sou · H9B347 · 2022-01-01 00:00:00 — En fasadändring kan vidare ge byggtekniska konsekven- ser som ändrade brandspridningsförhållanden genom byte av material. En sådan ändring kan få förödande konsekvenser för säkerheten om den inte genomförs på ett korrekt sätt eller kombineras med andra skyddsåtgärder. En påverkan på det yttre utseendet kan också med- föra omgivningspåverkan, t.ex. genom ökad insyn genom nya eller större fönster, genom ändring i brandskyddet vid nya öppningar (t.ex. dörr) i närhet till tomtgräns, genom ändrade ljusförhållanden av skyltar och ljusanordningar eller genom bländning från reflek- terande material i vissa vinklar. Påverkan på det yttre utseende kan också medföra konsekvenser för vissa allmänna intressen, i första hand historiska, kulturhistoriska, miljömässiga och konstnärliga värden. Med ändring som innebär att byggnadens yttre utseende avsevärt påverkas, avses inte alltför obetydliga ingrepp eller andra föränd- ringar i byggnadens substans, som t.ex. putsning eller panelbekläd- nad av byggnad som inte varit det. Det kan också handla t.ex. om att nya fönster eller dörrar tas upp eller väsentligt ändrar befint- liga sådana.32 Även en balkong eller en altan kan ofta ses som sådana ändringar som påverkar en yttre utseende.33 Mark- och har i praxis – gällande byte av sidohängda två- luftsfönster av trä med fast mittpost och en spröjsindelning med tre rutor i vardera luften mot nya fönster – att ändringarna var förhål- landevis tydliga för en fackman men att de knappt torde vara märk- bara för gemene man som färdas på gatan utanför. Mark- och miljö- överdomstolen konstaterade därför att bygglov inte krävdes.34 En yttre utseende kan också förändras genom att någon form av anordning monteras på byggnaden. Det kan exempelvis ske genom skyltning, fasadbelysning, antenner, eller solceller. Så- dana åtgärder kan således vara lovpliktiga genom sin utseendepåver- kan, även om åtgärden i sig inte är lovpliktig. Detsamma kan gälla t.ex. s.k. muralmålningar, dvs. målningar som är integrerade i byggna- dens arkitektur, eller andra konstnärliga utsmyckningar av en byggnad. 1985/86:1 s. 693; jfr även t.ex. MÖD 2019:25 samt Mark- och domar i mål nr P 9298-14 och i mål nr P 169-15. 2009/10:170 Del 1 s. 152. 34Se MÖD 2019:25; se även MÖD:s dom i mål nr P 2166-19. Våra överväganden och förslag avseende lovplikt för andra ändringar av en byggnad än tillbyggnad finns i avsnitt 7.6.7. 4.4.5Bygglovsplikt i detaljplan och områdesbestämmelser Med stöd av 4 kap. 15 och 42 §§ PBL får en kommun i en detaljplan eller i områdesbestämmelser bestämma omfattningen av krav på bygg- lov (9 kap. 7 och 8 §§ PBL). Utökad bygglovsplikt avseende byggnader i detaljplan och områdesbestämmelser En kommun får i en detaljplan eller områdesbestämmelser besluta om att bygglov ska krävas för vissa typer av åtgärder avseende bygg- nader i större utsträckning än vad som följer direkt av PBL (9 kap. 8 § första stycket 2–9 PBL). Det rör sig om en möjlighet både att utöka huvudreglerna om lovplikt och att kräva lov för vissa lov- befriade åtgärder, dvs. åtgärder som har undantagits från en huvud- regel om lovplikt. De sistnämnda återkommer vi till nedan när vi redogör för de lovbefriade åtgärderna. Den generella lovplikten avseende byggnader kan utökas i följande avseenden. –Det som kommunen för ett område som utgör en värdefull miljö i en detaljplan eller områdesbestämmelser har bestämt i fråga om att underhålla eller ändra ett byggnadsverk eller bebyggelseområde som avses i 8 kap. 13 § PBL (2 b). –Det som kommunen i en detaljplan har bestämt i fråga om att i området färga om, byta fasadbeklädnad eller byta taktäcknings- material (6). –Det som kommunen i områdesbestämmelser har bestämt i fråga om att i området byta en färg, fasadbeklädnad eller tak- täckningsmaterial eller vidta någon annan åtgärd som avsevärt påverkar byggnadens yttre utseende (7). Därutöver kan bygglovsplikten även utökas genom en detaljplan eller områdesbestämmelser i fråga om att anordna eller väsentligt ändra anläggningar för sådana grundvattentäkter som avses i 11 kap. 11 § 1 (5). En sådan lovplikt får dock endast införas om det finns särskilda skäl för en bygglovsprövning. Möjligheten att utöka lovplikten avseende vissa åtgärder gäller i viss utsträckning även skyltar, ljusanordningar och andra anlägg- ningar än byggnader (6 kap. 2 § tredje stycket och 4 a § PBF). Minskad bygglovsplikt avseende byggnader i detaljplan och områdesbestämmelser En kommun kan i en detaljplan eller områdesbestämmelser i viss ut- sträckning även besluta om att bygglov inte ska krävas för vissa åt- gärder (9 kap. 7 § PBL). En förutsättning för att besluta om ett så- dant undantag är att en bygglovsprövning inte är nödvändig för att tillvarata grannars intressen eller allmänna intressen (9 kap. 7 § tredje stycket PBL). I en detaljplan kan kommunen besluta att en åtgärd får genom- föras utan bygglov på det sätt och som kommunen har bestämt i planen. Undantaget behöver inte avse alla åtgärder planen medger, utan kan begränsas till vissa specifika åtgärder. Ett undantag kan också begränsas . Att en åtgärd som har undantagits från lovplikt i en detaljplan måste följa planen framgår av 10 kap. 2 § PBL. I områdesbestämmelser kan kommunen besluta att undanta bygg- lovsplikt för att –vidta en åtgärd som avser en komplementbyggnad, –göra en liten tillbyggnad, –göra en tillbyggnad till eller annan ändring av en industribyggnad, eller –vidta en åtgärd som avser ett enkelt fritidshus, en kolonistuga eller annan liknande byggnad. För att få vidta åtgärd som avser en komplementbyggnad eller en liten tillbyggnad utan bygglov inom en sammanhållen bebyggelse krävs medgivande från berörda grannar, om ett sådant medgivande behövs med hänsyn till omfattningen av byggnadsverk i bebyggelsen. begränsning av undantaget från lovplikt motsvarar till viss del det som gäller för lovbefriade åtgärder för en- och tvåbostadshus utan- för område med detaljplan enligt 9 kap. 6 § PBL. Möjligheten att undanta åtgärder från lovplikt gäller i viss ut- sträckning även skyltar, ljusanordningar och andra anläggningar än byggnader (6 kap. 2 § tredje stycket och 4 § PBF). Att en kommun i en detaljplan eller i områdesbestämmelser får bestämma omfattningen av krav på bygglov innebär att lovplikten inte bara regleras i författning, utan också genom ett kommunalt be- slut. Det rimmar väl med den kommunala självstyrelsen (1 § andra stycket regeringsformen) och det kommunala planmonopolet (1 kap. 2 § PBL) och skapar också utrymme för lokala hänsynstaganden. innebär det en utmaning för den enskilde när denne ska ta ställning till vilka åtgärder som är lovpliktiga och inte, eftersom lovplikten regleras på flera olika ”nivåer”. Våra överväganden och förslag avseende lovplikt i detaljplan och om- rådesbestämmelser finns i avsnitt 7.5.4. 4.4.6Undantag från bygglovsplikt avseende byggnader De författningsreglerade undantagen från lovplikten för byggnader finns i 9 kap. 3–6 a §§ PBL. Därtill finns det som vi har nämnt ovan en möjlighet för kommunen att i en detaljplan eller områdesbestäm- melser besluta om ytterligare undantag från lovplikten (7 § samma kapitel). Undantagen från lovplikten för byggnader går att kate- gorisera på olika sätt; vissa avser olika typer av lovplikt (för nybygg- nad, tillbyggnad respektive ändring), vissa gäller endast i respektive utanför ett detaljplanelagt område och vissa gäller endast för viss typ av befintlig bebyggelse. En stor del av undantagen gäller t.ex. endast åtgärder avseende eller i anslutning till ett en- eller tvåbostadshus.35 35Vad som avses med en- och tvåbostadshus är inte definierat i PBL och inte heller i för- arbetena (jfr prop. 1985/86:1 s. 697), men har varit föremål för bedömning i praxis, se t.ex. MÖD 2016:25 och MÖD 2016:26. För flera av undantagen från lovplikten görs i sin tur undantag på så sätt att undantagen inte gäller inom vissa områden, som t.ex. inom områden som är särskilt värdefulla enligt 8 kap. 13 § PBL, områden med starka totalförsvarsintressen eller för t.ex. komplementbostads- hus som i sig har uppförts utan lov med stöd av undantag. För flera av undantagen gäller vidare att de endast undantas från krav på bygg- lov om de vidtas från gräns, eller närmare gräns om de grannar som berörs medger det (s.k. grannemedgivande). Som har nämnts ovan kan kommunen också genom bestämmelse i en detalj- plan eller områdesbestämmelser införa lovplikt för lovbefriade åt- gärder (9 kap. 8 § PBL). Allmänt om undantagens tillämplighet inom vissa områden Lovplikten och undantag (befrielse) från denna är i vissa fall kopplad till om en åtgärd ska utföras inom ett område med särskilt skydd, om den ska utföras på ett byggnadsverk eller i närheten av anlägg- ning med särskilt skydd eller om åtgärden i sig är skyddad. Det kan handla om skydd utifrån totalförsvarets intressen eller andra säker- hetsintressen, men vanligast är skydd med anledning av värden från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt. En utmaning med tillämpningen av dessa bestämmelser är att det, för den som vill vidta en åtgärd, inte alltid är tydligt hur avgränsningen av det skyddade området ser ut. Det finns dessutom en mängd åt- gärder som – även om de vidtas inom ett skyddat område – över huvud taget inte omfattas av krav på lov, vilket också kan uppfattas som ologiskt eller inkonsekvent. Skydd för arkitektur-, estetiska-, kultur- och historiska värden har, i olika former, funnits med sedan de tidigaste regleringarna om byg- gande (se avsnitt 3.2). Av flera bestämmelser i 9 kap. PBL framgår att regler med undantag från krav på lov inte gäller åtgärder som vid- tas på en byggnad eller inom ett bebyggelseområde som avses i 8 kap. 13 § PBL (9 kap. 3 b och c, 4 d och f, 5 a, 6 a och 8 §§ PBL). Åtgärder på sådana byggnader och inom sådana områden är således alltid lov- pliktiga (enligt huvudregeln). Enligt 8 kap. 13 § PBL får en byggnad som är särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig syn- punkt inte förvanskas. Bestämmelsen omfattar även bygglovsplik- tiga anläggningar, tomter med skyddsbestämmelser i detaljplan eller områdesbestämmelser, allmänna platser och bebyggelseområden. Av förarbetena till motsvarande bestämmelser i framgår att för att en byggnad ska anses vara särskilt värdefull krävs att byggnadens värde är så stort att dess bevarande kan sägas utgöra ett verkligt all- mänt intresse. Detta gäller inte bara enskilda byggnader av monu- mental karaktär eller med stort historiskt värde av allmänt intresse, utan också byggnader och samlade bebyggelsemiljöer som represen- terar olika tidsepoker eller något typiskt från skilda sociala miljöer eller som värderas högt av en lokal opinion. Byggnaderna eller be- byggelsen behöver heller inte vara av byggnadsminnesklass (jfr 3 kap. kulturmiljölagen). Ett tillräckligt motiv för att bevara byggnader eller bebyggelse kan vara att de är representativa för tidigare samhäl- leliga eller estetiska ideal eller att de ger en god uppfattning om tidi- gare sociala villkor för en viss samhällsgrupp. Motiv för bevarande kan också vara att bebyggelsen eller byggnaden har haft betydelse för den historiska, arkitektur- och kulturhistoriska eller tekniska utvecklingen.36 När det gäller frågan om en bebyggelse är kultur- historiskt värdefull bör också lokala överväganden tillmätas den största betydelse.37 I sammanhanget kan också nämnas att skyddet av kulturmiljöer (vid sidan av skyddet av enstaka objekt) vid lov- prövning stärktes genom en ändring av byggnadsstadga, så att särskilda krav kunde ställas även på bebyggelse inom områden som utgör värdefulla miljöer.38 I BBR finns allmänna råd om när en åtgärd ska anses vara varsam, när en åtgärd medför förvanskning och när en byggnad kan anses vara särskilt värdefull (1:221 BBR). Uttryckliga krav på att kommunen beslutar om kulturmiljö- områden och deras utbredning – t.ex. i detaljplan eller på annat sätt – saknas i PBL och fanns inte heller i ÄPBL. Av förarbetena till ÄPBL framgår dock att ett förslag om krav på kommunen att bestämma skyddet av byggnaderna och bebyggelsemiljöerna i detaljplan eller i s.k. markförordnande fanns, men att förslaget mötte sådan kritik att det inte kom att realiseras. Däremot gavs kommunen en möjlighet 1985/86:1 s. 510. 1985/86:1 s. 289. 38Se 38 § BS och prop. 1979/80:149 s. 24. att i en detaljplan hävda längre gående krav på särskilt värdefulla bygg- nader, rivningsförbud och krav på bygglov för underhållsåtgärder på sådana byggnader. påpekade dock departementschefen det lämpliga i att kommunen likväl tar ställning till bevarandefrågorna i förväg och att ett sådant ställningstagande kommer till uttryck i be- stämmelser i just detaljplan eller på annat sätt. Departementschefen utgick också från att så skulle bli fallet i stor utsträckning.39 Av PBL framgår också att kommunen i en detaljplan eller om- rådesbestämmelser kan utöka kravet på bygglov för åtgärder i värde- fulla miljöer (jfr 4 kap. 15 och 42 §§ samt 9 kap. 8 § första stycket 2 PBL). Kommunen kan också bestämma de preciserade krav som be- hövs för att följa kraven på varsamhet enligt 2 kap. 6 § tredje stycket och 8 kap. 17 och 18 §§ PBL, bestämma om skydd för sådana särskilt värdefulla byggnadsverk, tomter, bebyggelseområden och allmänna platser som avses i 2 kap. 6 § tredje stycket och 8 kap. 13 § PBL och bestämma att byggnader som omfattas av förbudet mot förvanskning enligt 8 kap. 13 § PBL inte får rivas (jfr 4 kap. 16 och 42 §§ PBL). Sådana planbestämmelser är bindande vid lovprövningen. Det finns också en möjlighet för kommunen att redovisa sin syn på kom- munens kulturmiljöer i översiktsplanen. Redovisningen i översikts- planen är vägledande för bygglovsprövningen. Övrig dokumentation kan närmare ses som ett kunskapsunderlag.40 Vi kan konstatera att flera kommuner i översiktsplan (3 kap. 2 § PBL), detaljplan (4 kap. 16 § 2 och 3 PBL), planbeskrivningar, gestalt- ningsprogram, arkitekturstrategier, kulturmiljöinventeringar, bygg- nadsklassificeringar eller på annat sätt har gett uttryck för vilka byggnader respektive bebyggelsemiljöer som är skyddsvärda i kom- munen. kan konstateras att ett antal kommuner saknar dokumenterade ställningstaganden avseende avgränsning av värde- fulla miljöer. Vissa beskrivningar, t.ex. i översiktsplaner eller andra icke rättsligt bindande dokument, är ibland på en så övergripande nivå att det är svårt för den enskilde fastighetsägaren att få klarhet i om just den egna fastigheten ingår i ett skyddsvärt område eller inte. 1985/86:1 s. 242. 40Jfr JO dnr 5716-2010. Undantag inom områden av intresse för totalförsvaret Skydd för totalförsvarets intressen har funnits i det plan- och bygg- rättsliga regelverket i vart fall . Regleringen av skyddet är i PBL formulerad genom en hänvisning till hushållningsbestämmelser till skydd för totalförsvarets intressen. I 3 kap. 9 § anges att mark- och vattenområden som har betydelse för totalförsvaret så långt möjligt ska skyddas mot åtgär- der som kan påtagligt motverka totalförsvarets intressen. Områden som är av riksintresse på grund av att de behövs för totalförsvarets anläggningar ska också skyddas mot åtgärder som kan påtagligt för- svåra tillkomsten eller utnyttjandet av anläggningarna. Regeringen eller får vidare enligt 11 kap. 12 § PBL, för ett visst geo- grafiskt område, om det finns särskilda skäl, besluta att bestämmel- serna i 10 och 11 §§ samma kapitel, om överprövning av kommunens beslut, ska tillämpas även i fråga om beslut om bygg- lov (eller förhandsbesked). Sådana s.k. förordnandeområden har sin bakgrund i behovet av skydd för militära skyddszoner.41 Vad gäller lovbefriade solcellspaneler och solfångare undantas åtgärder inom eller i anslutning till områden som avses i 3 kap. 9 § andra stycket (9 kap. 3 c § 3 PBL). För komplement- bostadshus (9 kap. 4 a § PBL), vissa tillbyggnader samt inredande av ytterligare en bostad undantas åtgärder inom eller i anslutning till sådana områden som avses i 3 kap. 9 § andra stycket om det är fråga om flygplatser och övnings- eller skjutfält (9 kap. 4 d § andra stycket). Ett utökat krav på marklov i ett område som inte omfattas av en detaljplan går också att reglera i områdesbestämmel- ser till skydd för bl.a. totalförsvarets intressen, rörande åtgärder i närheten av en befintlig eller planerad anläggning för totalförsvaret eller annan anläggning som kräver ett skydds- eller säkerhetsområde (9 kap. 13 § PBL). Det kan konstateras att ett skyddsområdes avgränsning inte alltid är helt tydligt definierad rent geografiskt, utan avgränsningen kan innefatta ett betydande bedömningsutrymme. Det innebär i sin tur att det är svårt – både för en enskild och – att avgöra vilka åtgärder som faktiskt är lovpliktiga och inte. I samman- hanget bör också nämnas att åtgärder som är avsedda för totalför- 1985/86:1 s. 804 ff. svaret och som är av hemlig natur är helt undantagna från krav på lov (9 kap. 15 § PBL). Ekonomibyggnader för jordbruk, skogsbruk eller annan liknande näring i område utanför detaljplan är undantagna från krav på bygg- lov såvitt gäller nybyggnad, tillbyggnad samt om det i ekonomibygg- naden inreds någon ytterligare lokal för handel, hantverk eller indu- stri (9 kap. 3 § PBL). Skälet till lättnaderna för dessa har likställts med situationen där den som uppför en byggnad uteslutande för eget behov (jfr en- och tvåbostadshus) inte bör vara bunden av allt för rigorösa föreskrifter.42 De särskilda krav som måste uppställas på dessa byggnader ur bl.a. hälsovårds- och brandskyddssynpunkt, har bedömts kunna tillgodoses genom specialförfattningar.43 Termen ekonomibyggnad är inte definierad i vare sig PBL eller PBF. Huruvida en byggnad är en ekonomibyggnad och om den uppförs för något av de angivna ändamålen ska enligt praxis tolkas restriktivt då det är fråga om ett undantag från den generella lov- plikten.44 Vidare får bedömas om byggnaden till sin storlek, konst- ruktion, utformning och placering är sådan att den kan betraktas som en ekonomibyggnad för det aktuella ändamålet.45 Vad gäller näring liknande jordbruk eller skogsbruk, har fisket har ansetts vara en sådan, liksom renskötsel.46 Vad gäller hästverk- samhet som har bedrivits i stor skala, men med ringa anknytning till övrig verksamhet på en fastighet, har sådan verksamhet i praxis inte bedömts som jordbruksverksamhet, utan som ett självständigt före- tag i förhållande till jordbruket.47 Lovbefrielsen är inte begränsad till ekonomibyggnader i anslut- ning till t.ex. en huvudbyggnad och inte heller vad gäller placering i förhållande till fastighetsgräns. Kommunen kan i områdesbestämmelser bestämma att det ska krävas lov för de undantagna åtgärderna (4 kap. 42 § 4 och 9 kap. 8 § 1959:168 s. 111. 1959:168 s. 114. 44Se t.ex. MÖD:s dom i mål nr P 2273-16. 45Se RÅ 2000 ref. 7. 46Se MÖD:s dom i mål nr P 2273-16 och i mål nr P 2835-19. RÅ 1995 ref. 93, RÅ 2005 ref. 53 och MÖD:s dom i mål nr P 8249-18. första stycket 4 PBL). En sådan lovplikt får dock endast införas om det finns särskilda skäl för en bygglovsprövning. Även om lov inte krävs får åtgärden inte strida mot gällande områdesbestämmelser (10 kap. 2 § första stycket 2 PBL). I sammanhanget bör också nämnas att tillståndsplikt för djurhåll- ning även finns i (jfr 2 kap. MPF). Stall ska vidare god- kännas av enligt djurskyddslagen och djurskyddsför- ordningen (2019:66), jfr särskilt 6 kap. Undantag för mindre byggnad inom allmän plats Bygglov krävs inte för nybyggnad på mark som betecknas som all- män plats i en detaljplan och som kommunen äger (9 kap. 3 a § PBL). Undantaget från bygglovsplikten gäller endast om byggnaden place- ras på platsen , har en byggnadsarea som inte är större än 15,0 kvm och en taknockshöjd som inte överstiger , dvs. som mest har samma storlek som gäller för s.k. friggebodar. Av förarbetena framgår att bestämmelsen tar sikte på en byggnad som används som t.ex. valstuga, tillfällig informationsbyggnad eller för till- fällig försäljning av mat och dryck och liknande.48 För att en byggnad inte ska placeras på en plats för att därefter flyttas till en ny plats under en ny tremånadersperiod inom samma allmänna plats, krävs enligt andra stycket bygglov om byggnaden flyttas inom samma allmänna plats. Undantaget gäller endast nybyggnad och då byggnaden måste uppföras inom allmän plats. Undantaget är således endast tillämpligt i ett område som omfattas av en detaljplan (jfr 1 kap. 4 § PBL). Åtgärden får inte strida mot gällande detaljplan (10 kap. 2 § första stycket 2 PBL). Undantag för väderskydd för kollektivtrafiken Bygglov krävs inte för nybyggnad av ett fristående väderskydd för kollektivtrafiken, om väderskyddet inte får en större byggnadsarea än 15,0 kvm och har en taknockshöjd som inte överstiger (9 kap. 3 b § PBL), dvs. samma storlek som gäller för s.k. friggebodar (9 kap. 4 § PBL). 2016/17:151 s. 61 ff. och 96 f. Enligt förarbetena avses med väderskydd skydd för olika slag av kollektivtrafik, t.ex. buss och spårvagn, dock inte perrongtak på tåg- stationer. Väderskyddet ska vara fristående och får således inte, utan lov, uppföras som tillbyggnad till en byggnad. Av andra stycket framgår att undantaget inte gäller om väder- skyddet placeras i direkt anslutning till ett annat väderskydd. Enligt förarbetena tar uttrycket i direkt anslutning sikte på väderskydd på samma sida av en gata eller väg.49 Undantaget från bygglovsplikten gäller inte heller inom sådana bebyggelseområden som vid tillämpning av 8 kap. 13 § PBL anses vara särskilt värdefulla från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt. Undantaget gäller både inom och utanför områden med detalj- plan, men åtgärden ska följa gällande detaljplan respektive områdes- bestämmelser (10 kap. 2 § första stycket 2 PBL). Undantag för solcellspaneler och solfångare Av 9 kap. 3 c § PBL framgår att det inte krävs bygglov för att på en byggnad montera solcellspaneler och solfångare som följer bygg- nadens form, även om lov enligt huvudregeln i 9 kap. 2 § första stycket 3 c PBL egentligen krävs på grund av att byggnadens yttre utseende påverkas avsevärt. Av förarbetena följer att kravet på att de aktuella anläggningarna monteras på en byggnad innebär att undantaget inte omfattar sådana solcellspaneler och solfångare som integreras i byggnaden och där- med ingår i byggnadens fasadbeklädnad eller taktäckningsmaterial. Undantaget omfattar inte heller solcellspaneler och solfångare som inte följer byggnadens form, exempelvis om de vinklats i en annan riktning än byggnadens tak eller fasad.50 Av andra stycket framgår att undantaget inte gäller på sådana bygg- nader eller inom sådana bebyggelseområden som vid tillämpning av 8 kap. 13 § PBL anses vara särskilt värdefulla från historisk, kultur- historisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt. Undantaget gäller inte heller om åtgärden vidtas inom eller i anslutning till sådana om- 2016/17:151 s. 67 ff. och 97 f. 2017/18:197 s. 7 ff. och 24. råden som avses i 3 kap. 9 § andra stycket PBL, dvs. områden som är av riksintresse på grund av att de behövs för totalförsvarets anläggningar. Då lovplikten i fråga endast gäller inom område med en detaljplan är undantaget endast aktuellt inom en detaljplan. Även om lov inte krävs får åtgärden inte strida mot detaljplanen (10 kap. 2 § första stycket 2 PBL). Kommunen har möjlighet att genom bestämmelser i en detaljplan ändå kräva lov för solcellspaneler och solfångare (9 kap. 8 § första stycket 9 PBL). Undantaget från lovplikt för solcellspaneler och solfångare har i praktiken belyst en hel del bekymmer, såväl för enskilda som för totalförsvarets intressen. För det första är solcellspaneler och sol- fångare inte i sig lovpliktiga som anläggningar (6 kap. 1 § PBF), utan endast genom att de kan innebära att byggnadens yttre utseende av- sevärt påverkas. För det andra omfattar nu aktuell undantagsregler- ing endast solcellspaneler och solfångare och inte andra solenergi- anläggningar och dessutom bara sådana som monteras på en byggnad.