sou · H9B351 · 2022-01-01 00:00:00 — 2.tar bort, skadar eller tar frö eller annan del av en växt i strid med en föreskrift om förbud som regeringen har meddelat med stöd av 8 kap. 2 §. 3.sätter ut ett djur eller en växt i naturmiljön i strid med en före- skrift om förbud som regeringen har meddelat med stöd av 8 kap. 4 § första stycket 1 och andra stycket, 4.transporterar eller på annat sätt förflyttar, importerar, exporterar, förvarar, förevisar, preparerar, använder i vinstsyfte, förvärvar, säljer, hyr ut, byter eller byter ut, erbjuder sig att köpa, saluför eller innehar för försäljning djur, växt, ägg, rom, frö eller bo, eller del eller produkt därav, eller annan vara, a)i strid med artikel 8.1, 8.5 eller 9.1 i CITES-förordningen, eller b)i strid med en föreskrift om förbud eller tillstånd som reger- ingen har meddelat med stöd av 8 kap. 4 § första stycket 2 och andra stycket, eller Förebygga artskyddsbrott, bakgrund 5.bryter mot ett villkor eller en bestämmelse som i det enskilda fallet har beslutats med stöd av a)artikel 8.3 eller 9.2 jämförd med artikel 11.3 CITES-förord- ningen, eller b)en föreskrift som avses i 4 b. Är brottet grovt, döms för grovt artskyddsbrott till fängelse i lägst och högst ; vid bedömningen av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om det har avsett en särskilt hotad, sällsynt eller annars skyddsvärd art eller om det har utgjort led i en brotts- lighet som utförts systematiskt och , i stor omfattning eller i vinstsyfte. För försök eller förberedelse till grovt artskydds- brott döms till ansvar enligt 23 kap. . Straffbeläggningen ingår som en del i genomförandet av rådets rambeslut (2008/841/RIF) om kampen mot organiserad brottslighet. Vid sidan av artskyddsförordningens bestämmelser tillämpas även, som beskrivits ovan, bestämmelser i jaktlagstiftningen och lagstift- ning till skydd för fiske och vattenbruk med mera. Det bör i sam- manhanget noteras att grovt jaktbrott och grovt artskyddsbrott har samma straffskala. Länsstyrelserna är tillsynsmyndigheter för artskyddet i , både vad gäller CITES-frågor och tillsyn av fridlysta arter. Tullver- ket utför gränskontroller av importer från tredje land och Polismyn- digheten arbetar för att förebygga och upptäcka artskyddsbrott. 29 kap. 2 c § reglerar brottet otillåten hantering av en invasiv främmande art vilket kan ge böter eller fängelse i högst för den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet hanterar en invasiv främmande art på något sätt som beskrivs i artikel 7.1 a–h i förord- ning (EU) nr 1143/2014, och därigenom bryter mot förordningen eller föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 8 kap. 4 § första stycket 3 och andra stycket. Vid grov oaktsamhet ska det dömas till ansvar endast om gärningen har medfört skada på eller olägenhet för människors hälsa eller miljön eller risk för sådan skada eller olägenhet. Till ansvar döms dock inte om hanteringen är tillåten enligt barlastvattenlagen (2009:1165) eller föreskrifter som har med- Förebygga artskyddsbrott, bakgrund delats i anslutning till den lagen. EU:s förordning om invasiva arter är direkt tillämplig i . har den första rapporteringen av invasiva främmande arter (Invasive Alien Species), IAS, enligt EU-förordningen utförts. Rapporteringen kommer att upprepas var sjätte år. Samhällsekono- miska analyser av högriskarter beställdes som en grund för kommande nationell förteckning av invasiva främmande arter. utfärdades en ny nationell förordning om invasiva främmande arter. gjordes vissa förändringar i miljötillsyns- förordningen. I förordningarna utpekas de svenska ansvariga myndig- heterna för de olika åtgärderna som regleras i EU-förordningen. Regeringen har, med stöd av 30 kap. 1 § , meddelat före- skrifter om miljösanktionsavgifter. En miljösanktionsavgift är en administrativ avgift som kompletterar straffreglerna. En viktig skill- nad mot straffreglerna är att för miljösanktionsavgift förutsätts inte att överträdelsen ska ha orsakat en miljöeffekt eller risk för sådan, inte heller krävs att överträdelsen skett med uppsåt eller oaktsamhet. Det räcker att en överträdelse har skett. Ansvaret är strikt. Genom en undantagsregel kan dock personliga förhållanden i någon mån be- aktas. En avgift behöver inte utdömas om det vore oskäligt, med hän- syn till vissa omständigheter som anges i lagtexten, såsom vid sjuk- dom i vissa fall, eller när överträdelsen berott på en omständighet som inte kunnat eller borde ha förutsetts eller som den avgiftsskyl- dige inte kunnat påverka. I förordningens andra kapitel finns be- stämmelser om miljösanktionsavgifter relaterade till artskyddet. Miljösanktionsavgift ska betalas bland annat för överträdelser av artskyddsförordningens regler (44 §) om att anmäla en förevisning av fåglar och andra djur till trots att det finns en före- skrift om att en sådan anmälan ska göras och för att inte ge in en sådan förteckning som enligt 3 § föreskrifter (NFS 2009:10) om artskydd ska föras i enlighet med ett verksam- hetstillstånd till . En miljösanktionsavgift är att betrakta som straff i Europakon- ventionens mening. Det innebär att utformningen av miljösank- tionsavgiften måste uppfylla de allmänna krav som ställs i artikel 6 i Förebygga artskyddsbrott, bakgrund EKMR (se avsnitt 4.4.11). Det innebär också att andra hänsyn som framgår av konventionen måste tas. I artikel 4 i det sjunde tilläggs- protokollet till stadgas exempelvis att ingen får lagföras eller straffas på nytt i en brottmålsrättegång i samma stat för ett brott för vilket han redan blivit slutligt frikänd eller dömd. Artikeln innebär alltså ett dubbelprövningsförbud. I 43 jaktlagen (1987:259) finns bestämmelsen om jaktbrott. Som jaktbrott räknas även jakt efter djur som inte alls får jagas, jakt , jakt utan licens eller annat tillstånd, jakt med otillåtet användande av motorfordon eller annan motordriven anordning, otillåten jakt med drivande hund, överträdelser av bestämmelserna om statens vilt och om tillåtna jaktmedel. Har fredat vilt dödats eller har motorfordon använts på ett otillåtet sätt eller har otillåtna jakt- medel använts är gärningen straffbar redan vid oaktsamhet som inte är grov. Vid bedömandet av om ett jaktbrott är grovt ska särskilt beaktas om det avsåg ett hotat, sällsynt eller annars särskilt skyddsvärt vilt, om det har utförts vanemässigt eller i större omfattning, om det ut- förts med otillåten hjälp av ett motordrivet fortskaffningsmedel eller någon annan motordriven anordning eller om det utförts med en särskilt plågsam jaktmetod. Särskilt plågsamma jaktmetoder kan till exempel vara otillåtna fällor som orsakar viltet svåra lidanden, eller användningen av gift som medför ett utdraget lidande. Som exempel kan nämnas att falkenering inte är en tillåten jaktmetod i . I 45 § jaktlagen beskrivs ett antal gärningar som vid uppsåt eller grov oaktsamhet kan generera böter. Det handlar om förbudet att ofreda vilt; om hundhållning och om jakt som sker på samfälligheter; om underlåtenhet att göra anmälan om vilt som fälls, statens vilt och viltolyckor; om att viltet inte får utsättas för onödigt lidande och att säkerheten för människor och egendom inte får äventyras (vid de allvarligare brotten djurplågeri, allmänfarlig vårdslöshet och fram- kallande av fara för annan tillämpas i stället ); om under- låtenhet att söka efter skadskjutet vilt och att underrätta jaktgrannen om vilt som gått in på hans område; om regler om tillgång till hund för eftersök, nattjaktsförbud samt om transport och förvaring av Förebygga artskyddsbrott, bakgrund skjutvapen i motordrivna fortskaffningsmedel samt om förbud att med vapen som kan användas för jakt ta väg över annans jaktmark och om utplantering av vilt, hållande av vilt i hägn, kunskapsprov och avgifter. Uppsåtligt skrämmande och lockande av vilt kan också ge böter. För samtliga i 45 § uppräknade överträdelser gäller ett ringa- undantag; bagatellförseelser är undantagna från straff. Straffskalan för jakthäleri är böter eller fängelse i högst och för grovt jakthäleri lägst och högst . Bestämmel- sen är subsidiär till på så sätt att om gärningen är belagd med straff i så ska inte dömas till ansvar enligt 46 §. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot ett antal av bestämmelserna i skogsvårdslagen kan dömas till böter eller fängelse . Det som kriminaliseras genom bestämmelsen är ett antal bestämmelser i skogsvårdslagen, till exempel att använda främmande trädarter som skogsodlingsmaterial i fjällnära skog, att bryta mot bestämmelsen om att avverkning på produktiv skogsmark ska vara ändamålsenlig för återväxt av ny skog eller främja skogens utveckling. I ringa fall döms inte till ansvar. De straffrättsliga bestämmelserna om fiske återfinns i 37–42 §§ fiske- lagen (1993:787). Såväl skeppare som besättningsmän på ett fiske- fartyg kan dömas till ansvar för överträdelser av fiskelagen. Krimi- naliseringen omfattar bland annat fiske utan myndighets tillstånd och fiske i strid med vad som gäller i fredningszoner i 37 §. Straff- skalan för normalbrotten av de flesta fiskebrott är böter eller fäng- else i högst . Dessutom finns bestämmelser om fiske med red- skap som inte uppfyller kraven, hindrande av fiskekontroll, brott mot regler om ilandtagning av fisk och förvaring av redskap. För brott mot de flesta föreskrifter gäller bötesstraff. fångst av betydande värde eller fångst ur särskilt skyddsvärda be- stånd. Den som i ekonomiska zon begår brott enligt 37 eller 40 §§ döms till böter. Bestämmelsen är en följd av att rati- ficerat havsrättskonventionen. Enligt artikel 73 i havsrättskonven- Förebygga artskyddsbrott, bakgrund tionen får kuststaternas straffpåföljder för överträdelser av föreskrif- ter om fisket i den ekonomiska zonen inte omfatta fängelse om inte berörda stater överenskommer om annat. Enligt har avsikten med det särskilda straffstadgandet för den ekonomiska zonen endast varit att uppfylla konventionens krav, inte att ändra gärningarnas straffvärde. I 41 § andra stycket återfinns påföljden normerade böter, vilket infördes för att skärpa påföljden för otillåtet trålfiske. På- följden gäller för allt otillåtet fiske och bristande uppgiftslämnande i näringsverksamhet som innefattar användningen av fartyg med motor. Påföljden gäller brott enligt 37 eller 40 §§ om gärningen avser verksamhet som innefattar användning av fiskefartyg försett med motor och påföljden bestäms till böter. Då ska böterna bestämmas till ett krontal som motsvarar lägst tio och högst femhundra gånger antalet kilowatt i motorerna på fiskefartyget. Minsta bötesbelopp är . 9.19.8Brottsbekämpande myndigheter och domstolar arbetsuppgifter i fråga om miljöbrottslighet skil- jer sig inte från deras uppdrag när det gäller annan brottslighet. Polisens uppgift är att upptäcka och utreda brott samt förebygga och för- hindra nya brott. I den polisorganisation som infördes har den nationella operativa avdelningen () ett övergripande ansvar för den brottsbekämpande verksamheten och mandat att besluta om insatser och resursförstärkning i hela landet. Avdelningen ansvarar dessutom för ett begränsat antal specifika brottstyper, däribland artskyddsbrott. De sju polisregionerna har ett helhetsansvar för den operativa polisverksamheten. Ansvaret omfattar bland annat ingripandeverk- samhet, brottsförebyggande verksamhet, utredningsverksamhet och service. Polisregionerna är indelade i polisområden, som i sin tur är geografiskt indelade i lokalpolisområden. I samtliga polisregioner finns utredningsgrupper på regional nivå som hanterar miljöbrott tillsam- mans med arbetsmiljöbrott och i vissa regioner även tillsammans med andra specialstraffrättsliga brott. Vilka misstankar de ska arbeta med styrs ytterst av polisens prioriteringar. Detsamma gäller till- gången till underrättelseverksamheten och andra funktioner inom myndigheten. Förebygga artskyddsbrott, bakgrund insatser mot miljöbrottslighet har förbättrats avsevärt sedan infördes . Polisens omorganisation 2015 innebar att de tidigare små och sårbara grupperna som utrett miljöbrott i respektive polismyndighet samlades i mer effektiva och mindre sårbara regionala utredningsenheter. Utvecklingen av polisiära arbetsmetoder bedrivs vid den natio- nella operativa avdelningen () vid dess enheter samt vid sju ut- vecklingscentra, ett i varje region. Dessa ska bland annat kravställa utbildningar och arbeta med metodfrågor. Utvecklingscentrum Nord som är placerat i ansvarar för miljöbrott. 9.19.9Nationell operativ enhet för miljö- och arbetsmiljömål inom inrättades en särskild nationell operativ enhet för miljö- och arbetsmiljömål inom , Riksenheten för miljö- och arbetsmiljömål (REMA). Vid enheten handläggs bland annat ärenden om brott mot . REMA är tillsammans med Riks- enheten mot korruption de enda enheter inom som är specialiserade genom att handlägga specifika brottsområden. På REMA arbetar 2 seniora åklagare (benämns ofta miljöåklagare) som är stationerade i , , , och . Enhetschefen och enhetskansliet är loka- liserat i . Där finns också Utvecklingscentrum som bland annat ansvarar för miljöbrotten. utveck- lingscentrum finns på tre platser i landet – , och . Deras uppgift är att bedriva metod- och rättsutveckling inom olika brottsområden och svara för den samlade kunskapen inom sina ansvarsområden. Rättslig uppföljning och tillsyn bedrivs också här. Artskyddsrelaterade ärenden hanteras av alla miljöåklagare. Ären- dena ut med hänsyn till platsen där de begåtts. De grova jakt- brott på skyddade arter (varg, järv, björn, lo och kungsörn) som hanteras av REMA fördelas på fem utsedda åklagare i landet, med geografisk spridning. Förebygga artskyddsbrott, bakgrund 9.19.10 Övriga miljöbrottsbekämpande myndigheter kontrollerar varuflödet från länder utanför EU för att upp- täcka smuggling av varor. Det kontrolleras att varor som deklareras till myndigheten inte är förbjudna att importera eller exportera. stoppar stora mängder miljöfarligt avfall. utreder smugglingsbrott och har egna så kallade tullåklagare. Om det rör sig om ett miljöbrott ska alltid en miljöåklagare kopplas in. har bland annat till uppgift att förebygga miljö- brott till sjöss genom miljöövervakning. Myndigheten kan exempelvis bedriva övervakning med hjälp av fartyg och flygplan i naturområden där skyddade arter finns. I arbetet med farligt gods och lastsäkring finns en möjlighet att upptäcka smuggling av skyddade arter. Kust- bevakningen utför även fiskeriövervakning och fiskerikontroll av yrkes- och fritidsfiske till sjöss. Även andra myndigheter kommer i kontakt med miljöbrottslig- het. Här kan nämnas räddningstjänst och brandkår, och samt olika expertmyndigheter som Natur- historiska och . Miljö- brottmål hanteras av de allmänna domstolarna. En av de viktigaste framgångsfaktorerna för att förebygga, upptäcka och kunna lagföra brott mot är en effektiv samverkan mellan tillsynsmyndigheter, och Polismyndig- heten. Ett effektivt rättsväsende förutsätter samverkan både inom rättsväsendet och med aktörer utanför rättsväsendet. Brottsamver- kan på miljöområdet syftar till att förebygga och beivra brott mot (miljöbrottsamverkan). Miljöbrottssamverkan sker på lokal, regional och nationell nivå, där den lokala nivån representeras av kommunerna, som dock inte ansvarar för någon tillsyn enligt artskyddsreglerna. Tillsynsmyndig- heter och polisen samverkar i enskilda ärenden. Det kan vara fråga om vilka bedömningar som behöver göras eller vilka åtgärder som behöver vidtas i samband med att misstänkt miljöbrottslighet har upptäckts. Det kan också handla om behov av kompetens i enskilda ärenden eller assistans vid inspektioner. Både polis och tillsynsmyn- dighet tar initiativ till sådan samverkan. Förebygga artskyddsbrott, bakgrund Länsstyrelserna har ett särskilt ansvar för att samverkan mellan de brottsutredande myndigheterna och tillsynsmyndigheter verkli- gen kommer till stånd. Samverkan fungerar olika över landet men vanligen kallar länsstyrelserna en regional samverkansgrupp med re- presentanter från tillsynsmyndigheter, och Åkla- garmyndigheten. I samverkansgruppen diskuterar man gemensamma frågor och delar viss information. I vissa fall anordnas även gemen- samma utbildningar för tillsynsmyndigheterna. Miljöbrottssamver- kan finns i flera län. Det finns ett fåtal nationella samverkansorgan där inte bara polis och åklagare ingår, utan även tillsynsmyndigheter och andra berörda myndigheter. Ett exempel finns på området gränsöverskridande olag- liga avfallstransporter. Här är behovet av ett fungerande samarbete mellan tullen, polisen, åklagare och tillsynsmyndigheten särskilt fram- trädande. Det är ofta fråga om brådskande insatser när sådana trans- porter upptäcks i anslutning till ombordkörning på färja, utskepp- ning av containrar eller annan gränspassage. Det är ofta en mycket komplicerade fråga, vad som är att anse som avfall och vilken av- fallsklassificering som gäller, och den styr i sin tur möjligheten för ett straffrättsligt ingripande. Det finns därför ett behov av att läns- styrelsen skyndsamt kan bistå med en sådan bedömning. Under ledning av har en arbetsgrupp med re- presentanter från , , och länsstyrelserna tagit fram en nationell vägledning om ansvars- fördelningen vid hanteringen av illegala gränsöverskridande avfalls- transporter som finns tillgänglig på . har också startat ett samverkansforum för gräns- överskridande avfallstransporter. Forumet är webbaserat och öppet endast för myndigheter. I forumet ges möjlighet att utbyta erfaren- heter och information, diskutera olika frågor, ge synpunkter på framtagna vägledningar, hämta och läsa samlade dokument med mera. Syfte är att stödja samarbetet mellan myndigheter. Det har även på- börjats en dialog om utvidgad miljöbrottssamverkan på nationell nivå, främst avseende det brottsförebyggande perspektivet, men även av- seende utredningsverksamheten. Förebygga artskyddsbrott, bakgrund 9.19.12 Nationell samverkan om artskyddsbrottslighet En fast grupp för myndighetssamverkan, den nationella operativa gruppen för artskydd (NOGA), startades under ledning av Jord- bruksverket. I denna samverkansgrupp ingår ett antal berörda myn- digheter, däribland , Havs- och vattenmyndigheten, , , , samt representanter för länsstyrelserna. Den operativa gruppen har möten och kan sammankallas vid behov. På mötena diskuteras både samverkansfrågor och specifika ärenden. Det sker också annan nationell samverkan. Här kan nämnas Världs- naturfondens initiativ till en samverkansgrupp för flora- och fauna- kriminalitet där olika myndigheter är representerade. är ansvarig för tillsynsvägledning gällande art- skydd och arrangerar en årlig artskyddskonferens för länsstyrelser- nas handläggare, där även andra berörda myndigheter brukar delta. 9.19.13 Allmänna domstolar i brottmål När det gäller åtal eller särskild talan om företagsbot efter art- skyddsbrott så handläggs inte detta av mark- och miljödomstolen utan av tingsrätt, precis som andra brottsmål. väcktes det 73,80 respektive 97 åtal rörande miljöbrott vid de allmänna domstolarna enligt statistik om registrerade mål i denna målkategori. Det förefaller endast vara miljöbrott som registr- eras i om det beror på att alla mål enligt 29 kap. registreras in här oavsett karaktär registreras in här eller det är den enda möjliga posten att registrera på vet vi inte. gjorde BRÅ en förstudie om den illegala handeln med hotade djur- och växtarter. Inom ramen för studien studerades olika domar rörande artskyddsrelaterade brott. Enligt BRÅ aktualiserades därmed ett problem som bidrar till att brott begås, nämligen svårig- heterna att tolka och förstå lagstiftningen. BRÅ visar att utöver dem som dömts och som varit helt omedvetna om att det finns regler kring handeln med vissa arter, döms också personer som försökt ta reda på vad som gäller men som missuppfattat eller till och med fått fel besked från myndighetspersoner. Förebygga artskyddsbrott, bakgrund blemet med att ta reda på vilka regler som gäller, särskilt då flera olika myndigheter är inblandade.192 Situationen uppmärksammas också av som pekar på domstolarnas kunskapsbehov. Eftersom målen inte handläggs en- dast av domare som arbetar på mark- och miljödomstol finns, enligt , behov av helt nya utbildningsinsatser.193 192Hagstedt och , a.a. 193Edström och , a.a., s. 28. 1.Säker och kostnadseffektiv it-drift –rättsliga förutsättningar för utkontraktering. 2.Krav på kunskaper i svenska och samhällskunskap för svenskt medborgarskap. 3.Skolbibliotek för bildning och utbildning. 4.Informationsöverföring inom vård och omsorg. 5.Ett förbättrat system för arbetskrafts- invandring. 6.God och nära vård. Rätt stöd till psykisk hälsa. 7.Förstärkt skydd för väljarna vid röst- mottagningen. 8.När behovet får styra –ett tandvårdssystem för en mer jäm lik tandhälsa. 1 & Vol. 2, bilagor + Sammanfattning (häfte). 9.Vem kan man lita på? Enkel och ändamålsenlig användning av betrodda tjänster i den offentliga förvaltningen. 10.Radiologiska skador – skadestånd, säkerheter, skadereglering. 11.Bättre möjligheter för elever att nå kunskapskraven – aktivt stöd- och elevhälsoarbete samt stärkt utbildning för elever med intellektuell funktions- nedsättning. 12.Andra chans för krisande företag –En ny lag om företagsrekonstruktion. 13.En teknikneutral grundlags bestämmelse för regeringsbeslut. 14.Boende på (o)lika villkor –merkostnader i bostad med särskild service för vuxna enligt LSS. 15.Föreningsfrihet och terrorist organisationer. 16.En väl fungerande ordning för val och beslutsfattande i kommuner och regioner. 17.Ett moderniserat konsumentskydd. 18.Bolags rörlighet över gränserna. Volym 1 & 2. 19.En stärkt försörjningsberedskap för hälso- och sjukvården. Del 1 och 2. 20.Ecris-TCN – ett mer effektivt utbyte av brottmålsdomar mot tredjelands- medborgare. 21.En klimatanpassad miljöbalk för samtiden och framtiden. 22.Hårdare regler för nya nikotin- produkter. 23.Stärkt planering för en hållbar utveckling. –en del av den cirkulära ekonomin. 25.Struktur för ökad motståndskraft. 26.Använd det som fungerar. 27.Ett förbud mot rasistiska organisationer. 28.Immunitet för utställningsföremål. 29.Ökade möjligheter att förhindra illegal handel via post. –mer tid till lärande. 31.Kontroller på väg. 32.Papper, poddar och ... Pliktmateriallagstiftning för ett tryggat källmaterial. 33.En tioårig grundskola. Införandet av en ny årskurs 1 i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan. 34.Börja med barnen! En sammanhållen god och nära vård för barn och unga. 35.En stärkt rättsprocess och en ökad lagföring. 36.Gode män och förvaltare – en över- syn. 37.Stärkt rätt till personlig assistans. Ökad rättssäkerhet för barn, fler grundläggande behov och tryggare sjukvårdande insatser. 38.En ny lag om ordningsvakter m.m. Ju. 39.Ombuds tillgång till vård- och omsorgsuppgifter och förenklad behörighetskontroll inom vården. 40.Mervärdesskatt vid inhyrd personal för vård och social omsorg. 41.VAB för vårdåtgärder i skolan. 42.Stärkta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. 43.Ett förstärkt skydd mot sexuella kränkningar. 45.En EU-anpassad djurläkemedels- lagstiftning. Del 1 och 2. – ett snabbförfarande i brottmål. 47.Ett nytt regelverk för bygglov. Del 1 och 2. 48.I en värld som ställer om. utan fossila drivmedel 2040. 49.Kommuner mot brott. 50.Fri hyressättning vid nyproduktion. 51.Skydd av arter – vårt gemensamma ansvar. 1 och 2. En väl fungerande ordning för val och beslutsfattandei kommuner och regioner. Ett moderniserat konsumentskydd. Stärkt planering för en hållbar utveckling. Mervärdesskatt vid inhyrd personal för vård och social omsorg. Stärkta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Ett nytt regelverk för bygglov. Del 1 och 2. Säker och kostnadseffektiv it-drift rättsliga förutsättningar för utkontraktering. Vem kan man lita på? Enkel och ändamåls enlig användning av betrodda tjänster i den offentliga förvaltningen. Ökade möjligheter att förhindra illegal handel via post. Kontroller på väg. Krav på kunskaper i svenska och samhällskunskap för svenskt medborgarskap.