sou · H9B377 · 2022-01-01 00:00:00 — Arbetet ska ske med ut- gångspunkt i de utvecklingsbehov som vi redogör för i avsnitt 5.3.5. Vi bedömer att det är angeläget att denna del av uppdraget genom- förs av en näringsmyndighet i syfte att öka kunskapen om KKN inom näringspolitiken. Tillväxtanalys har till exempel uppgifter om hur fördelningen av näringspolitiska stöd ser ut för olika branscher och det är viktigt att undersöka hur KKN faller ut i det sammanhanget. är det viktigt att kunskapen om KKN:s förutsättningar och behov ökar även inom kulturpolitiken. Betydelsen av samverkan och dialog mellan politikområden har tydliggjorts under pandemin och vi bedömer att analysen inom området kan främjas av ett sam- arbete och delat uppdrag mellan Tillväxtanalys och Myndigheten för kulturanalys när det gäller att utveckla kunskap om KKN. Därför föreslår vi att Myndigheten för kulturanalys får i uppdrag att utifrån den statistik som Tillväxtanalys tar fram genomföra branschspeci- fika analyser (KKN består av flera olika branscher) som exempelvis kan undersöka hinder för tillgång till näringspolitiska stöd, finan- sieringsbehov, hur de olika branschernas ekonomiska bidrag till andra branscher ser ut och branschernas kompetensförsörjningsbehov. 7.7.5Förbättra tillgång till innovationsstöd Förslag: Regeringen ger i uppdrag att ta fram förslag på hur den innovation som skapas inom de kulturella och krea- tiva näringarna (KKN) på ett bättre sätt kan inkluderas och stödjas inom de områden som arbetar med. Uppdraget ska genomföras i samverkan med , , , , och andra berörda parter. Uppdraget ska redovisas till regeringen senast den 31 decem- ber 2022. Vi bedömer att kunskapen om hur näringspolitiska aktörer kan stödja innovation inom KKN behöver öka. Vi föreslår att regeringen ger i uppdrag att ta fram förslag på hur den innovation som skapas inom KKN kan stödjas inom ramen för myndighetens verk- samhet. De nya produkter, tjänster och metoder som utvecklas inom KKN har potential att bidra till flera av de områden som arbetar med, till exempel hållbar samhällsbyggnad, digital omställ- ning, ekosystem för innovativa företag, kompetensförsörjning, offent- lig sektor och civilsamhälle samt andra framtidsområden. Syftet med uppdraget är att den innovationskraft som finns inom KKN tas tillvara och kan få stöd inom innovationspolitiken. Upp- draget handlar både om att undersöka hur KKN:s enskilda närings- idkare kan få tillgång till innovationsstöd och om att undersöka vilken typ av innovation som genereras inom KKN och hur den kan komma in i de områden som arbetar med. Som en del av uppdraget bör också utreda vilka andra av myndighetens insatsformer som kan stödja innovation inom KKN och hur dessa insatsformer eventuellt behöver utvecklas utifrån dessa näringars specifika behov och förutsättningar. Uppdraget ska redovisas till regeringen och genomföras i samverkan med , Konstnärsnämn- den, , och andra berörda parter. 7.8Stärk och kultur i skolan 7.8.1Förbättra kulturskolornas möjligheter till långsiktigt utvecklingsarbete Förslag: utvecklingsbidrag till kultur- skoleverksamhet förstärks permanent så att det uppgår till . Förslaget innebär att utvecklingsbidrag till kulturskoleverksamhet inrättas permanent och att det uppgår till samma summa som avsatts , det vill säga 200 miljoner kro- nor . Att inrätta ett permanent statligt stöd förbättrar kul- turskolornas möjlighet att använda pengarna för långsiktig utveck- ling. Kulturskolorna kan introducera barn och unga till konstnärligt utövande och skapande kultur, ge dem möjligheter att utvecklas och bidra till utvecklingen av framtidens konstnärer. Givet snedrekry- teringen till konstnärliga utbildningar och yrken är det angeläget att arbetet med att inkludera fler barn och unga i verk- samhet kan fortsätta. På kan det även påverka represen- tationen bland konstnärerna. De projektmedel som har delat ut har stärkt kulturskolornas arbete med att bredda deltagandet i sin verksamhet (se avsnitt 4.9.1). Vi föreslår därför att pengarna även fortsatt fördelas som tidsbegränsade bidrag och med samma syften som . 7.8.2Utred behov av ytterligare insatser för Förslag: Regeringen tillsätter en utredning med uppdraget att analysera om det behövs ytterligare insatser för att främja en jämlik tillgång till kulturskoleverksamhet i hela landet. Utred- ningen bör särskilt undersöka lämpligheten i att införa en kultur- skolelag alternativt en regional samordnande funktion för kultur- skolor. Enligt de kulturpolitiska målen ska alla ha möjlighet att delta i kulturlivet, och kulturpolitiken ska särskilt uppmärksamma barns och ungas rätt till kultur. spelar en central roll i det sammanhanget. Men kulturskolorna har drabbats hårt av pandemin och kommunerna står därtill inför svåra ekonomiska utmaningar. Det är viktigt att säkra barns och ungas möjlighet att delta i kulturlivet och en kulturskolelag skulle vara ett kraftigt verktyg för att uppnå detta. Men en kulturskolelag är också förknippad med flera utmaningar. I sitt betänkande bedömde Kulturskoleutred- ningen att en reglering i lag vore mest effektivt för att tydliggöra det nationella intresset av kulturskoleverksamhet. På grund av den så kallade finansieringsprincipen bedömde utredningen dock att detta inte var genomförbart. I den efterföljande propositionen bedömde regeringen att det är viktigt att fortsätter vara kommu- nal och frivillig (se vidare avsnitt 4.9.2). Vi menar att en ny utredning bör analysera hur en lag skulle kunna utformas för att ta hänsyn till kommunernas olika förutsätt- ningar samt vilka konsekvenser en lag kan få för finansieringen av annan kulturverksamhet. En alternativ statlig insats som skulle kunna få positiva effekter är att införa en regional samordnande funktion för de kommunala Regeringen har tidigare valt bort en sådan insats med motiveringen att pengar inte bör öronmärkas inom ramen för kultursamverkansmodellen. En sådan insats behöver dock inte nöd- vändigtvis innebära öronmärkning av medel. Utredningen bör därför undersöka hur regionala samordnande funktioner kan utvecklas i dialog med regioner och kommuner utan att det påverkar regio- nernas utrymme att göra egna prioriteringar. Utredningen bör även beräkna vilka kostnader för staten som det skulle innebära att inrätta regionala samordnande funktioner. 7.8.3Främja förutsättningarna för kultur i skolan Förslag: får i uppdrag att främja samarbete mellan skolväsendet och kulturaktörer i syfte att uppnå skolans mål. Uppdraget bör genomföras i samråd med och Riks- antikvarieämbetet. Vi bedömer att det finns behov av att stärka kunskapen om och förståelsen för den resurs som kulturlivet kan utgöra för skolan. Det handlar både om hur inslag med kulturaktörer i skolan kan ge eleverna en god grund för ett aktivt deltagande i samhällslivet och hur kulturinslag kan bidra till måluppfyllelse i enskilda ämnen. Skolor kan också behöva stöd i hur utbytet mellan dem och kulturen kan stärkas. Arbetet med att ta fram ett sådant kunskapsmaterial och stöd sker bäst inom utbildningspolitikens eget område. Vi bedömer därför att är en lämplig part för att främja samarbete mellan skolväsendet och kulturaktörer, inklusive kulturskolor. Upp- dragets målgrupp bör omfatta och motsvarande skol- former, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan samt fritidshem- met. Förutom samråd med och kan det även behövas dialog med andra parter när uppdraget genom- förs, till exempel med Kommuner och Regioner. Uppdraget bör omfatta, men inte vara avgränsat till, det utbyte som sker inom ramen för bidraget Skapande skola. I propositionerna Tid för kultur och Kulturarvspolitik skriver regeringen att ett samarbete mellan kulturaktörer och skolan bidrar till att uppnå skolans kunskapsmål.8 I läroplanen för står dessutom att skolan ska ansvara för att varje elev efter genom- gången grundskola kan använda och ta del av många olika uttrycks- former, till exempel språk, bild, musik, drama och dans samt har utvecklat kännedom om samhällets kulturutbud.9 Ur kulturpolitisk synvinkel är kultur i skolan viktig, eftersom skolan är en av få plattformar där kulturverksamheter kan nå alla barn och ungdomar, oavsett hemförhållanden. Offentliga insatser för kultur i skolan behöver vara anpassade både efter skolans förutsättningar och efter kultursektorns förut- sättningar. Arbetet med att stärka utbytet mellan kulturen och skolan bedrivs främst inom kulturpolitikens område. På statlig nivå bland annat genom Skapande skola. framstår det som att många av hindren för utbyte och samverkan mellan kulturaktörer och skolan till stor del finns inom skolorna. Det handlar om brist på tid och resurser och i en del skolor prioriteras inte samarbete med kulturaktörer eftersom skolan inte ser någon tydlig koppling till kunskapsmålen (se avsnitt 5.4.1). Vår bild är att det inom kultur- området finns en utbredd uppfattning att kulturverksamhet i skolan är viktig. Vårt förslag kan bidra till att denna uppfattning stärks även inom utbildningsområdet. 7.9Bredda deltagandet och minska snedrekryteringen i kulturlivet Vår analys har visat på behovet av att bredda deltagandet i kulturlivet och minska snedrekryteringen till konstnärliga högskolor, konst- närsyrket och andra yrken i kultursektorn. I våra förslag om återstarts- och utvecklingsstöd (avsnitt 7.2.2) föreslår vi att dessa medel bland annat ska kunna användas till att initiera insatser för att bredda del- tagandet och riva hinder som bidrar till snedrekrytering i kulturlivet. Idet här avsnittet lämnar vi två ytterligare förslag för att främja breddat deltagande och motverka snedrekrytering i kulturlivet. 2009/10:3, s. 69–70; prop. 2016/17:116, s. 78–79. 9Statens skolverk 2019. 7.9.1Analysera och kartlägg orsaker till ojämlikt deltagande Förslag: Myndigheten för kulturanalys får i uppdrag att analysera och kartlägga hinder för jämlikt deltagande i kulturlivet. Som vi beskrivit i kapitel 4 visar undersökningar att kulturlivets ut- bud inte når ut till befolkningen på ett jämlikt sätt och att kultur- politikens delaktighetsmål därmed inte är uppfyllt. Det finns behov av insatser för att bredda deltagandet i kulturlivet men det saknas en samlad kunskap om hur sådana insatser bör utformas. Det finns visserligen en del kunskap om varför kulturlivet inte når ut på samma sätt till alla invånare, men kunskapen är utspridd och det saknas en helhetsbild. Vi bedömer därför att det finns behov av att både sammanställa den kunskap som finns och vid behov ta fram ny kunskap om hur hindren för deltagande ser ut. Vi föreslår att Myndigheten för kul- turanalys får i uppgift att analysera och kartlägga detta. Analysen bör fokusera på att identifiera vilka bakomliggande faktorer som gör att individer inte tar del av kultur. Således bör analysen utgå från medborgarperspektivet. Arbetet kan exempelvis genomföras i form av forskningssammanställningar och egna under- sökningar riktade mot befolkningen. I uppdraget bör även ingå att Myndigheten för kulturanalys ska ge förslag på åtgärder som kan bidra till att delaktighetsmålet uppnås. 7.9.2Praktiskt lärande för breddat deltagande och mot snedrekrytering Förslag: får i uppdrag att organisera och genomföra ett eller flera arbetsseminarier i syfte att främja arbetet med breddat deltagande och mot snedrekrytering i det offentligt finansierade kulturlivet. Uppdraget ska genomföras 2022–2023. tillförs för uppdragets genomförande. Dessa arbetsseminarier ska bidra till praktiskt lärande och erfaren- hetsutbyte mellan kulturverksamheter, och ambitionen med upp- draget bör vara att skapa förutsättningar för nätverk och för etabler- ingen av ett mer långsiktigt erfarenhetsutbyte mellan kulturaktörer. Olika aktörer har olika erfarenheter av arbete dels med breddat del- tagande, dels mot snedrekrytering att dela med sig av. Formatet arbets- seminarier skapar förutsättningar för att många aktörer får komma till tals och för att nya kontaktytor och samarbeten kan skapas. I avsnitt 7.2.2 föreslår vi att återstarts- och utvecklingsstöd som riktas mot kultursektorn bland annat ska kunna användas för att initiera insatser för att bredda deltagandet och riva hinder som bidrar till snedrekrytering i kulturlivet. Arbetsseminarierna kan både inspi- rera och stödja genomförandet av sådana utvecklingsprojekt. Kultur- rådet kan med fördel samordna arbetet med arbetsseminarierna med arbetet med att fördela återstarts- och utvecklingsstöd. Pandemin har inneburit att kontaktvägarna mellan kulturverk- samheter och invånarna har förändrats och i viss mån försvunnit. Som vi har beskrivit i avsnitt 4.5 finns en risk att det bidrar till ökade skillnader i kulturdeltagande mellan olika grupper i befolkningen. Vi tror att det arbete som många kulturaktörer har ägnat åt att bredda deltagandet i kulturlivet kan behöva börja om från ruta ett. Även arbetet mot snedrekrytering i kultursektorn kan ha på- verkats som en följd av pandemin. Det kan handla om att färre perso- ner vågar söka sig till sektorn, kanske företrädelsevis de med privata skyddsnät i form av föräldrar eller partners (se avsnitt 4.3.1). Det kan också handla om att arbetsgivarna i ljuset av det osäkra läget under och efter pandemin väljer att satsa på välkända och etablerade konstnärer, vilket skulle befästa snedrekryteringen. Det finns aktörer som har utvecklat metoder för att arbeta mot snedrekrytering och nå ut bredare med sin verksamhet. För att fler ska kunna inspireras av och dra nytta av metoder som har gett goda resultat behövs ett forum för kunskapsutbyte och lärande mellan kulturverksamheter om exempelvis metoder för inkludering, bred- dat deltagande och rekrytering, publikarbete och kommunikation. har redan ett uppdrag att vara ett nav för erfarenhets- utbyte gällande breddat professionellt deltagande i kultursektorn. Vårt förslag bör ses som en vidareutveckling och en tillfällig för- stärkning av det uppdraget. 7.10.1Färdplan för den svenska filmpolitiken Förslag: Regeringen bör ta fram en färdplan för filmpolitiken som tar avstamp i de förändringar som pågår inom filmområdet. Vi föreslår att regeringen tar fram en färdplan för filmpolitiken som tar avstamp i de utmaningar och möjligheter som uppkommit med anledning av pågående förändringar inom filmområdet, i synnerhet den digitala omställningen vilken accelererat under pandemin. Syftet med färdplanen är att stärka förutsättningarna för att visionen för den nationella filmpolitiken och målen inom film- och kulturpoli- tiken ska uppnås. efter omställningen av den nationella filmpolitiken, när staten lämnade den tidigare avtalsmodellen, är det angeläget att regeringen säkerställer att både filmpolitikens utformning och for- merna för finansiering är anpassade efter utvecklingen inom film- området och omfattar nya aktörer och plattformar. Staten och filmsektorns aktörer är ömsesidigt beroende av var- andra för en kraftfull och vital filmbransch, och färdplanen bör lägga fram vägen för filmpolitiken framöver, med uppdaterade former för filmpolitikens utformning och finansiering samt för samspelet mellan olika aktörer. Färdplanen bör bland annat behandla syfte och mål för stödfor- mer och den digitala visnings- och spridningspolitiken i relation till utvecklingen på området. Regeringen bör även överväga huruvida länken mellan medel för konsumtion av film och medel för produktion av film, som var reglerad av filmavtalet, bör återupptas. EU:s direktiv om audio- visuella medietjänster (AV-direktivet) ger exempelvis länder inom EU stöd för att ställa finansiella krav både på nationella och inter- nationella aktörer verksamma på den egna marknaden (se avsnitt 3.4.5). I arbetet med färdplanen bör regeringen även se över förutsätt- ningarna för att uppnå de mål som finns för filmpolitiken vad gäller till exempel kulturarvet samt barn och unga. 7.10.2Utred hur kultursamverkansmodellen kan utvecklas Förslag: Regeringen tillsätter en utredning med uppdrag att under- söka om, och i så fall hur, kultursamverkansmodellen kan utvecklas. Vi föreslår att regeringen tillsätter en utredning med uppdrag att undersöka om, och i så fall hur, kultursamverkansmodellen kan ut- vecklas. Målet för utredningen bör vara att skapa bättre förutsättningar för att uppnå de nationella kulturpolitiska målen genom utvecklad samverkan mellan stat, regioner och kommuner. Utredningen bör behandla frågor om •rollfördelningen mellan staten, regionerna och kommunerna •statens roll för kunskapsspridning och erfarenhetsutbyte •vilken part på statlig nivå som bör avgöra de ekonomiska ramarna för respektive region •avgränsningen av vilka kulturområden och verksamheter som kan tilldelas statliga medel inom kultursamverkansmodellen •möjligheten att skapa mer långsiktighet för både regioner och de kulturverksamheter som ingår i kultursamverkansmodellen. Bakgrunden till vårt förslag är att många aktörer beskriver begräns- ningar i dagens utformning av kultursamverkansmodellen (se av- snitt 3.2.4), där flera av synpunkterna handlar om kultursamverkans- modellens grundläggande principiella uppbyggnad. Vi bedömer att frågan bäst hanteras i en utredning i form av en kommitté eller sär- skild utredare. 7.10.3Stöd utvecklingen av en nationell plattform för utställningsaktörer inom bild- och formkonst Förslag: En organisation får statligt stöd för att utveckla en nationell plattform för utställningsarrangörer inom samtida bild- och formkonst. Stödet bör uppgå till . anslag (4:4) för bidrag till bild- och formområdet bör förstärkas med motsvarande summa. Utvecklingen av en nationell plattform för utställare av samtida bild- och formkonst skulle bidra till en mer fullständig helhetsbild av ekosystemet inom bild- och formområdet och komplettera den be- fintliga kunskapen om bild- och formområdets förutsättningar, vil- ken ofta har fokus på konstnärerna. Bild- och formutställarna är små aktörer som saknar resurser att skapa en tillräcklig nationell organi- sering på egen hand. Det krävs därför insatser från det offentliga. som består av små och medelstora konsthallar och museer för samtidskonst skulle kunna vara en lämplig part för att bygga upp en nationell plattform. Arbetet med att bygga upp verk- samheten bör ske i dialog med andra riks- och medlemsorganisation inom bild- och formområdet, till exempel Konstnärernas Riksorga- nisation, Sveriges Konstföreningar, Konstfrämjandet och . 7.10.4Utred förutsättningarna för en kulturstiftelse Förslag: Utred förutsättningarna för bildandet av en kulturstif- telse där statliga medel och privata medel matchas. Vi föreslår att regeringen utreder förutsättningarna och formerna för en stiftelse för finansiering av kultur, vilken kan arbeta med att matcha finansiering mellan offentliga och privata medel. Under pandemin tydliggjordes betydelsen av kulturstiftelser för kulturens finansiering i våra grannländer och . I dessa och andra länder är kulturstiftelser av stor betydelse inte bara för kultur- livets finansiering utan också för dess oberoende och mångfald. I är stiftelser som ger bidrag till kultur ovanliga (se av- snitt 3.2.5). har vi sett att kultursektorn har stort behov av mer omfattande och långsiktig finansiering. Vi bedömer att stiftelser skulle kunna spela en större roll för kulturliv än vad de gör . där statliga medel och privata medel matchas kan vara det första steget i en större utveckling och vara en tydlig signal om hur de nya skatteregler som infördes ska tillämpas. Mot den bakgrunden bedömer vi det som angeläget att undersöka förutsättningarna för att starta en kulturstiftelse i som staten har möjlighet att tillföra kapital till. Utöver att identifiera och in- formera aktörer som har förutsättningar och intresse av att bilda en kulturstiftelse bör utredningen också undersöka möjligheten att staten avsätter ett grundkapital så att stiftelsen kan etableras. Det är avgörande att ett förslag till stiftelseförordnande blir väl och nog- grant utformat och staten bör kunna bistå med särskild expertis för detta. Det är även av vikt att utreda hur incitament för privata gåvor till stiftelsen kan skapas. Det finska stiftelsesystemet är ett exempel på hur det kan fungera. Utredningen bör därför undersöka det finska systemet och andra lösningar som kan skapa incitament för givare utöver matchningen av medel. Stiftelseformen garanterar armslängds avstånd mellan givare och mottagare. med matchad finansiering kan både generera kompletterande, privat finansiering till kultur och inspirera till etableringen av nya privata kulturstiftelser. I detta kapitel analyserar utredningen konsekvenserna av våra förslag utifrån de krav som finns i våra direktiv och i kommittéförord- ningen.1 Vi belyser de kortsiktiga och långsiktiga konsekvenserna av förslagen och vilka alternativa förslag som vi har övervägt. I den inledande delen beskriver vi förslagens offentligfinansiella effekter och hur ökade kostnader för det allmänna kan finansieras. Vi analy- serar även förslagens samhällsekonomiska effekter. Vi redogör för respektive förslags kortsiktiga och långsiktiga effekter och därefter redogör vi samlat för förslagens konsekvenser utifrån mångfalds-, jämställdhets- och barnrätts- och ungdoms- perspektiv. Avslutningsvis redogör vi för förslagens konsekvenser för brottslighet, förutsättningar för småföretag, sysselsättning och service i olika delar av landet samt för kommuners självstyrelse. 8.1.1Konsekvenser för de offentliga finanserna Våra förslag (se kapitel 7) innebär att statens kostnader för kultur och näringspolitiska insatser kommer att öka. –2024 uppgår de utökade kostnaderna av våra förslag sammanlagt till och uppgår de beräknade kost- naderna till (se tabell 8.1). beräknas våra förslag medföra en kostnad på inom utgiftsområde 24 (näringsliv). De förslag som berör utgiftsområde 24 är de förslag som presenteras i avsnitt 7.7. Resterande kostnader avser utgiftsområde 17 (kultur). 2020:143, s. 8; 14–16 §§ kommittéförordningen (SFS 1998:1474). Vi har undersökt vilka omfördelningar som skulle kunna göras inom nuvarande ram för utgiftsområde 17 och utgiftsområde 24. På grund av den mycket utsatta situation som både kultursektorn och delar av näringslivet befinner sig i anser vi dock inte att det är möjligt att göra omfördelningar inom nuvarande budgetram utan att det får kraftigt negativa konsekvenser. Merparten av de föreslagna kostnadsökningarna berör kultur- politikens område och pandemin har drabbat kultursektorn hårt eko- nomiskt. Att göra omfördelningar inom kulturområdets befintliga ram skulle få negativa följder i relation till de nationella kulturpolitiska målen och vara kontraproduktivt i relation till det vi vill uppnå med våra förslag. Effekten skulle troligen också bli minskad köpkraft bland kulturföretag och minskad sysselsättning inom kulturområdet. Givet detta föreslår vi att utredningens förslag finansieras genom att staten tillför medel till utgiftsområdena 17 och 24. Tabell 8.1 Beräknade kostnader för staten, miljoner kronor2 2I sammanställningen ingår inte kostnader för förslag om utredningar som tillsätts av regeringen. 8.1.2En stärkt kultursektor ger positiva samhällsekonomiska konsekvenser Våra förslag förväntas leda till positiva samhällsekonomiska kon- sekvenser, det vill säga generera ekonomisk nytta i samhället. Enligt vår bedömning kommer förslagen att medföra ökad konsumtion, ökade skatteintäkter, bättre förutsättningar för hållbar regional utveckling i hela landet, en miljömässigt mer hållbar produktion av svensk film och tv samt ett minskat behov av insatser inom exem- pelvis arbetsmarknadspolitiken. Förslagen går ut på att både stärka de statliga insatserna för kultursektorn och stimulera kompletterande privat finansiering. Vi bedömer att förslagen kommer att ge förbättrade förutsättningar för kulturföretag, organisationer inom kulturområdet, konstnärer och kulturarbetare. Förbättrade förutsättningar för dessa aktörer ger även positiva effekter ur ett bredare samhällsperspektiv.