sou · H9B347 · 2022-01-01 00:00:00 — Hänsynen och kraven berörs därför bara i den mån de relaterar till en förutsättning för att lov m.m. ska kunna ges eller om de relaterar till en förutsättning för att en åtgärd som inte omfattas av krav på lov ska få genomföras. I det här avsnittet redogör vi översiktligt för vilka förutsättningar som ska vara uppfyllda för att bygglov ska kunna ges. I det inledande avsnittet (avsnitt 5.2.2.) beskriver vi de förutsättningar som ska vara uppfyllda för att bygglov ska kunna ges i ett område som omfattas av en detaljplan. Därefter redogör vi för de förutsättningar som ska vara uppfyllda utanför ett sådant område (avsnitt 5.2.3.) Avslut- ningsvis redogör vi för de möjligheter har att ge bygglov även om en åtgärd avviker från en detaljplan eller områdes- bestämmelser (avsnitt 5.2.4) samt för vad som gäller i vissa extra- ordinära situationer (avsnitt 5.11). 5.2.2Förutsättningar för bygglov i ett område som omfattas av en detaljplan Förutsättningarna för bygglov i ett område som omfattas av en detaljplan utgår dels från att de ambitioner som detaljplanen ger ut- tryck för ska förverkligas, dels att den som överväger att företa en lovpliktig åtgärd ska kunna räkna med att den kan beviljas bygglov utifrån vad detaljplanen medger. Härutöver ska bl.a. de som bor eller bedriver en verksamhet i eller i närheten av planområdet kunna förutse vad området kan komma att användas till. Bygglov får som huvudregel inte ges om den fastighet eller det byggnadsverk som åtgärden avser inte stämmer överens med detalj- planen. Bestämmelsen utgår från att fastigheter och byggnadsverk successivt ska anpassa sig efter planen och att planstridiga fastigheter och byggnadsverk i vart fall inte bör utvecklas. Syftet med kravet är alltså att detaljplanen ska komma att genomföras. Från huvudregeln görs vissa undantag för de fall eller lantmäterimyndighet vid bygglovgivning eller fastighetsbildning har godtagit en åtgärd som avviker från detaljplanen. I de fallen har myn- digheterna ansett att avvikelsen inte utgör något hinder mot att detaljplanen genomförs och bygglov kan då beviljas. Undantag kan även göras för vissa mindre avvikelser som har uppstått då en fastig- het eller ett byggnadsverk kommit att bli planstridigt genom att det antagits en ny detaljplan. Från kravet på att fastigheten och bygg- nadsverket ska följa detaljplanen görs dessutom undantag för vissa enklare åtgärder, som exempelvis inredande av någon ytterligare lokal för handel, hantverk eller industri eller för att byta färg, fasad- beklädnad eller taktäckningsmaterial. De undantagen syftar till att ge fastighetsägare en viss frihet i användningen av den befintliga be- byggelsen. Genom detaljplanen har olika allmänna och enskilda intressen vägts samman och prövats genom en politisk process där såväl kring- boende som myndigheter har haft möjlighet att komma till tals och få detaljplanen rättsligt prövad. Det har bl.a. prövats om de åtgärder som detaljplanen ger möjlighet till innebär att planområdet används till det som området är mest lämpat för med hänsyn till beskaffenhet, läge och behov. För att bygglov ska kunna ges ska därför den sökta åtgärden vara förenlig med dessa sammanvägda bedömningar. Där- för får åtgärden inte strida mot detaljplanen. Till en detaljplan är kopplad en genomförandetid, vilken normalt börjar löpa när detaljplanen får laga kraft. Kommunen kan dock be- stämma att den ska börja löpa eller att olika tider ska gälla för skilda områden av planen, exempelvis vid successiva utbyggnader. Bygglov kan i de fallen inte ges förrän genomförande- tiden har börjat löpa. Även om de olika allmänna och enskilda intressena har vägts samman och prövats genom planen ska åtgärden i viss utsträckning även prövas med hänsyn till intressena i samband med bygglovet. Till dessa intressen hör exempelvis åtgärdens anpassning till och påver- kan på omgivningen i olika hänseenden och intresset av att bevara och tillvarata historiska, kulturhistoriska, miljömässiga och konst- närliga värden. Vid bygglovgivningen prövas även åtgärden gent- emot de krav som ställs på byggnadsverkets utformning, dvs. dess lämplighet för sitt ändamål, dess form-, färg- och materialverkan samt dess tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga. Tomter och allmänna platser som ska bebyggas prövas mot de krav som ställs på dem i fråga om bl.a. anpassning till naturförutsättning, tillgänglighet, trafikförhållanden och påverkan på omgivningen. Ett viktigt inslag i plansystemet är förutsebarheten för omgiv- ningen. I äldre detaljplaner finns områden som får användas för s.k. allmänt ändamål. Då den beteckningen rymmer många olika typer av verksamheter har den ansetts så oprecis och oförutsebar att bygglov som huvudregel endast får ges om ändamålet närmare anges i detalj- planen. För att inte varje åtgärd som avviker från detaljplanen ska kräva en ny planläggning för att bygglov ska kunna ges för åtgärden får, men måste inte, i vissa fall ändå bevilja bygglov för den. får göra det om avvikelsen är förenlig med detaljplanens syften och antingen är liten eller av begränsad om- fattning och nödvändig för att området ska kunna användas eller be- byggas på ett ändamålsenligt sätt. När genomförandetiden har gått ut får även ge lov för en åtgärd som avviker från detaljplanen om åtgärden är förenlig med detaljplanens syfte och tillgodoser ett angeläget gemensamt behov eller ett allmänt intresse, eller innebär en sådan annan användning av mark eller vatten som utgör ett lämpligt komplement till den användning som bestämts i detaljplanen. För att detaljplaner inte ska förlora betydelse finns vissa begräns- ningar avseende vilka avvikelser som kan medges. en avvikelse medges ska det göras en samlad bedömning av den av- vikande åtgärden och alla andra, tidigare medgivna, avvikelser. Vid denna bedömning ska även medgivna avvikelser från kravet på att den fastighet eller det byggnadsverk som åtgärden ska utföras på vägas in. En avvikelse kan inte heller medges för en åtgärd som kan antas medföra betydande miljöpåverkan eller en begränsning av en rättig- het eller pågående verksamhet i omgivningen. Om sådana åtgärder ska godtas ska planen i stället ändras. En grundläggande förutsättning för att bygglov ska kunna ges är att den fastighet och det byggnadsverk som den lovsökta åtgärden av- ser, för lovprövningen, stämmer överens med den detaljplan som gäller för området (9 kap. 30 § första stycket 1 a PBL). Kravet på överensstämmelse med planen är såväl en fråga om fastighetsindelning som byggnadsverkets utformning, användning och omfattning. Detta brukar uttryckas som att utgångsläget ska vara planenligt. För att planenligheten alls ska kunna bedömas måste inlednings- vis detaljplanen tolkas och förstås. För tolkningen gäller vissa grund- läggande principer. En detaljplan är utformad mot bakgrund av den lagstiftning som gällde för detaljplanens antagande. Om något annat inte har angetts i den bör planbestämmelserna där- för tolkas utifrån den lagstiftning, de allmänna råd och handböcker som då gällde.1 Vid tolkningen av plankartan och planbestämmelserna kan också planbeskrivningen, liksom andra planhandlingar vara till hjälp. För tolkningen av olika sorters planer som är äldre än ÄPBL finns särskilda tolkningsbestämmelser. Dessa ska anses ha antagits med stöd av ÄPBL och ska följa definitionerna i ÄPBL och ÄPBF (punk- 1Se RÅ 1990 ref. 30 och MÖD:s dom i mål nr P 8223-14. ten 5 i övergångsbestämmelserna till PBL).2 Bakgrunden till den sär- skilda tolkningsbestämmelsen är att i en dom fann att inte gav stöd för att tillämpa ÄPBF:s definitioner av byggnadshöjd m.m. vid tolk- ningen av planer som fastställts enligt äldre byggnadslagstiftning.3 Lagstiftaren ansåg det inte lämpligt att olika regler i dessa avseenden gällde för stadsplaner och byggnadsplaner enligt äldre lagstiftning å ena sidan och detaljplaner som antagits enligt ÄPBL å andra sidan.4 Legaldefinitioner av olika termer och begrepp respektive avsak- naden av sådana kan dessutom förändras och förtydligas genom rättspraxis.5 De retroaktivt verkande definitionerna och förändringarna i praxis kan få till följd att en tidigare planenlig byggnad, utan att byggnaden byggs till eller detaljplanen ändras, kan få en högre beräknad bygg- nadshöjd eller fler våningar än vad detaljplanen medger. Eftersom byggnaden vid sådana förhållanden inte stämmer överens med detalj- planen, och exempelvis ytterligare våningar som regel inte kan anses vara en liten avvikelse, finns det inte längre förutsättningar för att ge bygglov för tillbyggnader eller, med några undantag, andra ändringar av byggnaden. Sedan de olika termer och uttryck som används i detaljplanen har tolkats och förståtts är nästa fråga om karteringen och avgränsningarna i detaljplanen verkligen medför att byggnadsverket respektive fastig- heten är planenlig. Utgår den bedömningen från plankartan kan själva ritnoggrannheten, inte minst i äldre mindre detaljerade planer, i sig ge utrymme för tolkningar när mätningar görs från plankartan. är det angeläget med en snäv tolkning av vad som kan an- ses helt planenligt. I annat fall finns det en risk för rättsförluster för andra enskilda än sökanden som förlorar sina möjligheter att komma till tals i lovärendet om åtgärden anses planenlig (9 kap. 25 § PBL, se avsnitt 6.5).6 Bedömningen av om det byggnadsverk som åtgärden avser följer planen är då inte oväsentligt, eftersom de avvikelser från kravet som godtas (9 kap. 30 a § PBL och punkten 13 i övergångs- 2Se MÖD 2016:40 samt MÖD:s dom i mål nr P 10235-14, i mål nr P 3936-18 och i mål nr P 5414-16. 3Se RÅ 1990 ref. 30. 1990/91:146 s. 62. 5Se exempelvis MÖD 2014:43, MÖD:s domar i mål P 5588-14, i mål nr P 10636-14, i mål nr P 2608-18, i mål nr P 9770-18, den 4april 2018 i mål nr P 2396-17 och i mål nr P 8061-18. 1989/90:37 s. 55. bestämmelserna till PBL, se nedan) ska läggas samman med bedöm- ningen av om åtgärden i sig (den lovsökta) avviker från detaljplanen (9 kap. 31 d § PBL, se avsnitt 5.2.4. Planenligheten är inte endast en fråga om kartans och ritningar- nas överensstämmelse med de verkliga förhållandena, utan en fastig- het kan även anses planenlig av rent funktionella skäl. För att en fastighet inte ska anses planenlig ska dess utformning göra den mark- användning som planen föreskriver omöjlig.7 Motsatsvis gäller så- ledes att en fastighet är planenlig om det är möjligt att åstadkomma en planenlig markanvändning med den utformning fastigheten har. Det är bara den fastighet och det byggnadsverk åtgärden ska ut- föras på som behöver vara planenligt för att bygglov ska kunna ges. Det förhållandet att en annan fastighet eller ett annat byggnadsverk inom planområdet är planstridigt saknar alltså betydelse i samman- hanget. Det räcker dock att bara en del av det byggnadsverk eller den fastighet som åtgärden ska utföras på är planstridig för att det ska föreligga hinder mot bygglov; delen behöver alltså inte i sig beröras av den lovsökta åtgärden. Om någon annan del av byggnadsverket eller fastigheten än den åtgärden ska vidtas på gör det omöjligt att genomföra planen så utgör den således ett hinder mot att bygglov ges.8 Kraven på det planenliga utgångsläget syftar till att det ska vara möjligt att genomföra planen . En detalj- plan, framför allt i en redan bebyggd miljö, kan manifestera en avsikt från kommunens sida att förändra en bebyggelse eller en fastighetsindelning i en viss riktning. Genom att anta en ny detalj- plan kan kommunen göra befintliga fastigheter och byggnadsverk planstridiga och därmed förhindra att bygglov ges för t.ex. nybygg- nation på en redan planstridig fastighet eller en tillbyggnad på en redan planstridig byggnad.9 Kommunen kan på det sättet successivt förverkliga de förändringar detaljplanen ger uttryck för. Då detalj- planer fortsätter att gälla till dess de upphävs eller ändras kan sådana successiva anpassningar av bebyggelsemiljöerna och fastighetsindel- ningen till en detaljplan pågå efter att detaljplanens genomförandetid löpt ut. 7Se MÖD:s dom i mål nr P 4414-17. 8Se MÖD:s dom i mål nr P 6381-19. 1989/90:37 s. 55 och MÖD 2018:1. Kravet på planenligt utgångsläge som medel för ett successivt genomförande av detaljplanen kompletteras av den rätt kommunen under vissa omständigheter har att, efter genomförandetidens ut- gång lösa in fastigheter, mark och utrymmen eller sakrättigheter så att fastighetsindelningen respektive bebyggelsen stämmer överens med detaljplanen (6 kap. 14–16 §§ PBL). Vid bedömningen av om utgångsläget är planenligt ska sådana åt- gärder som är bygglovsbefriade enligt 9 kap. 4–4 c §§ PBL eller äldre motsvarande bestämmelser (se avsnitt 4.4.6) inte påverka bedöm- ningen av frågan huruvida det byggnadsverk som den lovsökta åt- gärden avser stämmer överens med detaljplanen (9 kap. 30 § tredje stycket PBL). Bestämmelsen syftar till att undvika att möjligheten att utföra olika åtgärder utan lov blir beroende av i vilken ordning byggrätter och bygglovsbefriade åtgärder utnyttjas.10 Den omfattar dock endast sådana åtgärder som har utförts utan bygglov som ska undantas vid bedömningen av planenligheten. Har åtgärden däremot utförts med bygglov ska den beaktas vid bedömningen.11 Att avvikelser godtas kan läka ett planstridigt utgångsläge I praktiken inträffar det ofta att den lovsökta åtgärden av byggnads- tekniska eller andra skäl behöver avvika från detaljplanens bestäm- melser. I vissa fall är det bara tiden och samhällsutvecklingen som ställer krav på nya funktioner som inte har kunnat förutses när detalj- planen togs fram.12 PBL tillåter att ge bygglov trots vissa sådana avvikelser (se avsnitt 5.2.4). Genom att avvikelserna godtas kan detaljplanernas funktion som korrektiv vid bygglovgiv- ningen alltmer komma att tappa i betydelse. Har ett byggnadsverks eller en fastighets planstridiga utgångsläge en gång väl godtagits vid en bygglovsprövning enligt PBL eller ÄPBL (men inte äldre lag- stiftning än så)13, utgör den planstridigheten i sig inte hinder mot att bygglov ges senare (9 kap. 30 § 1 b PBL). Det ska dock inte förstås som att den planbestämmelse som åtgärden strider mot upphör att gälla genom att det ges bygglov i strid med bestämmelsen. Den kan fortfarande behövas för att exempelvis skydda olika intressen. 2016/17:151 s. 77. 11Se MÖD 2019:16. 1989/90:37 s. 52 f. 13Se MÖD 2018:21. emot utgör den godtagna avvikelsen inte något hinder mot att bygg- lov ges.14 Godtagandet av avvikelsen behöver inte uttryckligt ha tagits med i bygglovsbeslutet för att påverka det planenliga utgångsläget, utan det räcker att godkännandet på något sätt framgår av en ritning eller av underlaget till lovbeslutet i övrigt för att avvikelsen ska anses god- tagen.15 Att en fastighet avviker från detaljplanen utgör inte heller hinder mot att bygglov ges, om avvikelsen har godtagits vid en fastighetsbildning enligt FBL:s lydelse efter ÄPBL:s ikraftträdande såsom en mindre avvikelse från detaljplanen som inte motverkar syftet med planen (9 kap. 30 § 1 b PBL). Anledningen till att kravet på planenligt utgångsläge inte längre ställs om det har getts bygglov eller bildats en fastighet som avviker från detaljplanen är att syftet med kravet på det planenliga utgångs- läget, att tvinga fram ett genomförande av planen, har förfallit genom att avvikelsen godtagits. I sådana fall har fastighetsägaren rätt att ut- nyttja den byggrätt detaljplanen ger.16 Det är inte ens nödvändigt att en avvikelse har godtagits vid en bygglovsprövning för att bygglov ska kunna ges för en åtgärd som avviker från detaljplanen. En byggnadsnämnd får även i efter- hand i ett beslut om bygglov förklara att en avvikelse som har upp- kommit på grund av antagandet av en detaljplan enligt PBL eller ÄPBL ska anses motsvara en sådan avvikelse som godtagits vid en tidigare bygglovsprövning (9 kap. 30 a § PBL). En sådan förklaring får endast avse en liten avvikelse som är förenlig med planens syfte. När det gäller planer och fastighetsbildningsbeslut som är äldre än ÄPBL och den ändrade FBL får i ett beslut om bygglov även förklara att en sådan avvikelse från en stads- plan, byggnadsplan, avstyckningsplan eller tomtindelning som avses i 17 kap. 18 a § i ÄPBL ska anses vara en sådan godtagbar avvikelse som inte utgör hinder mot att bygglov ges (punkten 13 i övergångs- bestämmelserna till PBL). En sådan förklaring kunde enligt ÄPBL bara ges om det var fråga om mindre avvikelser som är förenliga med planen, vilket i sak motsvaras av en liten avvikelse. MÖD har därför ansett att tillbyggnader till ett bostadshus som gjorts med stöd av äldre dispenser som gjort att bostadshuset avvikit mer från planen 14Se MÖD 2014:24. 15Se MÖD:s dom i mål nr P 1410-19. 1989/90:37 s. 52. än vad som är att anse som en mindre eller en liten avvikelse, hindrat att bygglov gavs för en ny tillbyggnad på huset.17 Vissa åtgärder får utföras även om utgångsläget inte är planenligt Även om fastigheten eller byggnaden inte stämmer överens med detaljplanen, och utgångsläget därmed inte är planenligt, ska bygglov ändå ges för vissa enklare åtgärder i eller på byggnaden (9 kap. 30 § andra stycket PBL). Till dessa åtgärder räknas inredande av någon ytterligare bostad eller någon ytterligare lokal för handel, hantverk eller industri samt att byta färg, fasadbeklädnad eller taktäcknings- material och att göra andra ändringar av byggnader som avsevärt på- verkar deras yttre utseende (9 kap. 2 § första stycket 3 b eller c PBL, se avsnitt 4.4.4). Åtgärden får inte strida mot detaljplanen För att bygglov ska kunna ges får den lovsökta åtgärden inte strida mot detaljplanen (9 kap 30 § första stycket 2 PBL). Åtgärden får så- ledes inte stå i strid med planbestämmelserna eller plankartan i den mån dessa reglerar en sådan åtgärd som det har sökts lov för. Ut- formningen, användningen och omfattningen av åtgärden ska vara förenlig med planen. Omfattningen regleras normalt genom en be- gränsning av byggnadernas byggnads- eller bruttoarea eller en procent- andel för bebyggande av marken, genom en begränsning av bebyg- gande av marken eller en begränsning i höjd och/eller antal våningar och minsta avstånd till gräns. Hur beräkningen eller bestämningen av olika termer görs har därmed ofta en avgörande betydelse för om en åtgärd stämmer överens med detaljplanen eller inte och således om lov kan ges. Tolkningsprinciperna för bedömningen av åtgärds planenlighet är i grunden desamma som vid bedömningen av det planenliga utgångs- läget. Om något annat inte har angetts i planen bör planbestämmel- serna även vid bedömningen av åtgärdens planenlighet därför tolkas utifrån den lagstiftning, de allmänna råd och handböcker som gällde då planen antogs. Vid tolkningen av plankartan och planbestämmel- serna kan även här planbeskrivningen, liksom andra planhandlingar 17Se MÖD 2018:21. vara till hjälp. Den särskilda tolkningsbestämmelsen, enligt vilken ÄPBL och ÄPBF och den praxis som utvecklats utifrån dessa författ- ningar blir bestämmande för hur termerna byggnadshöjd och våning i planer äldre än ÄPBL ska förstås, är tillämplig även vid bedöm- ningen av åtgärdens planenlighet (punkten 5 i övergångsbestämmel- serna till PBL). För att man alls ska kunna tala om att den lovsökta åtgärden av- viker från detaljplanen krävs det att åtgärden otvetydigt skiljer sig från planens innehåll. Liksom vid bedömningen av det planenliga ut- gångsläget kan exempelvis redan själva ritnoggrannheten vid mät- ningen gentemot plankartan ge utrymme för en bedömningsmarginal när mätningar görs från plankartan. Vid bedömningen av åtgärdens planenlighet finns det dock skäl för en snäv tolkning eftersom en alltför generös bedömning innebär en risk för rättsförluster för andra enskilda än sökanden. Rättsförlusten består i att dessa, exempelvis grannar, förlorar sina möjligheter att komma till tals i ärendet om åtgärden bedöms vara planenlig (9 kap. 25 § PBL, se avsnitt 6.5.1).18 På samma sätt som vid bedömningen av om det byggnadsverk som den lovsökta åtgärden avser är planstridigt eller inte ska man vid bedömningen av den lovsökta åtgärdens planenlighet inte beakta de bygglovsbefriade åtgärder som tidigare kan ha utförts (9 kap. 30 § tredje stycket PBL). I likhet med den bestämmelsen omfattar undantags- bestämmelsen endast sådana åtgärder som har utförts utan bygglov som ska undantas vid bedömningen av planenligheten. Har åtgärden utförts med bygglov ska den däremot beaktas.19 Särskilda regler gäller för bedömningen av planenligheten inom kvartersmark för allmänt ändamål Före införandet av ÄPBL fanns det möjlighet för byggnads- nämnden att ge bygglov för vitt skiftande åtgärder i områden som i byggnads- och stadsplaner betecknades som kvartersmark för all- mänt ändamål. Användningsområdet innefattade all verksamhet med ett offentligt organ som huvudman, dvs. stat, landsting (numera re- gion), kommun eller den dåvarande statskyrkan. 1989/90:37 s. 55. 19Se MÖD 2019:16. rymdes en rad vitt skilda verksamheter såsom skola, reningsverk, simhall, värmecentral m.m.20 Vid införandet av ÄPBL ansågs det allmänna ändamålet alltför oprecist och oförutsebart för att kunna läggas till grund för ett bygg- lov.21 De kringboende kunde bara ha en vag uppfattning om vad planen medgav. Därför gäller numera särskilda bestämmelser vid lov- prövningen för bedömningen av en åtgärds planenlighet inom sådana områden. Bygglov kan endast ges inom områdena om ändamålet är närmare angivet i planen (9 kap. 30 § PBL). Något hinder mot att ge bygglov till någon annan än ett offentligt organ finns inte heller, t.ex. för det fall det allmänna avyttrat en skola till ett fastighetsbolag (9 kap. 32 a § PBL). etablerade användningar kan ges bygglov för åtgär- der som bibehåller användningsområdet eller den användning som det en gång beviljats bygglov för och anpassats till. Undantaget är formulerat så att även om det allmänna ändamålet inte är närmare angivet i en plan, får det ges bygglov för en åtgärd som innebär att den fastighet och det byggnadsverk som åtgärden avser används för det allmänna ändamål som fastigheten eller byggnadsverket senast har använts för, eller enligt det senaste beviljade bygglovet har an- passats till, utan att den avsedda användningen kommit till stånd (9 kap. 32 a § andra stycket PBL). De särskilda bestämmelserna om kvartersmark för allmänt ända- mål gäller inte inom områden som omfattas av äldre stads- och bygg- nadsplaner som ska anses som detaljplaner som antagits med stöd av ÄPBL (punkten 8 i övergångsbestämmelserna till PBL). Kravet på att ändamålet ska redovisas innan bygglov får ges gäller därför inte sådana äldre planer.22 Vid införandet av ÄPBL framhölls särskilt att man alltjämt kan anta detaljplaner med allmänna ändamål, men däremot inte lägga dem till grund för en lovprövning.23 Syftet skulle då vara att reservera mark och i ett inledande skede bara skapa en möjlighet att lösa in den för annat än enskilt byggande, bl.a. järnvägs- och andra trafik- områden, hamnområden och idrottsanläggningar. Rent lagstiftnings- mässigt finns det inte heller några hinder för ett sådant förfarande. Möjligheterna för den här typen av markreservationer upphör dock 2013/14:126 s. 312. 1985/86:1 s. 712 f. 1985/86:1 s. 713 och 866 f. 1985/86:1 s. 712. om någon annan än ett offentligt organ beviljas bygglov. Eftersom marken då inte längre ska användas för annat än enskilt bebyggande finns det inte längre något behov för kommunen att lösa in den, varför också förutsättningarna för markreservation förfaller (6 kap. 13 § andra stycket respektive 14 kap. 14 § andra stycket PBL). Lovet kan behöva avvakta att genomförandetiden för detaljplanen börjar löpa I en detaljplan ska kommunen ange en genomförandetid (4 kap. 21 § PBL). Under den tiden har den som äger en fastighet rätt till ersätt- ning för den skada som en ändring eller ett upphävande medför (14 kap. 9 § PBL).