sou · H9B351 · 2022-01-01 00:00:00 — Enligt visionen tar , som en internationell aktör, ansvar för den biologiska mångfalden.8 De åtgärder som enligt strategin krävs av respektive sektor definieras närmare i den finska regeringens handlingsplan för biologisk mång- fald, där åtaganden enligt CBD och uppfyllandet av Aichimålen ingår som en väsentlig del. Genom principbeslutet antogs också ett antal målsättningar med preciserade mål. 7.2.3Grundläggande lagar om natur har en naturvårdslag9 med tillhörande naturvårdsförordning10. I förordningen listas alla fridlysta arter i olika bilagor, både nationellt fridlysta arter och de arter som skyddas enligt EU:s livsmiljödirek- tiv. I lagtexter på svenska avser begreppet fridlysning både artskydd och områdesskydd. Utöver de grundläggande naturvårdsreglerna reg- leras påverkan på biologisk mångfald även genom regler om jakt och fiske, med mera. har påbörjat en revidering av natur- vårdslagen. Arbetet har föregåtts av flera utredningar om lagens funk- tion, behov av skydd för arter och naturtyper, med mera, och omfattar tre parallella projekt: 7Statsrådets principbeslut om strategi för bevarande och håll- bart nyttjande av den biologiska mångfalden för åren 2012–2020, För naturen – till nytta för människan. 8Ibid., s. 2. 9Naturvårdslag 1996/1096. 10Naturvårdsförordning 1997/160. Skydd av arter i , och •Revidering av naturvårdslagen och naturvårdsförordningen. •En ny lag om förfarandet för ersättning av skador orsakade av fridlysta arter. •Utvecklande av förfarandet för ekologisk kompensation. har allemansrätt, man får dock inte plocka lavar, mossor eller jordmaterial.11 Miljöministeriet12 har det övergripande ansvaret för bland annat frågor om klimat, byggande och markanvändning, miljöföroreningar, eko- systemtjänster och biologisk mångfald. Jord- och skogsbruksministeriet har huvudansvar för frågor om skog, viltvård och jakt, vatten, fiske, landsbygd, mat och jordbruk samt natur och klimat, kopplat till bland annat invasiva arter. Myndigheter som lyder under miljöministeriet är miljö- central (SYKE), motsvarande , de 14 närings-, trafik- och miljöcentralerna13 (NTM), motsvarande svenska länsstyrelser, kommunerna samt Forststyrelsen14, motsvarande . styr dock Forststyrelsen endast i naturvårdsärenden. Jord- och skogsbruksministeriet styr över myndigheterna Fors- styrelsen, och Skogscentralen16. Skogs- centralen producerar uppdaterad information om skogar som stöd för skogsägarnas beslutsfattande. Skogsdatabasen innehåller bland annat uppgifter om ståndorter och bestånd, särskilt viktiga livsmil- jöer och användning av skogarna. Miljöförvaltningarna i har en gemensam webbtjänst: , där man samlar information, kartor, länkar, med mera. Ansvariga för arbetet med artskydd är aktörerna inom förvaltningen (miljöministeriet, miljöcentral, Forststyrelsens naturtjänster, NTM-centralerna samt andra aktörer, exempelvis kommuner, Forst- /sv-FI/Natur/Allemansratten. (Hämtad 2021-014-28). (Hämtad ). 13Närings-, trafik- och miljöcentralen. / (Hämtad ). /sv/ (Hämtad ). /sv/ (Hämtad ). 16Skogscentralen, /sv (Hämtad ). Skydd av arter i , och styrelsens skogsbruk, skogscentral, skogsbruksorganisatio- ner, skogsbolag, landsbygdscentrum och många frivilligorganisatio- ner. Också de expertgrupper och arbetsgrupper som bildats, bland annat för att hotbedöma olika arter, bidrar till arbetet med sin expertis. Till de centrala metoderna i artskyddsarbetet hör skydd av förekomst- platser (till exempel skyddsområden, avgränsningar för arter som krä- ver särskilt skydd, objekt i skogslagen), och vård av dessa (även åter- ställande och restaurering). En viktig del av arbetet för skydd av arter är att samla och studera förekomstplatserna, så att förekomsterna ska kunna beaktas i planer- ingen av markanvändningen. Det har utarbetats ett handlingsprogram för artskydd med tanke på styrningen av arbetet. Som ett led i pro- grammet pågår regionala förhandlingar om prioriteringarna i art- skyddet. Tillsammans med aktörerna i området (NTM-centralens område) diskuteras vilken angelägenhetsordning som gäller för skyd- det av olika arter och förekomstplatser, och det fattas även beslut om de åtgärder som behövs och vem som ska genomföra dem. Formellt skydd av natur i genomförs genom särskilda natio- nella naturskyddsprogram, riktade mot en eller flera naturtyper, exem- pelvis myrskyddsprogrammet. Naturskyddsprogrammen utarbetas av miljöministeriet och fastställs vid statsrådets allmänna sammanträde. Genom naturskyddsprogrammen reserveras statliga och privatägda markområden formellt för naturskyddsändamål. Naturskyddsprogrammen genomförs av miljöministeriet som även bestämmer ordningsföljden för genomförandet med beaktande av de värden som ska skyddas och de faktorer som hotar dem. De natur- skyddsområden som anges i naturvårdslagen och som får inrättas på statens mark är nationalpark, naturreservat och övriga naturskydds- områden.17 För genomförande av de mål som uppställs i naturvårds- lagen och i de nationella naturskyddsprogrammen kan även enskilt ägd Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och naturvård i skogen, s. 270. Skydd av arter i , och mark behöva tas i anspråk för naturskydd. Det finns cirka 7 800 natur- skyddsområden på privat mark i . Det finns flera andra former av områdesskydd: naturminnes- märken (23 §), naturskyddsområden i områden som tillhör enskilda (24 §), skyddade naturtyper (29 §), landskapsvårdsområden (32 §) samt tidsbegränsade områdesskydd (25 §). Skyddsformerna motsvarar de svenska skyddsformerna naturminnen, biotopskydd och det som i den svenska naturvårdslagen kallades naturvårdsområden. Formellt skydd av skog har till övervägande del genomförts på frivillig väg genom handlingsprogram- met för bevarande av den biologiska mångfalden i södra , METSO-programmet.18 Det sätt på vilket ett område skyddas ska anpassas till syftet med skyddet. Naturskyddsprogrammet för skydd av gamla skogar omfattar formellt skydd av , varav på privat och samfällt ägd mark och resterande areal på statsägd mark. Ambitionen är även att genom restaurering få äldre naturskogsartade skogar att snabbare återgå till naturtillstånd. Detta gäller särskilt skogarna i naturskyddsområdena.19 NTM-centralen kan på markägarens ansökan eller med mark- ägarens samtycke inrätta ett naturskyddsområde på privatägd mark. Ett beslut om att inrätta ett naturskyddsområde på privat mark ska innehålla bestämmelser om skydd av områdets natur och vid behov om dess skötsel. I beslutet kan det även tas in förbud mot eller be- gränsning av möjligheten att färdas fritt inom området, om det krävs för att bevara djur- eller växtlivet. Ett beslut om att inrätta ett natur- skyddsområde får inte fattas utan att markägaren och myndigheten har kommit överens om de föreskrifter som ska gälla och om er- sättning.20 I de fall ett område på privatägd mark ingår i ett fastställt natur- skyddsprogram, och innehåller sådana naturvärden som naturskydds- programmet har till uppgift att skydda, gäller inte huvudregeln om fri- villighet vid områdesskydd. I dessa fall har NTM-centralen möjlighet att med tvång inrätta ett naturskyddsområde på privatägd mark och besluta om de föreskrifter som behövs för ett ändamålsenligt skydd. Dessa föreskrifter får dock inte utan markägarens samtycke begränsa 18Ibid., s. 273. 19Ibid., s. 268 f. 20Ibid., s. 272. Skydd av arter i , och markanvändningen mer än vad som följer av det naturskyddspro- gram i vilket området ingår.21 Skydd av naturtyper (biotopskydd) Områden som hör till vissa utpekade naturtyper, till exempel natur- liga dungar som till betydande del består av ädla lövträd, hassellun- dar, eller stora enstaka träd och trädgrupper som dominerar i ett öppet landskap, får inte ändras om detta äventyrar naturtypens karakteris- tiska drag. Ett sådant förbud meddelas av NTM-centralen som även bestämmer gränserna för området. En utvecklad definition av de skyd- dade naturtyperna återfinns även i förordningen till naturvårdslagen.22 Tidsbegränsad fridlysning av ett område (naturvårdsavtal) För områden som håller sådana naturvärden att det skulle kunna skyd- das som naturskyddsområde kan även NTC-centralen och en mark- ägare ingå ett tidsbegränsat avtal om högst . Avtalet ska främja naturvården eller landskapsvården och får innehålla bestämmelser om förbud mot åtgärder, till exempel skogsbruk. Avtalet skrivs in i fastighetsregistret och gäller även mot ny ägare av fastigheten.23 Områden för skyddet av arter som är skyddade enligt naturvårdslagen Naturvårdslagens kapitel 10 omfattar regler för Natura 2000-områ- den. Enligt 64 a § får de naturvärden som utgör grunden för skydd av ett område som hör till 2000 inte betydligt för- sämras. Om en åtgärd kan ha sådana följdverkningar som förbjuds i 64 a §, ska den som svarar för åtgärden lämna en anmälan om den till NTM-centralen. Anmälan behöver inte göras om åtgärden förutsät- ter myndighetstillstånd. 21Ibid., s. 273. 22Ibid., s. 273 f. 23Ibid., s. 273. Skydd av arter i , och 7.2.7Skydd av arter enligt naturvårdslagen Alla arter är fridlysta – om de inte räknas som vilt eller icke fredade djur Bestämmelserna i 6 kap. naturvårdslagen tillämpas på vilt levande växt- och djurarter som förekommer naturligt i och i eko- nomiska zon, med undantag av vilt och icke fredade djur som avses i 5 § i jaktlagen samt fiskarter som har ekonomisk betydelse24. De däggdjur och fåglar som faller inom tillämpningsområdet för 6 kap. naturvårdslagen är fridlysta.25 Det innebär att alla fåglar och däggdjur, med undantag av vilt och icke fredade djur, är fridlysta enligt natur- vårdslagen. Dessutom är 44 djur, 131 kärlväxter och sju mossor fridlysta genom naturvårdsförordningen.26 I naturvårdsförordningen ingår också en förteckning över de fiskarter på vilka naturvårdslagen tillämpas. Alla arter som är fridlysta eller på annat sätt omfattas av naturvårdslagen framgår av naturvårdsförordningens olika bilagor.27 Arter som får jagas enligt jaktlagen framgår av jaktlagens 5 §. Fiskarter som omfat- tas av naturvårdslagen framgår tydligt av bilaga 1 till naturvårdsför- ordningen. Naturvårdsförordningens bilaga 4 listar 2 124 arter som är utpe- kade som hotade enligt naturvårdslagen28. Listan omfattar både arter som är nationellt fridlysta och arter som är skyddade enligt EU:s direktiv. Några bilagor redovisar de arter som är fridlysta i specifika regioner. I fråga om individer som hör till de fridlysta djurarterna är det för- bjudet att (39 § NVL): 1.avsiktligt döda eller fånga dem, 2.ta bon samt ägg och individer i andra utvecklingsstadier, att flytta dem eller att avsiktligt skada dem på något annat sätt, och 3.avsiktligt störa dem, i synnerhet , på viktiga rastplatser under flyttningen eller på platser som annars är viktiga under deras livscykel. 2437 § naturvårdslag 1096/1996. 2538 § naturvårdslag 1096/1996. 2637–42 §§ naturvårdslag 1096/1996. 27Finlands naturvårdsförordning 1997/160. 2846 § naturvårdslag 1096/1996. Skydd av arter i , och Ett på behörigt sätt utmärkt boträd för en fridlyst fågel och ett bo- träd där en stor rovfågel häckar och där boet är i regelbunden använd- ning och klart synligt är fridlyst (39 § NVL). Detta gäller för arterna kungsörn, havsörn, större och mindre skrikörn samt fiskgjuse (19 § NVFO). Det är förbjudet att fånga ryggradslösa djur med fångstmetoder som i naturvårdshänseende är skadliga. (39 § NVL) Fridlysta djur som påträffas döda får inte tas om hand. (40 § NVL). Det är förbjudet att utan tillstånd av NTM-centralen importera, ex- portera, sälja, byta, saluföra eller byteshandla med individer eller delar eller avledningar av fridlysta växt- eller djurarter, undantaget CITES- listade arter som regleras på annat sätt (45 § NVL). EU-arter – arter som omfattas av EU:s fågel- och livsmiljödirektiv EU:s båda naturvårdsdirektiv genomförs i genom naturvårds- lagen29 och naturvårdsförordningen30. Naturvårdslagens 49 § omfattar bestämmelser gällande arter som är listade i bilaga IV till livsmiljö- direktivet, och som förekommer i naturen utanför Natura 2000-om- råden. I kapitel 10 i naturvårdslagen finns bestämmelser om Natura 2000-områden. Finländska populationer av vissa arter är undantagna från vissa av livsmiljödirektivets bestämmelser. Det gäller kravet att utse särskilda skyddsområden enligt direktivets bilaga II för varg, björn, lodjur, flodnejonöga, bäcknejonöga, lax i sötvatten, asp (fisken), nissöga och stensimpa. Undantag gäller också från livsmiljödirektivets strikta skydd enligt bilaga IV för bäver, den finska populationen av varg inom ren- skötselområden31 samt nordsjösik. EU-arter – skydd för fortplantningsområden och viloplatser Det är förbjudet att förstöra och försämra platser där individer av de djurarter som nämns i bilaga IV a till livsmiljödirektivet förökar sig och rastar.32 Förbudet omfattar även jordbruk, skogsbruk och byg- 293 § och 49 § naturvårdslag 1096/1996. 3023 § naturvårdsförordning 1997/160. 31Livsmiljödirektivet, bilaga IV, 2 § i lag nr 848/90 av om ren- skötsel. 3249 § naturvårdslag 1096/1996. Skydd av arter i , och gande, vilket framgår genom att bilaga IV-arterna (49 §) inte omfattas av undantaget för dessa verksamheter enligt 48 §. EU-arter – förbud att inneha, transportera, sälja, byta, etc. Det är också förbjudet att inneha, transportera, sälja och byta samt att saluföra och byteshandla med individer av de djurarter som nämns i bilaga IV a till livsmiljödirektivet förutom det vilt och de icke fre- dade djur som avses i 5 § i jaktlagen. Förbuden gäller även de växter samt de växtarter som avses i bilaga IV b samt delar eller avledningar av dem. Detsamma gäller de fåglar som nämns i artikel 1 i fågeldirek- tivet, med de undantag som följer av artikel 6.2 och 6.3 i direktivet.33 NTM-centralen kan i enstaka fall ge tillstånd att avvika från förbudet i 1 mom. samt till den del som berör djur- och växtarter i 2 mom. från förbuden i 39 §, 42 § 2 mom. samt 47 § 2 och 5 mom. på de grun- der som nämns i artikel 16.1 i livsmiljödirektivet. När det gäller fåg- lar som avses i artikel 1 i fågeldirektivet kan undantag på motsvarande sätt beviljas på de grunder som nämns i artikel 9 i fågeldirektivet. NTM-centralen kan i enstaka fall bevilja undantag från ett förbud i 2 mom. på de grunder som nämns i artikel 16.1 i livsmiljödirektivet. När det gäller de fåglar som avses i artikel 1 i fågeldirektivet kan undantag på motsvarande sätt beviljas på de grunder som nämns i artikel 9 i fågeldirektivet. Hotade arter omfattas av formellt skydd En hotbedömning av arterna i görs med mellanrum, den senaste gjordes 2019. En rödlista för finska arter publiceras ut- ifrån hotbedömningen, som baseras på IUCN:s klassificeringar och kriterier. Skydd av arter i , och Enligt naturvårdslagen36 kan en art förskrivas som hotad om dess naturliga fortbestånd i är hotat. Arter som formellt sett klassas som hotade listas i bilaga 4 till naturvårdsförordningen, här ingår både nationellt rödlistade arter och arter som omfattas av EU:s båda naturvårdsdirektiv37. De arter som förskrivs som hotade omfattas alltså av formellt skydd enligt naturvårdslagen. Förteckningen upp- tar dock inga hotade arter där jakt- eller fiskelagen tillämpas eller arter som enbart förekommer på . Naturvårdsförordningens förteckning omfattar 2 124 hotade arter. Av dem har 680 arter bedömts kräva särskilt skydd, dessa arter är markerade med en asterisk (*) i bilaga 4 till naturvårdsförordningen. En förekomstplats som är viktig för bevarande av en art som kräver särskilt skydd får inte förstöras eller försämras. utarbetar vid behov skyddsprogram för arter som kräver särskilt skydd. Där presenteras arternas förekomster och utvärderas utvecklingstrend. Dessutom presenteras rekom- mendationer hur man bäst bevarar arten och dess förekomster. Nationellt fridlysta arter – skydd av förekomstplatser; artskyddsområde I områden som är viktiga för att en utrotningshotad art som kräver särskilt skydd ska kunna fortleva kan NTM-centralen fatta beslut om att det är förbjudet att förstöra eller försämra förekomstplatser. Ett sådant förbud träder i kraft när beslut är fattat och markägaren delgivits beslut om gränserna för den plats där arten som kräver sär- skilt skydd förekommer.38 Nationellt fridlysta arter – förbud hindrar inte jordbruk eller skogsbruk Fridlysningsstadgandena i 39 § (individer av fridlysta djurarter) och 42 § 2 mom. (fridlysta växter) hindrar inte att marken används för jordbruk eller skogsbruk eller byggande. Bestämmelserna hindrar inte heller ändamålsenlig användning av en byggnad eller anordning. 3646 § naturvårdslag 1096/1996. 37Naturvårdsförordning 1997/160, bilaga 4. 3847 § naturvårdslag 1096/1996. Skydd av arter i , och ska emellertid, även om det handlar om jordbruk, skogsbruk, byg- gande eller användning av en byggnad eller anordning, undvikas att fridlysta djur och växter skadas eller störs, om detta är möjligt utan avsevärda merkostnader. Att fridlysningsbestämmelserna inte ska hindra viss verksamhet gäller inte de växt- och djurarter som skyddas enligt EU:s livsmiljö- direktiv.39 Det innebär att 39 § och 42 § gäller fullt ut även för dessa verksamheter. Nationellt fridlysta arter – dispens NTM-centralen kan bevilja undantag från fridlysningsbestämmel- serna i 39 § (individer av fridlysta djurarter), 42 § (fridlysta växter) och 47 § (artskyddsområde), så länge en gynnsam skyddsnivå för arten bibehålls. Om ansökan gäller hela landet, beviljas undantaget av miljöministeriet. Till ett beslut om undantag kan behövliga villkor fogas. Bestämmelsen om undantag gäller inte de växt- och djurarter som skyddas på EU-rättslig grund.40 Den finska lagstiftningen innehåller regler för den miljöhänsyn som krävs vid skogsbruk. Den allmänna bestämmelsen om miljöhänsyn i skogslagen föreskriver att skogarna ska skötas och användas så att de allmänna förutsättningarna tryggas för att bevara de livsmiljöer som är viktiga för skogens biologiska mångfald. Dessa allmänna be- stämmelser kompletteras med regler om särskild hänsyn till vissa livsmiljöer som är särskilt viktiga för mångfalden och som tydligt av- viker från den omkringliggande skogsnaturen. De särskilt viktiga livsmiljöer som avses är små områden eller områden av mindre betydelse i skogsbrukshänseende. I lagen anges och definieras bland annat bördiga små lundområden och skogshol- mar som sådana särskilt viktiga livsmiljöer. Inom dessa områden råder tvingande hänsyn som förhindrar rationellt skogsbruk. I samband med inlämning av den obligatoriska avverkningsanmälan (anmälan om an- 3948 § naturvårdslag. Skydd av arter i , och vändning av skog) innan avverkning får vidtas, kan markägaren begära ett förhandsbesked från Skogscentralen om ett område utgör en sär- skilt viktig livsmiljö och om de åtgärder som ska vidtas följer hän- synskraven.41 Om de hänsynskrav som gäller i dessa områden orsakar minskad skogsavkastning, som inte är att betrakta som ringa för markägaren, får Skogscentralen bevilja undantagslov. Det finns en fastställd gräns om vad som ska betraktas som ringa minskning av skogsavkastningen; ekonomiskt bortfall på av värdet på det mark- nadsdugliga trädbeståndet, eller . Ett undan- tagslov innebär att skogen får skötas och användas på ett sådant sätt att bortfallet total sett blir ringa för den berörda personen. Som alter- nativ till undantagslov kan miljöstöd eller annat statligt stöd ersätta markägaren i motsvarande utsträckning.42 METSO – program för frivilligt skydd av skog43 (statsrådet) beslutade att inleda ett handlings- program för bevarande av den biologiska mångfalden i södra , det så kallade METSO-programmet. Satsningen påbörjades först efter en längre tids försöks- och utvecklingsarbete. Principen för programmet är att markägare frivilligt åtar sig att skydda mark eller genomföra skötselåtgärder, och staten betalar ersättning för de åtgärder man kommer överens om. Det långsiktiga målet är att utveckla nätverket av skyddade områden i södra , att förbättra naturvården i produktionsskogarna, att ta fram ett bättre och mer omfattande faktaunderlag om naturvärden och skydd av skog, samt att förbättra samarbetet mellan skogs- och miljömyndig- heterna och andra centrala aktörer i skogen. Det långsiktiga kvan- titativa målet är att skydda ytterligare produktiv skog , jämfört med utgångsläget . Cirka två tredjedelar av målet har nåtts (2020), men satsningen ska fortsätta till 2025. IMETSO-programmet prioriteras tio olika typer av skogsmiljöer som är värdefulla för den biologiska mångfalden, till exempel lundar (särskilt bördiga skogar), skogar i närheten av vattendrag inklusive lövsumpskogar, skogar med riklig förekomst av död ved i olika ned- Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och naturvård i skogen, s. 276 f. 42Ibid., s. 277. 43Ibid., s. 275 ff. Skydd av arter i , och brytningsstadier, skogbevuxna berg, stup och blockfält samt solexpo- nerade miljöer. Vid starten ingick 14 olika åtgärder som, förut- om inrättande av naturskyddsområden, omfattar bland annat utveck- ling av naturvården i produktionsskogar och satsningar på olika typer av samarbetsnätverk. Förutom inrättandet av permanenta naturskyddsområden kan sta- ten inom METSO-programmet ingå tidsbundna avtal med mark- ägaren, vanligen för en tioårsperiod (enligt lagen om finansiering av hållbart skogsbruk). Processen administreras då av skogs- central och markägaren får ekonomisk kompensation för de områden som undantas från skogsbruk. Ofta är dessa områden i behov av någon form av skötsel, som till exempel att avverka barrträd för att gynna lövträd. Ett av METSO-programmets syften är också att aktivt främja och förbättra dialogen och samverkan mellan olika intressegrupper och aktörer i skogen. Olika former av samarbetsnätverk som bildas bi- drar till ett ökat utbyte av erfarenheter och till att ta fram nya meto- der och arbetssätt för naturvård i skogen. Sedan METSO-arbetet på- börjades har drygt tjugo samarbetsnätverk finansierats inom ramen för programmet. Under de år som METSO-programmet har pågått har omfatt- ningen av nya områdesskydd varierat mellan åren. I början var det en successiv ökning, men efter 2014 har den årliga omfattningen av in- rättat, permanent områdesskydd avtagit betydligt, framför allt bero- ende på kraftigt minskade budgetanslag för verksamheten. Enligt finska miljöministeriet och jord- och skogsbruksministeriet har de områ- den som skyddats genom METSO-handlingsplanen kännetecknas av högklassiga naturvärden och utgör ett bra komplement till landets nätverk av naturskyddsområden. Analyser baserade på geografisk in- formation visar att man med skyddsmetoderna i METSO-handlings- planen har uppnått ett ekologiskt högklassigt nätverk av områden som har ett bra läge i förhållande till varandra.44 44Pressmeddelande från miljöministeriet och jord- och skogsbruksministeriet rörande halvtidsutvärderingen av METSO-handlingsplanen. /sv- FI/Aktuellt/Pressmeddelanden/Halvtidsutvarderingen_av_METSOhandlingsp(49515). Skydd av arter i , och Permanent skydd inom METSO Det finns två alternativ för permanent skydd inom METSO; privat skyddsområdet eller att området säljs till staten. Vid privat skydds- område har markägaren kvar äganderätten till området men skogen fridlyses permanent. Ersättning utgår och om markägaren är privat är ersättningen skattefri. Skogsägaren ansöker om skydd, utan att för- binda sig något, varpå myndigheten utreder skogens lämplighet för METSO-planen och lämnar sedan ett anbud om skydd. Kommer markägare och myndighet överens inrättas ett permanent privat skydds- område.45 Om markägaren i stället vill sälja anges detta i ansökningshand- lingen, sedan utreder myndigheten skogens lämplighet för METSO- planen och lämnar ett anbud till markägaren. Tidsbegränsat skydd inom METSO Även för tidsbegränsat skydd inom METSO finns två alternativ. Det handlar om ett tidsbegränsat avtal om skydd alternativt ett miljöstödsavtal för 10 år.46 Om skogsägaren ansöker om ett tidsbegränsat avtal om skydd för 20år utreder myndigheten områdets lämplighet för METSO-planen och lämnar ett anbud om skydd.