sou · H9B320 · 2022-01-01 00:00:00 — Överföringen skulle därmed inte innebära ett sådant betydande intrång i den personliga integriteten som avses i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. Regeringen ansåg därför att centralmyndighetens skyldighet att i viss omfattning lämna ut uppgifter ur fingeravtrycks- och signalementsregister kunde regleras i förordning. 2011/12:163 s. 28 f.) Överföring av uppgifter om fingeravtryck Uppgifter som förs in i det om en per- son som är medborgare i en annan medlemsstat ska överföras till denna stat eller, vid begäran, lämnas ut till behörig centralmyndig- het, om uppgifterna ska användas i ett brottmålsförfarande. Det framgår av 24 c och d §§ förordningen (1999:1134) om belastnings- register. När med stöd av dessa bestämmelser överför uppgifter om en dom till den eller de medlemsstater där den dömde är medborgare ska tillgängliga uppgifter om bl.a. fingeravtryck bifogas. Vidare ska sådana uppgifter bifogas om på begäran lämnar ut uppgifter ur belastningsregistret till en annan medlemsstat. Det framgår av 10 och 11 §§ förordningen (2018:1942) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område.15 15Bestämmelserna fanns ursprungligen i 18 a och b §§ i den numera upphävda polisdataförord- ningen (2010:1155). Eftersom uppgifter om fingeravtryck kan vara integritetskänsliga ansåg regeringen att uppgifterna inte borde lämnas ut i större ut- sträckning än vad som är nödvändigt. Därför skulle uppgifterna inte lämnas ut när en annan medlemsstat begär uppgifter ur belastnings- registret för att användas för något annat ändamål än i ett brottmåls- förfarande. 2011/12:163 s. 40 ff.) Behandling av uppgifter om fingeravtryck Som har konstaterats får fingeravtrycks- eller signalements- uppgifter som har överförts med stöd av rambeslutet om Ecris behandlas i fingeravtrycks- och signalementsregister i , under förutsättning att det för motsvarande gärning är förskrivet fängelse eller däröver och den som uppgifterna avser för gärningen hade fyllt (5 kap. 13 § lagen [2018:1693] om poli- sens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område).16 Längsta tid för behandling av uppgifter om fingeravtryck Regeringen konstaterade att uppgifter som överförts till enligt rambeslutet om Ecris och som lagrats i fingeravtrycksregistret kunde gallras med stöd av dåvarande polisdatalagen (2010:361), numera 5 kap. 15 § första stycket lagen om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. Några nya bestäm- melser ansågs därför inte krävas vid genomförandet av rambeslutet. 2011/12:163 s. 34 och 38.) 8.4.3Fingeravtryck i förordningen om Ecris-TCN Allmänna överväganden i förordningen Förordningen om Ecris-TCN anger att Ecris-TCN bör göra det möj- ligt att behandla uppgifter om fingeravtryck i syfte att identifiera de medlemsstater som innehar uppgifter i kriminalregister om en tredje- landsmedborgare. Det framhålls att det är mycket viktigt att infö- rande och användning av uppgifter om bl.a. fingeravtryck inte går 16Bestämmelsen fanns ursprungligen i 4 kap. 12 a § i den numera upphävda polisdatalagen (2010:361). 2011/12:163 s. 33 f. och 60 f. utöver vad som är absolut nödvändigt för att uppfylla målet och att det sker med respekt för de grundläggande rättigheterna, liksom barnets bästa, och är förenligt med unionens tillämpliga dataskydds- regler. (Se skäl 10.) Med uppgifter om fingeravtryck avses i förordningen om Ecris- TCN uppgifter om platta och rullade fingeravtryck av en persons alla fingrar (artikel 3.12). För varje dömd tredjelandsmedborgare ska den dömande medlems- skapa en uppgiftspost i Ecris-TCN. Upp- giftsposten ska bl.a. innehålla uppgifter om fingeravtryck som har samlats in i enlighet med nationell rätt under ett brottmålsförfa- rande. En minimiregel anger att uppgiftsposten åtminstone ska ha uppgifter om fingeravtryck om tredjelandsmedborgaren har dömts till ett fängelsestraff eller har dömts för ett brott som enligt medlemsstatens rätt är belagt med ett maximalt fängelse- straff . (Se artikel 5.1 b samt skäl 15, 27 och 28.) För att uppfylla skyldigheten att föra in fingeravtryck i uppgifts- posten i Ecris-TCN får medlemsstaterna använda uppgifter om fingeravtryck som har samlats in för andra ändamål än brottmåls- förfaranden, om sådan användning är tillåten enligt nationell rätt (artikel 5.6). Om nationell rätt alltså tillåter att sådana fingeravtryck som har samlats in för t.ex. migrationsförfaranden får användas i brottmålsförfaranden, kan dessa fingeravtryck också användas för att föras in i uppgiftsposten i Ecris-TCN. På så vis möjliggörs att identitetsuppgifterna i Ecris-TCN är så fullständiga som möjligt, jfr skäl 26. Uppgifterna om fingeravtryck ska följa vissa tekniska specifika- tioner som kommer att föreskrivas av kommissionen i en genom- förandeakt (artikel 5.2 och 10.1 b). Fingeravtryck på tredjelandsmedborgare som även är unionsmedborgare I artikel 2 anges att de tredjelandsmedborgare som även är unions- medborgare inte omfattas av den minimiregel i artikel 5.1 b (ii) om att uppgiftsposten åtminstone ska ha fingeravtryck vid fängelsestraff eller vid brott belagda med fängelsestraff . Det har ansetts att för dessa personer bör de villkor som gäller för fingeravtryck vara jämförbara med de villkor som gäller för unionsmedborgare enligt Ecris-systemet (skäl 9). Lagring av uppgifter om fingeravtryck Varje uppgiftspost ska lagras i Ecris-TCN så länge som de uppgifter som gäller de fällande domarna mot den berörda personen lagras i kriminalregistret. Efter utgången av ska den dömande medlemsstatens centralmyndighet radera uppgiftsposten, inklusive bl.a. uppgifter om fingeravtryck, ur Ecris-TCN. Raderingen ska om möjligt ske automatiskt och inte senare än efter lagringsperiodens utgång. (Se artikel 8.) Den dömande medlemsstaten ska skapa uppgiftsposter för fällande domar som meddelas före den dag då uppgifter ska börja föras in i Ecris-TCN, i den mån uppgifter om dömda personer lagras i natio- nella databaser. När det gäller uppgift om fingeravtryck ska dock dessa inkluderas endast om de har samlats in under ett brottmålsför- farande i enlighet med nationell rätt och om de tydligt överensstäm- mer med andra identitetsuppgifter i kriminalregister. (Se artikel 5.5 och skäl 29. 17I artikel 41.2 b finns en bestämmelse om vilken tidsfrist som gäller för införande av finger- avtryck efter driftstarten av Ecris-TCN (se även skäl 36). 8.5.1Fingeravtryck som ska föras in i Ecris-TCN Bedömning: De fingeravtryck som samlas in under en förunder- sökning och som behandlas i fingeravtrycks- register hör till de uppgifter som enligt förordningen om Ecris- TCN ska föras in i uppgiftsposten när det föreligger en laga- kraftvunnen dom mot en tredjelandsmedborgare (med eller utan unionsmedborgarskap). Förslag: I uppgiftposten i Ecris-TCN ska också föras in sådana fingeravtryck som behandlas i fingeravtrycks- register och som har tagits med stöd av 19 § lagen om särskild utlänningskontroll eller som har överförts hit med stöd av ram- beslutet om Ecris. Bestämmelser som möjliggör behandlingen ska tas in i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om Ecris- TCN. Uppgifter om fingeravtryck som har samlats in i enlighet med natio- nell rätt under ett brottmålsförfarande ska föras in i uppgiftsposten iEcris-TCN, artikel 5.1 b (i) i förordningen om Ecris-TCN. Med brottmålsförfarande avses i detta sammanhang förundersöknings- skedet, själva rättegången och verkställigheten av domen (artikel 3.2). Vi ska i denna del identifiera vilka fingeravtryck som samlas in under ett brottmålsförfarande enligt svensk rätt. Enligt vår mening följer det sedan direkt av förordningen att dessa fingeravtryck ska föras in Även fingeravtryck som har samlats in för andra ändamål – och som enligt nationell rätt kan nyttjas i brottmålsförfaranden – får användas för uppgiftsposten (artikel 5.6). Medlemsstaterna har fått denna möjlighet för att identitetsuppgifterna i Ecris-TCN ska kunna bli så fullständiga som möjligt (skäl 26). Det innebär att det inte följer direkt av förordningen att sådana uppgifter ska föras in i upp- giftsposten. I stället krävs reglering på nationell nivå för att sådana uppgifter om fingeravtryck ska kunna föras in i uppgiftsposten. I denna del ska vi alltså identifiera vilka fingeravtryck som samlas in för ett annat ändamål än brottmålsförfarande och överväga om sådana uppgifter även bör kunna föras in i uppgiftsposten i Ecris-TCN. Enligt kommittédirektiven ingår det inte i uppdraget att lämna förslag om ett upptagande av fingeravtryck med anledning av domar som har meddelats före den nya regleringens ikraftträdande. Det hindrar emellertid inte att redan existerande uppgifter om fingerav- tryck förs över till uppgiftsposter för fällande domar som meddelats före den nya regleringen, under förutsättning att de samlats in under ett brottmålsförfarande i enlighet med nationell rätt (se artikel 5.5). Detta följer direkt av förordningen. Detta avsnitt rör alltså de fingeravtryck som tas upp enligt nationell rätt och som ska föras in i uppgiftsposten i Ecris-TCN. För att uppfylla kraven på fingeravtryck i förordningen om Ecris-TCN behöver fingeravtryck emellertid tas upp i större utsträckning än . Till detta utökade tagande av fingeravtryck återkommer vi i av- snitt 8.5.2–8.5.7. Fingeravtryck som samlas in inom ramen för ett brottmålsförfarande Det är tydligt att de uppgifter om fingeravtryck som samlas in från misstänkta personer med stöd av 28 kap. 14 § ligger inom ramen för vad förordningen om Ecris-TCN benämner brott- målsförfarande. angivna fingeravtryck får enligt vad som följer av 5 kap. 12 § lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område behandlas i fingerav- trycksregister, till skillnad från fingeravtrycksuppgifter som har samlats in med stöd av 28 kap. 14 § från personer som inte misstänkts för brott, t.ex. vittnen. Att lagen enligt 5 kap. 12 § tredje stycket utesluter behandling av fingeravtrycksuppgifter från misstänkta personer saknar betydelse för möjlig- heten att uppfylla kravet i förordningen om Ecris-TCN, eftersom den som är inte kan dömas till påföljd (1 kap. 6 § brotts- balken). Fingeravtryck som samlas in för andra ändamål Fingeravtryck enligt lagen om särskild utlänningskontroll Fingeravtryck som tas med stöd av 19 § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll rör utredningar om planläggning eller förbere- delse av terroristbrott. Sådana fingeravtryck bör inte anses vara tagna under ett brottmålsförfarande i den mening som avses i förordningen om Ecris-TCN. Fingeravtrycken får däremot behandlas i Polismyn- dighetens fingeravtrycksregister enligt 5 kap. 12 § första stycket 2 lagen om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdata- lagens område och får användas i syfte att bl.a. utreda eller lagföra brott (5 kap. 11 § 2). Fingeravtryck som har tagits med stöd av lagen om särskild utlänningskontroll kan alltså användas i brottmålsför- farande. Detta betyder att förordningen om Ecris-TCN tillåter att fingeravtrycken används för uppgiftsposten i Ecris-TCN, se artikel 5.6. För att uppgifterna i Ecris-TCN-systemet ska bli så fullständiga som möjligt är det vår bedömning att fingeravtryck som tas med stöd av lagen om särskild utlänningskontroll bör kunna föras in i uppgiftsposten. Som vi har konstaterat följer det dock inte direkt av förordningen om Ecris-TCN att fingeravtryck tagna för andra ändamål än brottmålsförfaranden ska användas för uppgifts- posten. I stället behövs en reglering på nationell nivå. Det bör därför regleras i kompletteringslagen att dessa fingeravtryck ska användas till uppgiftposten. Fingeravtryck som har överförts hit genom Ecris Fingeravtryck som överförs hit med stöd av rambeslutet om Ecris får behandlas i fingeravtrycksregister (5 kap. 13 § lagen om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdata- lagens område). Dessa fingeravtryck måste till övervägande del ha samlats in under ett brottmålsförfarande i den dömande medlems- staten. De kan därför utan nationell reglering användas för uppgifts- posten i Ecris-TCN. Det går emellertid inte att helt utesluta att vissa fingeravtryck som överförs hit med stöd av rambeslutet kan ha samlats in i enlighet med den dömande medlemsstatens rätt utan att det rör sig om ett brottmålsförfarande. Liksom när det gäller fingeravtryck enligt lagen om särskild utlänningskontroll (se ovan) föreslår vi därför att det sär- skilt regleras i kompletteringslagen att fingeravtryck som har över- förts hit genom Ecris ska användas för uppgiftsposten i Ecris-TCN. får föra separata register över bl.a. fingeravtryck som tas med stöd av 9 kap. 8 § utlänningslagen (2005:716). Regler- ingen av sådana register finns i 15 § utlänningsdatalagen (2016:27). får kontrollera ett fingeravtryck mot Polismyndig- hetens fingeravtrycks- och signalementsregister för att kunna fast- ställa en utlännings identitet (prop. 2015/16:65 s. 75 ff.). Av 15 § följer att det däremot inte är tillåtet att använda ett sådant fingeravtryck i ett brottmålsförfarande. I linje med vad som har angetts i våra kommittédirektiv finns det goda skäl för att inte tillåta användning i Ecris-TCN av uppgifter från andra register än de som själv för. Finger- avtrycken som tas med stöd av utlänningslagen bör därför inte få användas för uppgiftsposten i Ecris-TCN. Vi föreslår därför ingen ändring när det gäller möjligheterna till användning av fingeravtryck enligt utlänningslagen. Passlagen (1978:302) föreskriver att fingeravtryck som har tagits i samband med passansökan ska sparas i ett lagringsmedium i passet. Sådana fingeravtryck ska dock – tillsammans med de biometriska data som tas fram ur dessa – förstöras när passet har läm- nats ut eller passansökan har återkallats eller avslagits. De får inte användas vid sökning med hjälp av automatiserad behandling. (Se 6 a och b §§ och även prop. 2008/09:132 s. 12 f.)18 Inte heller sådana fingeravtryck kan alltså användas i ett brottmålsförfarande. Det inne- bär att de inte heller bör kunna användas för uppgiftsposten i Ecris- TCN. 18Enligt förslag till passdatalag bör inga förändringar göras i dessa hänseenden, se Ds 2019:5 s. 10 ff. När ska uppgiften registreras i Ecris-TCN? Förordningen om Ecris-TCN innebär att Ecris-TCN ska identifiera medlemsstater som har uppgifter om fällande domar mot tredje- landsmedborgare, dvs. uppgifter om lagakraftvunna avgöranden av en brottmålsdomstol mot en fysisk person med avseende på ett brott, om detta avgörande registreras i den dömande medlemsstatens krimi- nalregister (artikel 2 och 3.1 i förordningen om Ecris-TCN). Detta får betydelse för vad som anges i artikel 5.1 om uppgiftsposter för dömda tredjelandsmedborgare. ska alltså skapas först när det avgörande som legat till grund för uppgiftsposten har fått laga kraft. För del betyder det att fingeravtryck inte ska föras över till uppgiftsposten förrän avgörandet har fått laga kraft, även om avgörandet har registrerats i belastningsregistret före denna tid- punkt (jfr artikel 5.4 i förordningen om Ecris-TCN och 3 § lagen [1998:620] om belastningsregister, se även avsnitt 7.5). 8.5.2Fingeravtryck av dömda enligt förordningen om Ecris-TCN Bedömning: Nationell reglering om fingeravtryck ska svara mot det minimikrav som följer av artikel 5.1 b (ii) i förordningen om Ecris-TCN om att uppgiftsposten åtminstone ska innehålla finger- avtryck på en tredjelandsmedborgare som har dömts till ett fäng- elsestraff . Skälen för vår bedömning Förordningen om Ecris-TCN innehåller krav på vilka fingeravtryck som ska finnas i uppgiftsposten i Ecris-TCN (artikel 5.1 b). Regler- ingen innebär att uppgiftsposten åtminstone ska inkludera uppgifter om fingeravtryck i de fall tredjelandsmedborgaren har dömts till ett fängelsestraff eller har dömts för ett brott som enligt medlemsstatens rätt är belagt med ett maximalt fängelsestraff . Till skillnad från övriga bestämmelser i för- ordningen tar denna reglering endast sikte på tredjelandsmedborgare som inte är unionsmedborgare (artikel 2). TCN ställer alltså inte krav på att det ska tas fingeravtryck av dömda tredjelandsmedborgare som också är unionsmedborgare. Enligt förordningen om Ecris-TCN är det upp till varje medlems- stat att avgöra vilket av minimikraven som ska användas. Som tidi- gare nämnts anges i våra kommittédirektiv att avsikten är att ska använda sig av kriteriet att tredjelandsmedborgaren har dömts till ett fängelsestraff . Det är därför vi utgår från detta minimikrav när vi bedömer om svensk rätt uppfyller för- ordningens krav på vilka fingeravtryck som ska finnas i uppgiftsposten. Vi har i avsnitt 8.5.1 bedömt att de fingeravtryck som samlas in under en förundersökning och behandlas i fingeravtrycksregistret hör till de uppgifter som tas upp under ett brottmålsförfarande enligt förordningen om Ecris-TCN och därför redan av den anled- ningen ska föras in i uppgiftsposterna. Dessutom har vi föreslagit att det i uppgiftsposterna också ska föras in sådana fingeravtryck som behandlas i fingeravtrycksregister och som har tagits med stöd av lagen om särskild utlänningskontroll eller som har överförts hit med stöd av rambeslutet om Ecris. Att dessa fingeravtryck kan föras in i uppgiftsposterna innebär emellertid inte att fingeravtryck från de tredjelandsmedborgare som har dömts till fängelse finns tillgängliga för enligt det minimikrav i förordningen som vi utgår från. Detta innebär att vi genom nationell reglering om fingeravtryck behöver säkerställa att det finns tillgängliga fingeravtryck på pers- oner som har dömts till fängelse , åtminstone om de är tredjelandsmedborgare utan unionsmedborgarskap, så att dessa fingeravtryck kan föras in i uppgiftsposter i Ecris-TCN (se vidare avsnitt 8.5.3, 8.5.6 och 8.5.7). 8.5.3Fingeravtrycken av dömda bör tas oberoende av medborgarskap Bedömning: Fingeravtryck bör tas av alla som har dömts till fäng- else . Skälen för vår bedömning Enligt våra direktiv har vi i uppdrag att lämna förslag som innebär att fingeravtrycksregister innehåller uppgifter om alla personer som har dömts till ett fängelsestraff . I vissa fall innebär det svenska brottmålsförfarandet att fingeravtryck inte tas alls med stöd av 28 kap. 14 § , t.ex. när den misstänkte inte frihetsberövas och fingeravtryck inte behövs för utredningen av brottet. Det innebär att det inte alltid finns uppgifter om fingeravtryck på personer som har dömts till fängelsestraff . Som tidigare konstaterats kan det ses som ett naturligt led i ett frihetsberövande för ett allvarligt brott att den frihetsberövade också blir föremål för vissa åtgärder som kan underlätta identifieringen vid eventuella framtida brott (, Straffprocessuella tvångs- medel, 4 uppl. 2018, s. 715). En utvidgning av möjligheten att ta upp fingeravtryck som omfattar dömda personer skulle alltså syfta till att underlätta utredning och lagföring vid framtida brott av personer som har gjort sig skyldiga till mer allvarlig brottslighet. Som vi upp- fattar saken måste detta också i grunden vara syftet med kravet på fingeravtryck enligt minimikriterierna i artikel 5.1 b (ii) i förord- ningen om Ecris-TCN. Vid denna bedömning saknas det skäl att inom ramen för natio- nell rätt göra skillnad mellan dömda tredjelandsmedborgare och dömda unionsmedborgare – inklusive svenska medborgare – vad avser fingeravtryck, även om förordningen om Ecris-TCN endast tar sikte på de förstnämnda. Syftet att underlätta utredning och lagföring vid framtida brott genom identifiering med hjälp av fingeravtryck av personer som har gjort sig skyldiga till mer allvarlig brottslighet gör sig lika starkt gällande oavsett vilket medborgarskap den dömde har. Det är vår bedömning att ett utökat tagande av fingeravtryck bör förbättra möjligheterna att identifiera gärningsmän vid framtida brottslighet och att en utökning av detta slag därför medför ökade möjligheter att utreda och lagföra brott, dvs. ett effektivare brott- målsförfarande. Mot detta måste dock vägas grundlagsskyddet mot påtvingade kroppsliga ingrepp och vikten av att värna den personliga integriteten (jfr avsnitt 3.2). Vid denna avvägning är det vår uppfattning att särskild hänsyn bör tas till att utökningen endast tar sikte på den som dömts till minst sex månaders fängelse; det rör sig alltså om mer allvarlig brottslighet. Hänsyn måste vidare tas till att det endast är från den som har dömts för sådan brottslighet som fingeravtryck ska tas och alltså inte från den som enbart har misstänkts för sådan brottslighet. Enligt vår mening innebär det att utökningen kan motiveras och att fördelarna med ett ökat tagande av fingeravtryck överväger det intrång som åtgärden innebär för den enskilde. Regleringen utgör därmed en tillå- ten rättighetsinskränkning enligt bl.a. regeringsformen och Europa- konventionen. Det är alltså vår bedömning att fingeravtryck bör tas av alla per- soner som har dömts till ett fängelsestraff och att regleringen bör utformas oberoende av vilket medborgarskap den dömde har. 8.5.4Fingeravtrycken ska tas av Kriminalvården eller Förslag: Fingeravtryck ska tas upp av en intagen som ska verk- ställa ett fängelsestraff , om han eller hon inte redan finns i fingeravtrycksregister. Finger- avtrycken ska tas upp av Kriminalvården eller, om det är lämp- ligare, av . För dömda som ska avtjäna fängelsestraff genom intensivövervakning med elektronisk kontroll och vars fingeravtryck inte redan finns i fingeravtrycksregistret ska det vara ett villkor för intensivövervakningen att fingeravtryck läm- nas. Fingeravtrycken ska tas upp av efter före- läggande av Kriminalvården. Upptagningen av fingeravtryck ska ske efter att verkställigheten har inletts. Fingeravtryck ska kunna tas upp på nytt om det finns särskilda skäl. Fingeravtryck som har tagits av Kriminalvården ska skynd- samt sändas till . Kriminalvården ska omedel- bart förstöra eventuella kopior av fingeravtrycken som myndig- heten innehar, liksom de biometriska data som tas fram ur dessa, sedan fingeravtrycken har tagits emot av . Förslagen ska genomföras genom ändringar i –lagen om intensivövervakning med elektronisk kontroll, –lagen om polisens behandling av personuppgifter inom brotts- datalagens område med tillhörande förordning, –fingeravtrycksförordningen, och –förordningen om kriminalvårdens behandling av personupp- gifter inom brottsdatalagens område. Vid den bedömning som vi har gjort i föregående avsnitt behöver vi närmare analysera i vilket skede som fingeravtrycken ska tas och vem som ska genomföra tagningen. Kommittédirektiven har i denna del uttryckligen förordat att den utökade upptagningen av fingeravtryck bör förläggas till verkställighetsskedet, dvs. först då den dömde på- börjar avtjänandet av sitt fängelsestraff, och alltså inte i något tidi- gare skede av brottmålsförfarandet. Kriminalvården är den myndighet som har i uppdrag att verkställa fängelsestraff, se förordning (2007:1172) med instruktion för Krimi- nalvården. Den som döms till fängelse avtjänar normalt sitt straff som fri- hetsberövad i kriminalvårdsanstalt, se 26 kap. 4 § . Närmare bestämmelser om verkställighetens innehåll finns i fängelselagen (2010:610) med tillhörande förordning (2010:2010). Kriminalvården har även beslutat om föreskrifter och allmänna råd för fängelse, se KVFS 2011:1. I 8 kap. fängelselagen finns bestämmelser om särskilda kontroll- och tvångsåtgärder i anstalt, t.ex. fotografering, kroppsvisitation och kroppsbesiktning. Lagen ger inte Kriminalvården någon rätt att ta fingeravtryck av den intagne. Under vissa förutsättningar verkställer den som har dömts till fäng- else sitt straff genom s.k. intensivövervakning med elektronisk kon- troll i stället för att tas in i anstalt. Personer som döms till fängelse kan således på ansökan bli föremål för sådan in- tensivövervakning. Fängelselagen är då inte tillämplig. Intensivöver- vakningen bedrivs under ledning av Kriminalvården.