sou · H9B347d2 · 2022-01-01 00:00:00 — Författningskommentarerna till tidigare bestämmelser i 9 kap. PBL är fortfarande tillämpliga, om inte annat följer av det som sägs här. 1 kap. Syfte, innehåll och definitioner 3 § Lagen innehåller bestämmelser om 1.lagens syfte, innehåll och definitioner (1 kap.), 2.allmänna och enskilda intressen (2 kap.), 3.översiktsplan (3 kap.), 4.reglering med detaljplan och områdesbestämmelser (4 kap.), 5.att ta fram detaljplaner och områdesbestämmelser (5 kap.), 6.genomförandet av detaljplaner (6 kap.), 7.regional fysisk planering (7 kap.), 8.krav på byggnadsverk, byggprodukter, tomter och allmänna platser (8 kap.), 9.lov och förhandsbesked (9 kap.), 10.genomförandet av bygg-, rivnings- och markåtgärder (10 kap.), 11.tillsyn, tillträde, ingripanden och påföljder (11 kap.), 12.byggnadsnämnden (12 kap.), 13.överklagande (13 kap.), 14.skadeersättning och inlösen (14 kap.), 15.domstolsprövning m.m. (15 kap.), och 16.bemyndiganden (16 kap.). Paragrafen innehåller en presentation av innehållet i lagens kapitel. Punkten 9 har ändrats som en följd av att rubriken till 9 kap. har Övervägandena för ändringen av rubriken finns i avsnitt 7.3.1. 4 § I denna lag avses med allmän plats: en gata, en väg, en park, ett torg eller ett annat område som enligt en detaljplan är avsett för ett gemensamt behov, bebygga: att förse ett område med ett eller flera byggnadsverk, bebyggelse: en samling av byggnadsverk som inte enbart består av andra anläggningar än byggnader, byggherre: den som för egen räkning utför eller låter utföra projek- terings-, byggnads-, rivnings- eller markarbeten, byggnad: en varaktig konstruktion som består av tak eller av tak och väggar och som är varaktigt placerad på mark eller helt eller delvis under mark eller är varaktigt placerad på en viss plats i vatten samt är avsedd att vara konstruerad så att människor kan uppehålla sig i den, : den eller de nämnder som fullgör kommunens uppgifter enligt denna lag, byggnadsverk: en byggnad eller annan anläggning, byggprodukt: en produkt som är avsedd att stadigvarande ingå i ett bygg- nadsverk, ekonomibyggnad: en byggnad som behövs för jordbruket, skogsbruket, fisket eller renskötseln, exploateringsavtal: avtal om genomförande av en detaljplan och om medfinansieringsersättning mellan en kommun och en byggherre eller en fastighetsägare avseende mark som inte ägs av kommunen, dock inte avtal mellan en kommun och staten om utbyggnad av statlig transportinfra- struktur, fasadändring: en ändring av en byggnad som innebär att byggnaden byter kulör, fasadbeklädnad eller taktäckningsmaterial eller att byggnadens yttre karaktärsdrag påverkas på annat sätt, genomförandetiden: den tid för genomförandet av en detaljplan som ska bestämmas enligt 4 kap. 21–25 §§, komplementbostadshus: en komplementbyggnad till ett en- eller tvåbostads- hus som är inredd med en självständig bostad och som har en a)byggnadsarea som inte är större än eller taknockshöjd som inte överstiger i ett område som omfattas av en detaljplan, b)byggnadsarea som inte är större än eller taknockshöjd som inte överstiger i ett område som inte omfattas av en detaljplan, komplementbyggnad: en fristående byggnad som kompletterar en befintlig byggnad och är underordnad den befintliga byggnaden i storlek, kvartersmark: mark som enligt en detaljplan inte ska vara allmän plats eller vattenområde, markanvisning: ett avtal mellan en kommun och en byggherre som ger byggherren ensamrätt att och under givna villkor förhandla med kommunen om överlåtelse eller upplåtelse av ett visst av kommunen ägt markområde för bebyggande, medfinansieringsersättning: ersättning som en byggherre eller en fastig- hetsägare i samband med genomförande av en detaljplan åtar sig att betala för en del av en kommuns kostnad för bidrag till byggande av en viss väg eller järnväg som staten eller en region ansvarar för, miljönämnden: den eller de nämnder som fullgör kommunens uppgifter på miljö- och hälsoskyddsområdet, nybyggnad: uppförande av en ny byggnad eller flyttning av en tidigare uppförd byggnad till en ny plats, ombyggnad: ändring av en byggnad som innebär att hela byggnaden eller en betydande och avgränsbar del av byggnaden påtagligt förnyas, omgivningsbuller: buller från flygplatser, industriell verksamhet, spår- trafik och vägar, planläggning: arbetet med att ta fram en regionplan, en översiktsplan, en detaljplan eller områdesbestämmelser, sammanhållen bebyggelse: bebyggelse på tomter som gränsar till var- andra eller skiljs åt endast av en väg, gata eller parkmark, tillbyggnad: ändring av en byggnad som innebär en ökning av byggna- dens volym, tomt: ett område som inte är en allmän plats men som omfattar mark avsedd för en eller flera byggnader och mark som ligger i direkt anslutning till byggnaderna och behövs för att byggnaderna ska kunna användas för avsett ändamål, underhåll: en eller flera åtgärder som vidtas i syfte att bibehålla eller återställa en konstruktion, funktion, användningssätt, utseende eller kulturhistoriska värde, ändring av en byggnad: en eller flera åtgärder som ändrar en konstruktion, funktion, användningssätt, utseende eller kulturhistoriska värde. Paragrafen innehåller lagens alla definitioner av olika termer och uttryck. Definitionerna är uppställda i alfabetisk ordning. Ändringarna innebär att fyra nya definitioner införs. Nya defini- tioner införs för termerna ekonomibyggnad, fasadändring, komple- mentbostadshus och komplementbyggnad. Definitionen av termen ekonomibyggnad är ”en byggnad som behövs för jordbruket, skogsbruket, fisket eller renskötseln”. naden måste hänga samman med den aktuella näringen. En bedömning av byggnadens karaktär, arten av den verksamhet som ska bedrivas i byggnaden samt omfattningen av denna verk- samhet och dess anknytning till övrig verksamhet på fastigheten behöver bedömas i det enskilda fallet. Exempelvis följande utrym- men kan komma att bedömas som ekonomibyggnad: stall, sädes- magasin, maskinhall, loge, båthus eller renvaktarstuga. Definitionen av termen fasadändring är ”en ändring av en bygg- nad som innebär att byggnaden byter kulör, fasadbeklädnad eller taktäckningsmaterial eller att byggnadens yttre karaktärsdrag påver- kas på annat sätt”. Definitionen omfattar således inte andra anlägg- ningar än byggnader. Termen ”kulör” används i stället för ”färg” för att tydliggöra att det är färgens visuella egenskaper som avses, t.ex. nyans, ton och ljushet, och som bör utlösa lovplikt. En ändring av färgtyp, från exempelvis slamfärg till silikonhartsfärg eller från lin- oljefärg till plastfärg får i stället prövas utifrån påverkan på bygg- nadens yttre karaktärsdrag på annat sätt. Av definitionen framgår att endast sådana åtgärder som påverkar byggnadens yttre karaktärsdrag ska beaktas. Karaktäriserande egenskaper kan vara byggnadens färg- sättning och utvändiga material men även t.ex. form, storlek, pro- portioner, ålder och funktion. Volym, utförande, detaljomsorg och detaljeringsnivå liksom detaljer kan vara väsentliga för en karaktär. En karaktär kan också vila på dess funktion i samhället, på hög ambitionsnivå avseende arkitektonisk och konst- närlig gestaltning eller som källa till kunskap om äldre material och teknik. Åtgärder som kan påverka en yttre karaktärsdrag kan avse t.ex. fönster och dörrpartier men även mindre byggnadsdelar, exempelvis takkupor, frontespiser, burspråk och franska balkonger, som inte utgör tillbyggnad. Det kan även handla om fasadbelysning eller annan effektbelysning, som exempelvis ljusprojektioner med reklam. Det kan även vara i fasaden integrerade butiks- eller före- tagsnamn, som en inbyggd relief, ett murat mönster eller som en målad skylt. Vidare kan det vara på fasaden monterade skyltlådor, neonskyltar, skyltplattor, orienteringstavlor, bildskärmar, flaggskyltar, lösa bokstäver, reklamtavlor, vepor, banderoller m.m. Dessutom kan det handla om en solenergi- eller vindkraftsanläggning som är mon- terad på byggnaden samt om t.ex. antenner, inbrottsgaller och olika typer av aggregat för ventilation, kyla och värme. Uttrycket ”påver- kan på byggnadens yttre karaktärsdrag” korresponderar med andra bestämmelser om varsamhet (jfr 2 kap. 6 § tredje stycket och 8 kap. 17 § PBL) och även med dem som rör byggnader som är värdefulla från historisk, kulturhistorisk, miljömässig och konstnärlig synpunkt (jfr 8 kap. 13 och 14 §§ PBL). Definitionen av termen komplementbostadshus är ”en komple- mentbyggnad till ett en- eller tvåbostadshus som helt eller delvis är inredd med en självständig bostad och som har en a) byggnadsarea som inte är större än eller taknockshöjd som inte överstiger i ett område som omfattas av en detaljplan, b)byggnadsarea som inte är större än eller tak- nockshöjd som inte överstiger i ett område som inte omfattas av en detaljplan”. Eftersom ett komplementbostadshus är en slags komplementbyggnad behöver komplementbostadshuset, utöver att uppfylla de storleksbegränsningar som framgår av defini- tionen, också vara underordnat den befintliga byggnaden på tomten i storlek. Om den befintliga byggnaden på tomten i ett område som inte omfattas av en detaljplan exempelvis har en byggnadsarea behöver komplementbostadshuset ha en byggnads- area som inte överstiger . Av 9 kap. 33 och 35 §§ PBL framgår att komplementbostadshus under vissa förutsättningar får strida mot en detaljplan eller områdesbestämmelser. Om kom- plementbostadshuset ska anses vara ett fritidshus eller inte – vilket har betydelse bl.a. för tillämpligheten av bestämmelserna i 8 kap. PBL (se särskilt 6 §) – får avgöras i enlighet med de principer som har utvecklats i praxis och vid behov hanteras inom ramen för tillsynsverksamhet. Definitionen av termen komplementbyggnad är ”en fristående byggnad som kompletterar en befintlig byggnad och är underordnad den befintliga byggnaden i storlek”. Att byggnaden ska komplettera en befintlig byggnad innebär att den till funktion och användnings- sätt ska komplettera en byggnad som finns. Även kom- plementbostadshus är ett slags komplementbyggnad. För dessa gäller dock att bostadsfunktionen får vara självständig i förhållande till det befintliga en- eller tvåbostadshuset. För alla komplementbyggnader gäller att de ska vara underordnade den befintliga byggnaden i stor- lek. Komplementbyggnaden bör därmed inte ge ett dominerande in- tryck. Definitionen innehåller inte krav på att komplementbyggnaden ska vara placerad inom tomt. Detta innebär att den också kan vara placerad exempelvis inom en allmän plats. Övervägandena för de nya definitionerna finns i avsnitt 7.4.3. 2 kap. Allmänna och enskilda intressen 9 § Planläggning av mark och vattenområden samt lokalisering, placering och utformning av byggnadsverk enligt denna lag får inte ske så att den avsedda användningen eller byggnadsverket kan medföra en sådan påverkan på grundvattnet eller omgivningen i övrigt som innebär fara för människors hälsa och säkerhet eller betydande olägenhet på annat sätt. Paragrafen innehåller bestämmelser om att planläggning av mark- och vattenområden samt lokalisering, placering och utformning av byggnadsverk inte får ske så att påverkan innebär fara eller betydande olägenhet. De ändringar som har gjorts i paragrafen är en följd av att skyltar och ljusanordningar, liksom före införandet av PBL, ska ses som anläggningar och därmed omfattas av definitionen av termen bygg- nadsverk. När skyltar och ljusanordningar omfattas av termen bygg- nadsverk behövs inte längre specialregler för dessa anläggningar. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.3. 5 § Av översiktsplanen ska även följande framgå 1.hur kommunen avser att tillgodose det långsiktiga behovet av bostäder, 2.hur kommunen i den fysiska planeringen avser att ta hänsyn till och samordna översiktsplanen med relevanta nationella och regionala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling inom kommunen, 3.sådana områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen som av- ses i 7 kap. 18 e § första stycket , 4.sådana särskilt värdefulla byggnadsverk, allmänna platser och bebyggelse- områden som avses i 8 kap. 13 § samt kommunens syn på vilka hänsyn som krävs för att tillvarata byggnadsverkens, platsernas och områdenas värden, 5.kommunens syn på risken för skador på den byggda miljön som kan följa av översvämning, ras, skred och erosion som är klimatrelaterade samt på hur sådana risker kan minska eller upphöra, 6. om översiktsplanen avviker från en regionplan för länet, på vilket sätt den gör det och skälen för avvikelsen, och 7.sådana områden och verksamheter som angår två eller flera kommu- ner eller är av regional betydelse. Om inte har godtagit planen i en viss del, ska det anmärkas Paragrafen innehåller bestämmelser om vad som ska framgå av en översiktsplan. I första stycket 4 har en ny bestämmelse förts in. Punkten innebär att kommunen i översiktsplanen måste ange sådana särskilt värde- fulla byggnadsverk, allmänna platser och bebyggelseområden som avses i 8 kap. 13 § PBL. Utpekandet kan ske såväl i översiktsplanen som sådan, som i ett geografiskt eller tematiskt tillägg till översikts- planen (3 kap. 27 § PBL). Avsikten är att utpekandet ska ge en enhet- lig och samlad bild av kulturmiljövärdena i kommunen som helhet och också vara ett värdefullt underlag för de som behöver ta ställning till om en åtgärd omfattas av krav på lov eller inte. Utöver utpekandet framgår av bestämmelsen att kommunen i över- siktsplanen också ska redovisa kommunens syn på vilka hänsyn som krävs för att tillvarata byggnadsverkens, platsernas och områdenas värden. Detta innebär att kommunen behöver redovisa de värde- bärande karaktärsdragen hos byggnadsverken, de allmänna platserna och bebyggelseområdena. För bebyggelseområdena kan det vara tillräckligt med en redovisning på övergripande nivå. Redovisningen kan också vara gemensam för flera områden som uppvisar likheter i t.ex. ålder och byggnadsstil. Bedömningen av om en specifik åtgärd kommer att leda till en sådan förvanskning som inte är tillåten enligt 8 kap. 13 § PBL görs däremot inte i översiktsplanen. Kommunens utpekande av dessa särskilt värdefulla byggnadsverk, allmänna platser och bebyggelseområden i översiktsplanen kommer att vara vägledande för lovplikten (jfr 9 kap. 16 § PBL). Eftersom över- siktsplanen inte är bindande, kommer utpekandet och grunderna härför dock att kunna angripas i det enskilda fallet. Någon ersättningsskyldighet för kommunen till enskilda fastig- hetsägare uppkommer inte genom kommunens utpekande av värde- fulla byggnadsverk och områden i översiktsplanen. Vad gäller kommunens praktiska arbete i denna fråga kan värde- fulla områden normalt identifieras och sedan värderas i ett samman- hang. Det har normalt inte någon avgörande betydelse hur många byggnadsverk som finns i områdena. Inventeringen bör lite förenk- lat bestå av fältarbete, historisk undersökning och värdering. Härtill kommer arbete med dokumentation m.m. Till stöd för arbetet finns en mängd digitala underlag. Ett sådant är fastighetsregistret. Tillsam- mans med kommunens egna underlag kan uppgifter i fastighets- registret, bebyggelseregister och underlag hos länsmuseer och ofta förenkla kategorisering och gruppering av fastigheter i kulturmiljöarbetet. Även BBR kan nyttjas som utgångspunkt i arbetet, särskilt kraven vid ändring av byggnader (avsnitt 1:22), bl.a. avseende varsamhetskrav och förbud mot för- vanskning. Om en kommun saknar antikvarisk kompetens finns möjlighet till samverkan med annan kommun (jfr t.ex. 9 kap. 37 och 38§§ KL). Även länsmuseerna har en uttalad roll att arbeta med kun- skapsuppbyggnad inom kulturmiljöområdet och att samverka med bl.a. kommuner. Flera länsmuseer är t.ex. involverade i framtagande av kommunala kulturmiljöprogram och andra underlag, åtminstone via sin uppdragsverksamhet. De byggnadsverk och områden som utpekas kan vara särskilt värdefulla exempelvis som representanter för en viss tidsepok eller för ett visst estetiskt ideal eller att de åskådliggör tidigare sociala villkor för en viss samhällsgrupp. Det kan också handla om att bygg- nadsverket eller bebyggelsen har haft betydelse för den historiska, arkitektur- och kulturhistoriska eller tekniska utvecklingen. Tillämp- ningen av 8 kap. 13 § PBL bör utgå från det synsätt som finns avseende vad som är av värde att bevara. Lokala överväganden bör tillmätas stor betydelse. Det som krävs är värden som är så höga att det är fråga om ett allmänt intresse. Det betyder att även ung bebyggelse – och kanske framför allt bebyggelse som ännu inte upp- fattas som skyddsvärd, t.ex. en byggnad från 1970-, 1980- eller 1990- talet – kan representera värden som har ett sådant allmänintresse att de omfattas av tillämpningsområdet för 8 kap. 13 § PBL. Övervägandena finns i avsnitt 7.10.7. Reglering med detaljplan och områdesbestämmelser 2 § Kommunen ska med en detaljplan pröva ett mark- eller vattenområdes lämplighet för bebyggelse och byggnadsverk samt reglera bebyggelsemiljöns utformning för 1.en ny sammanhållen bebyggelse med bygglovspliktiga byggnadsverk, om det behövs med hänsyn till bebyggelsens karaktär, omfattning eller inver- kan på omgivningen, till behovet av samordning eller till förhållandena i övrigt, 2.en bebyggelse som ska förändras eller bevaras, om regleringen be- höver ske i ett sammanhang med hänsyn till den fysiska miljö som åtgärden ska genomföras i, till åtgärdens karaktär eller omfattning eller till förhållan- dena i övrigt, 3.en åtgärd som omfattas av krav på bygglov, a)om åtgärden innebär att ett område kan tas i anspråk för, eller om den vidtas i ett område som redan har tagits i anspråk för, att anlägga – ett industriområde, – ett köpcentrum, en parkeringsanläggning eller något annat stads - byggnadsprojekt, – en skidbacke, skidlift eller linbana med tillhörande anläggningar, – en hamn för fritidsbåtar, – ett hotellkomplex eller en fritidsby med tillhörande anläggningar, utanför sammanhållen bebyggelse, – en campingplats, – en nöjespark, eller – en djurpark, och b)om åtgärden kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, 4.ett nytt byggnadsverk som inte är ett vindkraftverk, om byggnadsverket omfattas av krav på bygglov eller är en annan byggnad än en sådan komplement- byggnad som inte omfattas av krav på bygglov enligt 9 kap. 6 eller 7 §, och a) byggnadsverket eller dess användning får betydande inverkan på om- givningen eller om det råder stor efterfrågan på området för bebyggande, eller b) byggnadsverket placeras i närheten av en verksamhet som omfattas av lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor, och 5.en åtgärd som omfattas av krav på bygglov vid nyetablering av en verk- samhet som omfattas av lagen om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. Första stycket 3 gäller inte åtgärder som enligt föreskrifter meddelade med stöd av 16 kap. 1 § 1 inte ska antas medföra en betydande miljöpåverkan. Trots första stycket 4 krävs det ingen detaljplan om byggnadsverket a) är ett komplementbostadshus, eller b) kan prövas i samband med en prövning av ansökan om bygglov eller för- handsbesked. Paragrafen innehåller bestämmelser om när kommunen ska upprätta en detaljplan. Första stycket 3 och 5 har ändrats språkligt. Första stycket 4 har ändrats språkligt och som en följd av den nya regleringen i 9 kap. PBL om vilka byggnader som omfattas av krav på lov. I gällande rätt finns en hänvisning till 9 kap. 4 a § PBL som innehåller ett undantag för krav på lov för komplementbyggnader och s.k. komplementbostadshus som uppförs eller byggs till i omedel- bar närhet av ett en- eller tvåbostadshus och som uppfyller vissa vill- kor, bl.a. att de har en byggnadsarea som inte är större än 30 kvadrat- meter. För sådana nya byggnader behöver en detaljplan inte upprättas. Enligt nya 9 kap. 5 § PBL krävs bygglov för komplementbostadshus. Dessa behöver således hanteras som ett undantag från kravet på detaljplan för byggnader som omfattas av krav på bygglov, se tredje stycket. För övriga komplementbyggnader gäller enligt nya 9 kap. 6 och 7 §§ PBL att de omfattas av krav på bygglov endast under vissa förutsättningar. För att tydliggöra att detaljplan inte krävs för sådana nya komplementbyggnader som inte omfattas av krav på bygglov har en sådan hänvisning förts in i första stycket 4. Tredje stycket har ändrats som en följd av att komplementbostads- hus omfattas av krav på bygglov enligt nya 9 kap. 5 § PBL. Nu- varande undantag från krav på detaljplan för komplementbostadshus i första stycket 4 har således flyttats till tredje stycket. Övervägandena finns i avsnitt 7.18.7. 3 § Kommunen ska med en detaljplan pröva ett mark- eller vattenområdes lämplighet för ett vindkraftverk, om 1.vindkraftverket omfattas av krav på bygglov, 2.det råder stor efterfrågan på området för bebyggande, och 3.kraftverket inte kan prövas i samband med prövning av ansökan om bygglov eller förhandsbesked. Paragrafen innehåller bestämmelser om krav på detaljplan för vind- kraftverk. Punkterna 1 och 3 har ändrats som en följd av att kravet på detalj- plan för vindkraftverk som endast omfattas av krav på anmälan har tagits bort. Detta innebär att ett vindkraftverk som inte är högre än över markytan och som är placerat på ett avstånd från gränsen som minst motsvarar kraftverkets höjd över marken är undan- taget från krav på prövning i en detaljplan. Övervägandena finns i avsnitt 7.18.8. 42 § Med områdesbestämmelser får kommunen endast reglera 1.grunddragen för användningen av mark- och vattenområden för be- byggelse, fritidsanläggningar, kommunikationsleder och andra jämförliga ändamål, om det behövs för att säkerställa syftet med översiktsplanen eller för att tillgodose ett riksintresse enligt 3 eller 4 kap. , 2.användningen och utformningen av mark för gemensam användning, 3.största tillåtna byggnads- eller bruksarean för fritidshus och storleken på tomter för sådana hus, och 4.placering, utformning och utförande av byggnadsverk och tomter och isamband med det bestämma a)om vegetation och markytans utformning och höjdläge inom ett om- råde som är avsett för bebyggelse eller i närheten av en befintlig eller planerad anläggning för totalförsvaret, statlig flygplats, annan flygplats för allmänt bruk, kärnreaktor, annan kärnenergianläggning eller annan anläggning som kräver ett skydds- eller säkerhetsområde, b)om skyddsanordningar för att motverka sådana störningar från om- givningen som avses i 12 § 1, och c)i frågor som avses i 16 § 2, 4 och 5. I samband med en reglering enligt första stycket 2 eller 4 får kommunen även reglera skydd för sådana särskilt värdefulla byggnadsverk, tomter och bebyggelseområden som avses i 2 kap. 6 § tredje stycket och 8 kap. 13 § samt för sådan mark för gemensam användning som är särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt. Paragrafen innehåller bestämmelser om vad kommunen får reglera i om- rådesbestämmelser avseende användningen av mark- och vattenområden. I första stycket har två ändringar gjorts. För det första har den tidi- gare punkten 4 upphävts som en följd av att kommunen inte längre ska få reglera omfattningen av krav på bygglov, rivningslov och mark- lov i områdesbestämmelser. Numreringen av de efterföljande punk- terna har justerats med anledning av detta. Vidare har första stycket 4 ändrats på så sätt att det som tidigare framgick genom hänvisningen till 9 kap. 13 § 1 PBL i stället framgår direkt av denna paragraf. Även i andra stycket har en hänvisning ändrats som en följd av att den tidigare punkten 4 i första stycket har slopats. Även om kommunens möjlighet att reglera omfattningen av krav på bygglov, rivningslov och marklov i områdesbestämmelser har slopats gäller redan gjorda regleringar områdesbestämmelser om ut- ökad lovplikt fortsatt fram till dess områdesbestämmelserna ändras. Övervägandena finns i avsnitt 7.5.4 och 7.23.2. 13 § Kommunen får lösa in mark eller annat utrymme som enligt detalj- planen ska användas för