8.3.7 att uttryckliga krav ska uppställas på att den elektroniska tillgången inte får vara mer omfattande än vad mottagaren behöver för att utföra sina arbetsuppgifter och att mot- tagaren inte får behandla (inklusive lämna ut) personuppgifterna för något annat ändamål än det för vilket de lämnats ut. Utredningen gör därför bedömningen att det finns tillräckliga garantier för att det i praktiken inte kommer att uppkomma någon situation där det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs genom den föreslagna möjlig- heten till elektronisk tillgång. Utredningen anser sammanfattningsvis att det bör föreskrivas i offentlighets- och sekretessförordningen att folkbokföringssekre- tessen inte gäller när lämnar ut uppgifter enligt ett beslut om elektronisk tillgång till uppgifter i . 8.3.9Information till de registrerade I dataskyddsförordningen finns det bestämmelser om information till den registrerade i samband med att personuppgifter samlas in. Artikel 13 i dataskyddsförordningen gäller information som ska lämnas när personuppgifter samlas in från den registrerade, medan artikel 14 i dataskyddsförordningen gäller information som ska lämnas när personuppgifterna som samlats in inte har erhållits från den registrerade. Personuppgifterna i har inte erhållits från den registrerade. I sådant fall gäller, enligt artikel 14.5 c i dataskydds- förordningen, ett undantag från informationsskyldigheten när ut- lämnande av uppgifter uttryckligen föreskrivs genom nationell rätt som fastställer lämpliga åtgärder för att skydda den registrerades berättigade intressen. Utlämnandet av personuppgifterna är enligt utredningens förslag uttryckligen föreskrivet i HOSP-förord- ningen, som för detta fall också fastställer lämpliga åtgärder för att skydda den registrerades berättigade intressen (se avsnitt 8.3.3, 8.3.4, 8.3.5 och 8.3.7). Någon information till de registrerade om att personuppgifterna kan komma att lämnas ut till myndigheter och Annan elektronisk tillgång till vårdgivare enligt beslut skulle således inte behövas enligt dataskyddsförordningen. Den som är registrerad i har emellertid , utöver vad som framgår av artikel 13 och 14 i dataskyddsförord- ningen, rätt att av , som är personuppgiftsansvarig, få information om bl.a. vad som gäller i fråga om sökbegrepp, direkt- åtkomst och utlämnande på medium för automatiserad behandling. Utredningen föreslår i avsnitt 7.10 att ska lämna den som är registrerad information om vad som gäller även i fråga om annat elektroniskt utlämnande än direktåtkomst. Den informationen kan t.ex. lämnas genom upplysningar på webbplats. 8.4Utlämnanden i enstaka fall genom annat elektroniskt utlämnande än direktåtkomst Utredningens förslag: får i enstaka fall lämna ut uppgifter i genom annat elektroniskt utläm- nande än direktåtkomst utan förhandssamråd med Integritets- skyddsmyndigheten. Möjligheten till regelmässigt utlämnande på medium för automatiserad behandling tas därför bort i HOSP- förordningen. Det är enligt utredningens mening inte rimligt att varje elektroniskt utlämnande av uppgifter ur ska kräva ett förhands- samråd med , ett uttryckligt beslut med ett omfattande innehåll och en försäkran om att frågorna om behörighet, åtkomstkontroll och säkerhet är lösta på ett sätt som är tillfredsställande ur integritetssynpunkt. Dessa integritetsstärkande krav bör reserveras för de fall där en automatiserad elektronisk tillgång medges. Liksom bör t.ex. kunna besvara manuellt gjorda förfrågningar om innehållet i registret genom mejl. Däremot bör kraven gälla vid alla medgivanden av direktåtkomst, som alltid är förknippad med automation. Utredningen föreslår därför att i enstaka fall ska få lämna ut uppgifter i registret, för sådana ändamål som anges i 4 och 5 §§ HOSP-förordningen, genom annat elektroniskt utläm- nande än direktåtkomst utan förhandssamråd med Integritets- skyddsmyndigheten m.m. Exempel på sådana enstaka fall kan vara Annan elektronisk tillgång till när företag som tillhandahåller e-receptlösningar kontrollerar för- skrivarkod och behörighet för en förskrivare när förskrivaren ansluter sig till en sådan e-receptlösning samt när bemanningsföretag gör motsvarande kontroll när företaget avser att anlita en person. Sådana fall får anses vara enstaka fall trots att många personer kan tänkas ansluta sig eller anlitas. Elektroniska utlämnanden i andra fall än enstaka fall, dvs. regelbundna eller frekvent förekommande elektro- niska utlämnanden, kommer därmed inte att vara tillåtna för Social- styrelsen annat än om styrelsen iakttar de integritetsstärkande kraven. Bestämmelsen i 7 § HOSP-förordningen om att personuppgifterna i registret får lämnas ut på medium för automatiserad behandling om uppgifterna ska behandlas för de i förordningen tillåtna ändamålen tas därför bort enligt utredningens förslag. 8.5Utökad elektronisk tillgång för vissa aktörer I detta avsnitt berörs de skrivelser om önskemål om förändringar i HOSP-förordningen gällande tillgång till uppgifter i som regeringen mottagit och som överlämnats till utredningen. Beträffande respektive önskemål om sådan tillgång gör utredningen en bedömning av om önskemålet bör tillgodoses och, om så är fallet, om det kan tillgodoses genom den öppna tillgång till vissa uppgifter i som föreslås i kapitel 7 eller det utlämnande i enstaka fall genom annat elektroniskt utlämnande än direktåtkomst som föreslås i avsnitt 8.4. Är det inte tillräckligt med tillgång via internet, gör utredningen också en bedömning av om önskemålet kan tillgodo- ses inom ramen för de befintliga ändamålen för eller om ett nytt ändamål bör införas. Enligt utredningens förslag ska få möjlighet att medge elektronisk tillgång till uppgifter i (avsnitt 8.3). Gör utredningen bedömningen att önskemålet bör tillgodoses, på annat sätt än genom tillgång via internet eller elektroniskt utläm- nande i enstaka fall, bör alltså , eventuellt efter att ett nytt ändamål införs, använda den föreslagna möjligheten och medge elektronisk tillgång. Avslutningsvis berörs behoven av elektronisk tillgång till upp- gifterna i för andra myndigheter än som berörs Annan elektronisk tillgång till tidigare i avsnittet, eller som får ha direktåtkomst. De myndig- heter som får ha direktåtkomst berörs i avsnitt 8.6. Utredningens bedömning: behov av tillgång till uppgifter i kan tillgodoses genom den öppna tillgång på internet som föreslås i kapitel 7. administrerar det statliga tandvårdsstödet och betalar ut ersättning till vårdgivare enligt bestämmelserna i lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd (STL) och förordningen (2008:193) om statligt tandvårdsstöd (STF). För att en vårdgivare ska kunna få ersättning ska vårdgivaren vara ansluten till Försäkrings- kassans elektroniska system för statligt tandvårdsstöd (3 kap. 1 § STL). Ansökan om anslutning till elektroniska system för statligt tandvårdsstöd ska göras av vårdgivaren. För att bli ansluten till det elektroniska systemet ska vårdgivaren vara legiti- merad tandläkare eller tandhygienist eller, genom anställning eller på annat sätt, anlita sådan personal, se 18 § förordningen om statligt tandvårdsstöd. I tidigare lagstiftning om statligt tandvårdsstöd, lagen (1962:381) om allmän försäkring, angavs i 2 kap. 3 § tredje stycket att ersättning endast lämnas om tandvården utförts av en legitimerad tandläkare eller legitimerad tandhygienist. Det finns inte i lagen eller förordningen om statligt tandvårdsstöd något uttryck- ligt krav på att tandvården ska ha utförts av en legitimerad tandläkare eller tandhygienist för rätt till ersättning. I förarbetena till de nu- varande bestämmelserna anges dock att det inte finns någon anled- ning att i det nya tandvårdsstödet gå ifrån kravet på legitimation, även om det redan av lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område (nuvarande patientsäkerhetslagen) framgår att endast den som har legitimation för yrket eller särskilt förordnats att utöva det är behörig att utöva yrke som tandläkare eller tandhygienist.9 När en vårdgivare rapporterar uppgifter om utförd tandvård till elektroniska system för statligt tand- vårdsstöd ska vårdgivaren lämna ett antal uppgifter, bl.a. uppgifter om 2007/08:49 Statligt tandvårdsstöd, s. 94 f. Annan elektronisk tillgång till den behandlande tandläkarens eller tandhygienistens namn och personnummer (3 kap. 3 § STL och 15 § STF). har även möjlighet att avansluta en vårdgivare från det statliga tand- vårdssystemet om denne inte uppfyller de krav som ställs gällande kraven på legitimerad personal (19 § 3 STF). har i uppdrag att säkerställa att felaktiga utbetalningar inte görs och att mot- verka bidragsbrott (2 § 3 förordningen [2009:1174] med instruktion för ). Även i förarbetena till det statliga tand- vårdsstödet anfördes att det grundläggande är att säkerställa att risken för felaktigt utnyttjande minimeras och att de uppgifter som ligger till grund för utbetalningarna kan kontrolleras.10