sou · H9B320 · 2022-01-01 00:00:00 — Det följer av tillämpliga dataskyddsbestämmelser att en myndighet som saknar rättslig grund för att behandla uppgifterna eller saknar behov av uppgifterna inte får begära att Ecris-TCN används. Förslaget behandlas i avsnitt 6.2.2. 4 § Vid bedömningen av om det enligt artikel 7.1 andra stycket i EU:s förordning om Ecris-TCN är olämpligt att använda Ecris-TCN vid en sök- ning på tredjelandsmedborgare ska hänsyn tas till behovet av uppgifterna, om utdraget avser en prövning som inte kan anstå eller om det annars finns särskilda skäl mot att använda Ecris-TCN. En myndighet som har fattat beslut om att Ecris-TCN inte ska användas ska underrätta centralmyndigheten om beslutet i samband med att myndig- heten begär ut uppgifter ur belastningsregistret. Paragrafen innehåller bestämmelser som kompletterar den reglering som finns i artikel 7.1 andra stycket i förordningen om Ecris-TCN om att en myndighet i vissa fall får besluta att det inte är lämpligt att använda Ecris-TCN. I första stycket anges vad som ska beaktas vid bedömningen av om en användning av Ecris-TCN är olämplig. Vid bedömningen ska hänsyn tas till behovet av uppgifterna. Om en domstols val av påföljd i en viss brottmålsrättegång inte alls är beroende av uppgifter om tidigare belastningar är t.ex. en användning av Ecris-TCN olämplig. Vidare är en användning av Ecris-TCN olämplig om utdraget avser en prövning som inte kan anstå. Detta kan gälla brådskande fall då det inte går att invänta svar på ansökan via Ecris efter en träff i Ecris-TCN. I övrigt kan det vara olämpligt att använda Ecris-TCN om det finns särskilda skäl mot att använda systemet. I grunden måste den myndighet som begär ett utdrag ur belastningsregistret pröva och fatta beslut om när det är olämpligt att använda Ecris-TCN. Utrym- met för att inte använda Ecris-TCN är i praktiken mer begränsat då det av lag eller annan författning framgår att en myndighet ska in- hämta uppgifter ur belastningsregistret (s.k. obligatorisk registerkon- troll), t.ex. enligt säkerhetsskyddslagen (2018:585). En bedömning får dock även i dessa fall göras av den myndighet som behöver upp- gifterna. Enligt artikel 7.1 andra stycket i förordningen är det obligatoriskt att använda Ecris-TCN när en tredjelandsmedborgare efterfrågar uppgifter om sig själv i belastningsregistret eller när det görs en begä- ran om uppgifter ur belastningsregistret i sådana situationer då en prövning ska göras för yrkesverksamhet eller organiserad frivillig- verksamhet som innefattar direkta och regelbundna kontakter med barn. I sådana fall måste alltså Ecris-TCN användas och det är inte möjligt för en myndighet att fatta beslut om att inte använda sig av Ecris-TCN. Vid tillämpningen av paragrafen avses med tredjelandsmedborgare även en unionsmedborgare som också är medborgare i ett tredjeland (1 §). Enligt andra stycket ska den myndighet som har fattat beslut om att Ecris-TCN inte ska användas underrätta centralmyndigheten om beslutet i samband med att myndigheten begär ut uppgifter ur be- lastningsregistret. Förslaget behandlas i avsnitt 6.2.3. 5 § Vid tillämpningen av artikel 7.4 i EU:s förordning om Ecris-TCN ska centralmyndigheten använda Ecris-TCN vid sökning på en unions- medborgare för att kontrollera om denne förekommer där i egenskap av tredjelandsmedborgare om 1.det av lag eller annan författning följer att ett utdrag ur belastnings- registret ska visas upp eller lämnas, eller 2.den som begär ett utdrag ur belastningsregistret särskilt har angett det. Paragrafen innehåller bestämmelser som kompletterar den reglering som finns i artikel 7.4 i förordningen om Ecris-TCN om sökning i Ecris-TCN på unionsmedborgare för att kontrollera om denne före- kommer där i egenskap av tredjelandsmedborgare. Syftet med regleringen är att det ska gå att få tillgång till bety- delsefull kriminalhistorik beträffande sådana unionsmedborgare som också är eller har varit tredjelandsmedborgare, men där detta medborgarskap inte är känt. Det framgår av punkten 1 att en sökning på unionsmedborgare i Ecris-TCN ska ske när det föreligger en författningsreglerad skyl- dighet för den enskilde att visa upp eller lämna ett utdrag ur belast- ningsregistret, t.ex. inför anställning enligt bestämmelser i skollagen (2010:800) och lagen (2010:479) om registerkontroll av personal som utför vissa insatser åt barn med funktionshinder. En sådan sökning är nödvändig eftersom den enskilde annars kan påverka vilka upp- gifter som omfattas av registret och därigenom dölja uppgifter som är av betydelse. Enligt punkten 2 ska en sökning på unionsmedborgare i Ecris- TCN även ske när den som begär ett utdrag ur belastningsregistret särskilt har angett det, vilket möjliggör för t.ex. allmänna domstolar att i enskilda fall begära en sådan sökning inför en påföljdsbestäm- ning. Syftet med begäran ska vara att kontrollera om den som sök- ningen avser förekommer i Ecris-TCN i egenskap av tredjelands- medborgare. Så kan vara fallet om myndigheten känner till att per- sonen har varit tredjelandsmedborgare utifrån de uppgifter som finns i folkbokföringen. Men en sådan begäran kan även vara motiverad om det annars föreligger någon konkret omständighet som talar för att unionsmedborgaren är eller har varit medborgare i tredjeland. Uppgifter av detta slag kan t.ex. ha framkommit under en personutredning. Förslaget behandlas i avsnitt 6.2.4. 6 § Vid tillämpningen av artikel 5.6 i EU:s förordning om Ecris-TCN ska fingeravtryck som behandlas i fingeravtrycksregister med stöd av 5 kap. 12 § första stycket 2 och 13 § lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område föras in i uppgiftsposten i Ecris-TCN. Paragrafen innehåller bestämmelser som kompletterar artikel 5.6 i förordningen om Ecris-TCN, enligt vilken medlemsstaterna har ut- rymme att reglera att även fingeravtryck som har samlats in för andra ändamål än brottmålsförfaranden får användas till uppgiftsposten i Ecris-TCN. Det följer redan av artikel 5.1 b (i) att fingeravtryck som samlats in inom ramen för ett brottmålsförfarande ska användas till uppgiftsposten i Ecris-TCN. Med brottmålsförfarande avses för- undersökningsskedet, själva rättegången och verkställigheten av domen (artikel 3.2). Bestämmelserna innebär att även fingeravtryck som tas med stöd av 19 § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll och finger- avtryck som överförs hit med stöd av rambeslutet om Ecris ska föras in i uppgiftsposten i Ecris-TCN, dvs. även om dessa fingeravtryck har tagits utanför ramen för ett brottmålsförfarande. Dessa finger- avtryck får behandlas i fingeravtrycksregister enligt 5 kap. 12 § första stycket 2 och 13 § lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. Förslaget behandlas i avsnitt 8.5.1. 7 § Vid tillämpningen av artikel 5.3 i EU:s förordning om Ecris-TCN ska ansiktsbild som behandlas i signalementsregister enligt lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brotts- datalagens område föras in i uppgiftsposten i Ecris-TCN. Paragrafen innehåller bestämmelser som kompletterar artikel 5.3 i förordningen om Ecris-TCN, vilken ger en möjlighet att införa an- siktsbilder i uppgiftsposterna i Ecris-TCN. Bestämmelsen i lagen klargör att sådana ansiktsbilder som behand- las i signalementsregister enligt lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område ska föras in i uppgiftposter som skapas i Ecris-TCN. I den utsträckning som sådana ansiktsbilder finns tillgängliga i det regi- stret är det alltså obligatoriskt att föra in dem i uppgiftsposten i Ecris-TCN. I lagen om polisens behandling av personuppgifter inom brotts- datalagens område används begreppet fotografi (5 kap. 14 §). För att det ska vara aktuellt att föra in ett fotografi i en uppgiftspost i Ecris- TCN måste fotografiet avse en digital avbildning av åtminstone per- sonens ansikte. Förslaget behandlas i avsnitt 9.5.2. 8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om verk- ställigheten av denna lag. Paragrafen innehåller en upplysning om att regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer kan meddela verkställighetsföre- skrifter. 16.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektronisk kontroll 8 a § Kriminalvården ska efter att verkställigheten inletts förelägga den dömde att lämna fingeravtryck, om han eller hon ska avtjäna fängelse och inte finns i det fingeravtrycksregister som förs av enligt lagen (2018:1693) om polisens behand- ling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. Av föreläggandet ska framgå var och inom vilken tid den dömde ska lämna fingeravtrycken. Kriminalvården får förelägga en dömd som avses i första stycket att lämna fingeravtryck på nytt, om det finns särskilda skäl. Fingeravtryck som ska lämnas enligt första eller andra stycket ska tas upp av . Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om upptagning av fingeravtryck på den som ska avtjäna fängelsestraff genom intensivövervakning med elektronisk kontroll. I första stycket anges att Kriminalvården ska förelägga den dömde att lämna fingeravtryck efter att verkställigheten har inletts, dvs. när den dömde har inlett intensivövervakningen. Det är endast den som ska avtjäna fängelsestraff och som inte redan finns i fingeravtrycksregister som ska föreläggas att lämna fingeravtryck. För att fingeravtryck ska tas upp ska det framgå av den enskilda domen eller det enskilda beslutet att den dömde ska avtjäna ett fängelsestraff . Vid sammanläggning på verkställighetsstadiet av flera domar som var och en understiger sex månaders fängelse ska alltså fingeravtryck inte tas av den dömde. I Kriminalvårdens föreläggande ska anges var och inom vilken tid fingeravtrycken ska lämnas. Av andra stycket framgår att Kriminalvården får förelägga en dömd som redan har lämnat fingeravtryck enligt första stycket att på nytt lämna fingeravtryck, om det finns särskilda skäl. Ett sådant behov kan t.ex. uppkomma om fingeravtrycken inte återfinns i regi- stret eller om avtrycken behöver uppdateras av tekniska skäl. I tredje stycket anges att fingeravtryck enligt första och andra stycket ska tas upp av . Innan den dömde föreläggs att lämna fingeravtryck behöver Kriminalvården inhämta uppgifter från om var och när fingeravtrycken ska lämnas. Förslaget behandlas i avsnitt 8.5.4. 14 § Beslutet om verkställighet utanför anstalt ska upphävas, om den elek- troniska kontroll som avses i 3 § annat än tillfälligt blir omöjlig att upprätt- hålla. Vistelse på sjukhus eller därmed jämförlig inrättning ska dock inte föranleda upphävande av beslut om verkställighet utanför anstalt. Beslut om verkställighet utanför anstalt ska upphävas om den dömde 1.åsidosätter vad som åligger honom eller henne enligt denna lag eller enligt en föreskrift som meddelats med stöd av lagen och det som ligger honom eller henne till last inte är av mindre betydelse, 2.begär att så ska ske, 3.inte följer föreläggandet att påbörja verkställigheten eller, när verk- ställigheten ska påbörjas, är häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt av någon annan anledning än för verkställighet av det straff som beslutet avser, 4.innan verkställigheten har påbörjats, antingen döms på nytt till fäng- else eller får villkorligt medgiven frihet förverkad enligt 26 kap. 19 § eller 34 kap. 5 § att han eller hon ska avtjäna fängelse i , eller 5.inte följer ett föreläggande enligt 8 a § att lämna fingeravtryck. Paragrafen innehåller bestämmelser om när verkställighet utanför anstalt ska upphävas. I paragrafen har i andra stycket lagts till en ny punkt, punkten 5. Av den nya punkten framgår att verkställigheten genom intensiv- övervakning med elektronisk kontroll ska upphävas och den dömde i stället tas i om han eller hon inte följer Kriminalvårdens föreläggande att lämna fingeravtryck enligt 8 a §. Förslaget behandlas i avsnitt 8.5.4. 16.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:620) om belastningsregister 1 c § Det finns bestämmelser om användning av Ecris-TCN i samband med begäran om utdrag ur belastningsregistret i 1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/816 av om inrättande av ett centraliserat system för identifiering av medlemsstater som innehar uppgifter om fällande domar mot tredjelands- medborgare och statslösa personer (Ecris-TCN) för att komplettera det europeiska informationssystemet för utbyte av uppgifter ur kriminalregister och om ändring av förordning (EU) 2018/1726, och 2.lagen (0000:00) med kompletterande bestämmelser till EU:s förord- ning om Ecris-TCN. Paragrafen, som är ny, innehåller en upplysning om att det finns bestämmelser om användning av Ecris-TCN i samband med begäran om utdrag ur belastningsregistret i förordningen om Ecris-TCN och i kompletteringslagen. 12 b § En uppgift får inte lämnas ut med stöd av rådets rambeslut /315/RIF av om organisationen av medlemssta- ternas utbyte av uppgifter ur kriminalregistret och uppgifternas innehåll, om har underrättats av behörig myndighet i den stat som har överfört uppgiften om att uppgiften gallrats i den staten. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser som begränsar vilka uppgifter som får lämnas ut från belastningsregistret till en med- lemsstat som har begärt ut uppgifterna med stöd av rambeslutet som Ecris. Paragrafen innebär att uppgifter om domar som har överförts hit via Ecris (4 a §) inte får vidarebefordras vid svar på ansökan enligt artikel 7 i rambeslutet sedan ett meddelande om gallring har inkom- mit från domsstaten. Förslaget behandlas i avsnitt 13.3. 17 a § Även om inte den tid som följer av 16 och 17 §§ har löpt ut ska en uppgift som har förts in i registret med stöd av 4 a § gallras så snart Polis- myndigheten har underrättats av behörig myndighet i den stat som har överfört uppgiften om att uppgiften har gallrats i den staten. Om en uppgift avser en påföljd som har förts över med stöd av 4 a § och är sådan att den inte kan gallras med stöd av 16 och 17 §§ ska den alltid gallras när påföljden verkställts eller annars senast efter den dom eller det beslut som föranledde att uppgiften fördes in i registret. Paragrafen innehåller bestämmelser om gallring av upp- gifter som har förts in i belastningsregistret med stöd av rambeslutet om Ecris (4 a §), i den mån uppgifterna inte har gallrats enligt 16 och Andra stycket har ändrats. Ändringarna innebär att uppgifter som har överförts med stöd av 4 a § alltid ska gallras när påföljden har verk- ställts eller annars senast efter den dom eller det beslut som för- anledde att uppgiften fördes in i registret. Detta gäller om uppgiften är sådan att den inte kan gallras enligt 16 och 17 §§, dvs. om avgö- randet inte innehåller en påföljd som har en motsvarighet i det svenska påföljdssystemet. Påföljder som saknar sådan motsvarighet kan bl.a. utgöras av administrativa eller disciplinära sanktioner, t.ex. ett förbud att utöva visst yrke. Det anges att bestämmelserna ska tillämpas endast om gallring enligt 16 och 17 §§ inte kan ske. Vid en kombination av påföljder, där en av påföljderna har en motsvarighet i det svenska påföljdssystemet och där det finns en eller flera tilläggssanktioner som här närmast skulle utgöra särskild rättsverkan, kan uppgifterna gallras enligt 16 och 17 §§ med hänvisning till den del av påföljden som har en svensk motsvarighet. Det innebär t.ex. att uppgifter om en dom rörande hastighetsöverträdelse som har överförts med stöd av 4 a § och där påföljden enligt domsstatens uppgifter är böter och körkortsåter- kallelse, i sin helhet kan gallras utifrån gallringsfristerna för bötes- domar enligt 17 §. I övrigt har endast vissa redaktionella ändringar gjorts i paragrafen. Förslaget behandlas i avsnitt 13.2. 18 § Om det före utgången av den tid som anges i 17 eller 17 a § har gjorts en ny anteckning enligt 3, 4 eller 4 a § beträffande samma person, ska ingen av uppgifterna gallras så länge någon av dem ska finnas kvar i registret. Detta ska dock inte gälla om den nya anteckningen avser penningböter. En uppgift ska gallras senast efter den dom eller det beslut som föranledde att uppgiften fördes in i registret. I fråga om uppgift som avses i 17 § 1 eller 8 gäller detta endast om de tidsfrister som anges där har gått ut. Ska en uppgift som avses i 3, 4 eller 4 a § gallras enligt denna paragraf, ska även sådana uppgifter som har antecknats i anslutning till uppgiften gallras, om inte regeringen föreskriver annat. Paragrafen innehåller bestämmelser om s.k. uppskjuten gallring, vilket innebär att om det beträffande samma person görs en ny anteck- ning i belastningsregistret om domar eller beslut som har meddelats i eller utlandet (3 och 4 §§) före utgången av den tid som anges i 17 §, ska ingen uppgift gallras så länge någon av dem finns kvar i registret. Bestämmelserna i första och tredje stycket har ändrats på så sätt att avgöranden som har överförts med stöd av rambeslutet om Ecris (4 a §) ska omfattas av reglerna om uppskjuten gallring i 18 §. Det innebär att en uppgift om ett avgörande enligt 4 a § ska stå kvar i belastningsregistret om det före utgången av de tidpunkter som fram- går av 17 eller 17 a § har gjorts en ny anteckning om samma person. Förslaget till 12 b § innebär att uppgifter inte får lämnas ut med stöd av rambeslutet om Ecris om har underrättats av behörig myndighet i domsstaten om att uppgiften har gallrats i den staten. Detta gäller även om uppgiften kvarstår i belastnings- registret med stöd av bestämmelserna om uppskjuten gallring i 18 §. Förslaget behandlas i avsnitt 13.3. 16.4Förslaget till lag om ändring i fängelselagen (2010:610) 7 a § Fingeravtryck ska tas av en intagen som ska verkställa dom eller beslut på fängelse i lägst , om den intagne inte finns i det finger- avtrycksregister som förs av enligt lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. Fingeravtrycken ska tas upp efter att verkställigheten inletts. Fingeravtryck som avses i första stycket får tas av den intagne på nytt, om det finns särskilda skäl. Fingeravtryck som ska tas enligt första eller andra stycket ska tas upp av Kriminalvården eller, om det är lämpligare, . Om Kriminalvården tar upp fingeravtryck ska fingeravtrycken och de bio- metriska data som tas fram ur dessa förstöras sedan finger- avtrycken tagits emot av . Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om upptagande av fingeravtryck av den som verkställer fängelsestraff i kriminalvårds- anstalt. I första stycket anges att fingeravtryck ska tas upp efter att verkställigheten har inletts, dvs. normalt när den dömde tas in för verkställighet. Det är endast den som ska avtjäna fängelsestraff i minst sex måna- der och som inte redan finns i fingeravtrycks- register som ska lämna fingeravtryck. För att fingeravtryck ska tas upp ska det framgå av den enskilda domen eller det enskilda beslutet att den dömde ska avtjäna ett fängelsestraff . Sammanläggning på verkställighetsstadiet av flera domar som var och en understiger sex månaders fängelse ger alltså inte någon rätt att ta fingeravtryck. Bestämmelsen omfattar även den som verkställer ett utländskt fängelsestraff i . I andra stycket anges att fingeravtryck som avses i första stycket får tas av den intagne på nytt, om det finns särskilda skäl. Ett sådant behov kan t.ex. uppkomma om fingeravtrycken inte återfinns i regi- stret eller om avtrycken behöver uppdateras av tekniska skäl. I tredje stycket framgår att fingeravtryck som ska tas enligt första eller andra stycket ska tas upp av Kriminalvården eller, om det är lämp- ligare, . Det ankommer på Kriminalvården att, som verkställande myndig- het, göra bedömningen av vilken av myndigheterna som ska ta upp fingeravtrycken. I praktiken kommer denna bedömning att styras av i vilken utsträckning som Kriminalvården har tillgång till nödvändig utrustning. Så länge som utrustning för upptagande av fingeravtryck inte är tillgänglig på anstalter kommer det att vara lämpligast att av- trycken tas upp av efter att Kriminalvården har transporterat den intagne till den närmaste plats där Polismyndig- heten har sådan utrustning. Vid tagande av fingeravtryck får Kriminalvården använda sig av det tvång som är nödvändigt för att verkställa åtgärden. Det framgår av 1 kap. 6 § att tvång endast får användas om det står i rimlig pro- portion till åtgärden. Om en mindre ingripande åtgärd är tillräcklig ska den användas. Det följer av tillämpningsområdet för fängelselagen att finger- avtrycken inte kan tas upp då den dömde har blivit villkorligt fri- given. I de fall Kriminalvården har tagit fingeravtryck ska avtrycken skyndsamt sändas till för att föras in i finger- avtrycksregistret, se 7 § förordningen (1992:824) om fingeravtryck m.m. Av fjärde stycket framgår att om Kriminalvården tar upp finger- avtrycken ska avtrycken och de biometriska data som kan tas fram ur dessa förstöras sedan fingeravtrycken har tagits emot av . Förslaget behandlas i avsnitt 8.5.4. 16.5Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område 12 § I fingeravtrycks- och signalementsregister får uppgifter behandlas om en person som 1.är misstänkt eller dömd för brott och som har varit föremål för åtgärd enligt 28 kap. 14 § , eller 2.har lämnat fingeravtryck enligt 19 § lagen (1991:572) om särskild utlän- ningskontroll, 8 a § lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektron- isk kontroll eller 8 kap. 7 a § fängelselagen (2010:610). Uppgifter om fingeravtryck som inte kan hänföras till en identifierbar person får behandlas om uppgifterna kommit fram i en utredning om brott. Personuppgifter som har inhämtats med stöd av 36 § första stycket 2 lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare får inte behandlas i fingeravtrycks- och signalementsregister. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka fingeravtrycks- och sig- nalementsuppgifter som får behandlas i finger- avtrycks- och signalementsregister. I paragrafen har i första stycket 2 lagts till att även sådana finger- avtryck som har tagits med stöd av 8 a § lagen (1994:451) om intensiv- övervakning med elektronisk kontroll eller 8 kap. 7 a § fängelselagen (2010:610) får behandlas i fingeravtrycksregistret. Förslaget behandlas i avsnitt 8.5.6. 15 § Uppgifter i fingeravtrycks- och signalementsregister om en miss- tänkt eller dömd person får inte behandlas efter det att uppgifterna om den registrerade tagits bort ur misstankeregistret som förs enligt lagen (1998:621) om misstankeregister och ur belastningsregi- stret som förs enligt lagen (1998:620) om belastningsregister. Uppgifter som inte kan hänföras till en identifierbar person får inte be- handlas längre än efter registreringen. Sådana uppgifter får dock behandlas efter registreringen om uppgifterna hänför sig till utredningar om brott som anges i 35 kap. 2 § första stycket . Bestämmelsen i 2 kap. 17 § andra stycket brottsdatalagen (2018:1177) gäller inte vid tillämpningen av denna paragraf. Paragrafen innehåller bestämmelser om längsta tid som uppgifter får be- handlas i fingeravtrycks- och signalementsregister. I paragrafens första stycke har det gjorts ett tillägg om att upp- gifter i fingeravtrycks- och signalementsregister om en dömd person, dvs. inte bara om en misstänkt person, inte får behandlas efter det att uppgifterna tagits bort ur misstankeregistret och belastningsregistret. Genom tillägget har det klargjorts att paragrafen även omfattar fingeravtryck som har tagits med stöd av de nya bestämmelserna i 8 kap. 7 a § fängelselagen eller 8 a § lagen om intensivövervakning med elektronisk kontroll sedan personen i fråga har blivit dömd för brott. Härigenom har det även klargjorts att paragrafen omfattar fingeravtryck och ansikts- bilder som har överförts till enligt rambeslutet om Ecris, oavsett om de ursprungligen har tagits upp på personen i fråga såsom misstänkt eller dömd.