sou · H9B347d2 · 2022-01-01 00:00:00 — Eftersom vi anser att lovpliktens främsta syfte är att säkerställa den materiella rättens genomslag, finns det således starka skäl som talar för en förprövning från det allmännas sida av åtgärder som kan få konsekvenser för dessa värden, antingen i sig eller genom deras påverkan på omgivningen. Av särskild vikt är förstås att lovpröva åtgärder som inte är möjliga att återställa. Det är också viktigt att konstatera att konsekvenser för kulturmiljön även kan påverka andras 174www.regeringen.se/regeringens-politik/kultur/mal-for-kultur/, hämtad . enskilda intressen, t.ex. genom en ovarsam ändring i bebyggelsen eller en förvanskning av en byggnad. Som har framkommit i avsnitt 4.4, är lovplikten som syftar till att skydda historiska, kulturhistoriska, miljömässiga eller konstnärliga värden oförutsebar och svårtillämpad. Huvudreglerna inne- håller ett betydande mått av bedömningsutrymme, t.ex. av om en yttre utseende avsevärt påverkas (nuvarande 9 kap. 2 § första stycket 3 c PBL). Det finns också flera undantagsbestämmel- ser, som även de öppnar upp för ett stort mått av skön, t.ex. vad gäller om åtgärden i fråga väsentligt ändrar byggnadens eller områdets karaktär (nuvarande 9 kap. 5 § första stycket PBL). Dessutom finns flera undantag från undantagen, bl.a. för åtgärder som vidtas på en byggnad eller inom ett bebyggelseområde som avses i 8 kap. 13 § PBL (9 kap. 3 b § andra stycket 2 [väderskydd för kollektivtrafiken], 3 c § andra stycket 2 [solcellspaneler och solfångare], 4 d § första stycket 2 [s.k. attefallsåtgärder], 4 f § andra stycket [altan], 5 a § tredje stycket 2 [liten tillbyggnad i form av balkong, burspråk och uppstickande byggnadsdel] och 6 a § andra stycket 2 [färga om, byta fasadbeklädnad eller byta taktäckningsmaterial på fasad eller tak som vetter mot kringbyggd gård] PBL). Om kommunen inte har pekat ut dessa särskilt värdefulla bygg- nader respektive bebyggelseområden i förväg, avgörs lovpliktens omfattning i stället i varje enskilt fall, i sista hand i domstol. Mot bakgrund av att den författningsreglerade möjligheten att exempel- vis i strid med detaljplan utan lov få uppföra ett komplement- bostadshus är helt kopplad till frågan om fastigheten ligger inom eller utanför en sådan skyddsvärd bebyggelsemiljö, är det bekym- mersamt att det saknas krav på kommunen att tydligt redovisa sina ställningstaganden om vilka områden som bör anses skyddsvärda. Om den enskilde byggherren gör en felaktig bedömning i frågan om krav på lov för en viss åtgärd inom sådant skyddsvärt område kan detta få långtgående konsekvenser både för den enskilde – t.ex. genom rättelseföreläggande och byggsanktionsavgift – och för det allmänna genom att kulturmiljövärden kan komma att förvanskas eller t.o.m. gå förlorade.175 En utökad lovplikt för värdefulla byggnadsverk och områden Vår utgångspunkt är att åtgärder med byggnader och inom bebyg- gelseområden med kulturvärden så långt som möjligt bör bli föremål för en förprövning, både för att säkerställa de allmänna intressena och för att möjliggöra dialog mellan och bygg- herren.176 bör lovplikten med hänsyn till de enskilda in- tressena vara ändamålsenligt avgränsad; en enkel, effektiv och ända- målsenlig reglering kräver med andra ord att lovplikten träffar just de åtgärder som i störst utsträckning påverkar kulturmiljön och särskilt de åtgärder som inte är möjliga att återställa. Våra förslag i denna del bygger på att lovplikten ska kopplas till för det första skyddsbestämmelser i en detaljplan eller områdes- bestämmelser och för det andra till vissa byggnadsverk och områden som i förväg pekas ut i översiktsplanen. I förhållande till vad som gäller , handlar det således – för vissa värdefulla byggnadsverk och inom vissa värdefulla områden – både om en utökad lovplikt och om en begränsning av vissa undantag från krav på lov, men också om en minskning av lovplikten för vissa av de åtgärder som – oav- sett inom vilket område de vidtas – är lovpliktiga för att de t.ex. av- sevärt påverkar en yttre utseende (9 kap. 2 § första stycket 3 c PBL). 7.10.2Lovplikt för åtgärder som omfattas av bestämmelser i detaljplan eller områdesbestämmelser Som framgår av avsnitt 7.5.4, föreslår vi att kommunerna inte ska få reglera lovplikt i en detaljplan eller områdesbestämmelser. har kommunen möjlighet att i detaljplan bestämma de preciserade krav som behövs för att följa varsamhetskraven i 2 kap. 6 § tredje 175Jfr även t.ex. försvinner i planerings- och bygg- lovsprocesser – en utvärdering om kommuners förutsättningar för att ta hänsyn till kulturvärden (2017), , Kulturvärden försvinner i byggprocessen – Intervjuer och aktgransk- ning av bygglovsärenden (2018) och i miljö- målssystemet (2020). 176Se , utvändiga ändringar och anmälan – analys och förslag (Rapport 2018:17) s. 30. stycket och 8 kap. 17 och 18 §§ PBL (4 kap. 16 § 2). Kommunen får även bestämma om skydd för sådana särskilt värdefulla byggnads- verk, tomter, bebyggelseområden och allmänna platser som avses i 2 kap. 6 § tredje stycket och 8 kap. 13 § PBL (4 kap. 16 § 3 PBL). Även med områdesbestämmelser kan kommunen under vissa förutsättningar reglera skydd för sådana särskilt värdefulla byggnads- verk, tomter och bebyggelseområden som avses i 2 kap. 6 § tredje stycket och 8 kap. 13 § PBL samt för sådan mark för gemensam an- vändning som är särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt (nuvarande 4 kap. 42 § andra stycket PBL). I förarbetena till ÄPBL uttalades att bestämmelser motsvarande de som finns i nuvarande 2 kap. 6 § tredje stycket och 8 kap. 13 § PBL kan hävdas i varje enskilt tillstånds- eller tillsynsärende. I syfte att underlätta förståelsen för och tillämpningen av dem i de enskilda fallen, bör kommunerna dock ta ställning till bevarandefrågorna i förväg i detaljplaner. På så sätt sker prövningen i en form där den enskildes rätt beaktas och med en möjlighet för den enskilde att överklaga.177 Enligt vår bedömning finns det starka skäl för att genom en lov- plikt säkerställa att bestämmelser till skydd för kulturvärden i detalj- plan och områdesbestämmelser får genomslagskraft. Vi föreslår där- för en lovplikt för åtgärder som omfattas av sådana bestämmelser. Detta skapar även incitament för kommunerna att i planer som är bindande och har rättsverkningar peka ut vad som är skyddsvärt, vilket i sin tur är mer tydligt och mer förutsebart för samtliga berörda och i enlighet med de tidigare förarbetena. De skäl som enligt ovan talar för en lovplikt för åtgärder på ett byggnadsverk som omfattas av skyddsbestämmelser, talar även för en lovplikt för åtgärder som ska utföras inom en sådan tomt, en sådan allmän plats eller ett sådant bebyggelseområde som omfattas av skyddsbestämmelser i en detaljplan eller områdesbestämmelser. Det har under utredningsarbetet framförts att det inte är enklare med en lovplikt som följer av planbestämmelser, än en lovplikt som regleras uttryckligen i planen. Vi konstaterar dock att med våra för- slag utlöses lovplikten redan av att byggnadsverket eller området i fråga omfattas av skyddsbestämmelser. Varken den enskilde eller kommer således att – vad gäller frågan om krav 1985/86:1 s. 241 f. och 500 f. på lov – behöva göra någon bedömning av om själva åtgärden om- fattas av skyddsbestämmelsen eller inte, utan det blir en fråga att ta ställning till vid lovprövningen. Lovplikten som sådan torde alltså bli förhållandevis enkel att avgöra; en nackdel här blir i stället att vissa åtgärder kommer att träffas av en lovplikt trots att de inte påverkar det som är skyddsvärt. Vi vill också framhålla att det i kommunens upplysningsansvar (12 kap. 2 och 3 §§ PBL) ingår att göra fastighets- ägare uppmärksamma på den lovplikt som följer av att kommunen valt att reglera deras byggnadsverk och områden på särskilt sätt genom detaljplan eller områdesbestämmelser. 7.10.3Lovplikt även för åtgärder i värdefullt område m.m. Ovan har vi konstaterat att det är mest ändamålsenligt att reglera lov- plikten genom en koppling till välgrundade och förutsebara bestäm- melser i planer som är bindande och som har rättsverkan. Under utredningsarbetet har också framförts starka synpunkter härom. finns ett mycket stort antal byggnadsverk och områden som inte omfattas av sådana planbestämmelser och som enligt våra förslag då heller inte kommer att omfattas av någon lovplikt, trots att en förprövning bör ske med hänsyn till kulturvärdena. Det finns i över 100 000 detaljplaner och bara en översyn av alla dessa för att bedöma om skyddsbestämmelser bör införas är varken praktiskt genomförbart med hänsyn till tillgängliga resurser eller samhällsekonomiskt försvarbart. Det är således inte realistiskt att förvänta sig att kommunerna inom överskådlig tid kommer att lyckas säkerställa dessa allmänna intressen genom bestämmelser i detaljplan och områdesbestämmelser. Härtill kommer att vissa skyddsbestämmelser – sådana som inne- bär att pågående markanvändning avsevärt försvåras inom berörd del av fastigheten – utlöser en ersättningsskyldighet för kommunen (14 kap. 10 § PBL), vilket i sig också torde avhålla vissa kommuner från införandet av sådana bestämmelser i de rättsverkande planerna. Även åtgärder avseende byggnadsverk och områden som inte om- fattas av bestämmelser i en plan, kan dock komma att påverka kultur- värdena i väl så stor utsträckning som sådana åtgärder som omfattas av sådana bestämmelser. Enligt vår bedömning krävs således en lov- plikt som även träffar dessa åtgärder, dvs. åtgärder som inte (ännu) omfattas av bestämmelser i en detaljplan eller områdesbestämmelser. bör lovplikten vara både transparent och förutsebar för den enskilde, liksom enkel och effektiv att tillämpa. är ett antal undantag från krav på lov begränsade på så sätt att lovplikt ändå gäller för byggnader eller inom bebyggelse- områden som avses i 8 kap. 13 § PBL (se t.ex. 9 kap. 3 b §, 4 d § och 5 a § PBL). I 8 kap. 13 § regleras att en byggnad som är särskilt värde- full från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig syn- punkt inte får förvanskas. Bestämmelsen avser inte bara byggnader utan också 1) anläggningar som är bygglovspliktiga enligt nuvarande 6 kap. PBF, 2) tomter i de avseenden som omfattas av skyddsbestäm- melser i en detaljplan eller i områdesbestämmelser, 3) allmänna platser och 4) bebyggelseområden. Bedömningen enligt 8 kap. 13 § PBL är inte identisk med den som rör riksintresset för kulturmiljövården enligt 3 kap. 6 § andra stycket , som pekas ut av (se 2 § andra stycket 4 förordningen om hushållning med mark- och vatten- områden). Det kan t.ex. vara så att även om en åtgärd avses vidtas i ett område av riksintresse, rör grunderna för utpekandet inte alls den aktuella åtgärden. Tillämpningsområdet för 8 kap. 13 § PBL är också ett annat (vidare) än det för bestämmelserna om byggnadsminnen re- spektive kyrkliga kulturminnen i kulturmiljölagen (3 och 4 kap. KML). Det kan t.ex. handla om bebyggelse som är representativ för tidi- gare samhälleliga eller estetiska ideal eller att den åskådliggör tidigare sociala villkor för en viss samhällsgrupp. Det kan också handla om att bebyggelsen eller byggnaden har haft betydelse för den histo- riska, arkitektur- och kulturhistoriska eller tekniska utvecklingen. Tillämpningen av 8 kap. 13 § PBL ska utgå från det synsätt som nu- mera finns på vad som är av värde att bevara. anses detta gälla inte bara enskilda byggnader av monumental karaktär eller stort histo- riskt värde utan också byggnader som representerar olika tidsepoker eller något typiskt från skilda sociala miljöer eller som värderas högt av en lokal opinion. Lokala överväganden bör tillmätas den största betydelse.178 Under utredningsarbetet har framkommit att tillämpningsom- rådet för 8 kap. 13 § PBL inrymmer en mycket stor del av de åtgärder som kan påverka kulturvärden som allmänt intresse. Det kan t.ex. röra sig om byggnader eller miljöer som tillkommit till följd av en 1985/86:1 s. 509 ff. viss näringsgren som varit väletablerad lokalt, t.ex. skinnverkstäder i , järnbruk och hyttor i Bergslagen och fiskebodar i . Det kan handla om byggnader eller miljöer som knyter an till ett lokalt präglat byggnadsskick, t.ex. kringbyggda småbrukargårdar. Det kan vidare handla om byggnader eller miljöer som är uppförda med ett material eller en byggnadsteknik som förekommit i begränsad utsträckning utanför det aktuella området, t.ex. bulhus på eller slaggstenskonstruktioner i Bergslagen. Det kan också vara bygg- nader och miljöer som har tillkommit till följd av lokala traditioner kring hem och hushåll, konstnärliga yttringar, ekonomiska förhål- landen osv., t.ex. stora oskiftade byar i övre , etc. Det kan också vara byggnader och miljöer som ingår i ett större kulturlandskap och därigenom på ett tydligt sätt återspeglar den histo- riska utvecklingen i en socken eller kommun, t.ex. bergsmansgårdar eller fäbodar. Dessutom omfattas byggnader och miljöer som repre- senterar för lokalsamhället viktiga funktioner och verksamheter, t.ex. kyrkor, sockenstugor, badhus, skolor, folkparker och bibliotek. Det som sammanfattningsvis krävs är värden som är så höga att det verkligen är fråga om ett allmänt intresse. Det betyder att även ung bebyggelse – och kanske framför allt bebyggelse som ännu inte uppfattas som skyddsvärd, t.ex. en byggnad från 1970-, 1980- eller – kan representera värden som har ett sådant allmänintresse att den omfattas av tillämpningsområdet för 8 kap. 13 § PBL.179 Vi har övervägt om även t.ex. anpassningskravet och varsamhets- kravet (2 kap. 6 § första stycket 1 och tredje stycket PBL) skulle kunna avgränsa vad som bör anses vara värdefulla byggnadsverk och områden. Dessa bestämmelser reglerar dock i första hand hur en åtgärd ska genomföras. Dessutom träffar i vart fall anpassnings- kravets tillämpningsområde i princip all bebyggelse och byggnads- verk, vilket skulle motverka en enkel, effektiv och ändamålsenlig lov- plikt. En annan sak är att dessa materiella krav som huvudregel ändå gäller, innebärande att de kan bli tillämpliga inom ramen för ett till- synsärende hos . 179Se t.ex. Malafry, Skyddet av kulturvärden i omställningen till ett koldioxidneutralt samhälle – En studie av det rättsliga skyddet av kulturvärden mot installation av solceller i respektive kulturmiljölagen, i Nordisk miljörättslig tidskrift 2020:2, s. 82 f. Jfr även t.ex. Översiktsplan 2018 för kommun, /download/ 18.41400583175b5b9195a54c/1605861474421/%C3%96versiktsplan%20V%C3%A4sby%20 stad%202040.pdf, hämtad , s. 61, samt MÖD:s dom i mål nr P 784-17. Enligt vår bedömning är sammanfattningsvis tillämpningsområdet för 8 kap. 13 § PBL adekvat för att avgränsa vad som bör anses vara värdefulla byggnadsverk och områden och därigenom lovpliktens omfattning. I sammanhanget bör betonas att det är tillräckligt att åtgärden ska vidtas på ett sådant byggnadsverk eller i ett sådant om- råde som avses i 8 kap. 13 § PBL för att lovplikt ska gälla. Något krav på att åtgärden därutöver ska förvanska byggnadsverket eller om- rådet uppställs således inte för att bygglovsplikt ska inträda.180 Under utredningsarbetet har framförts att en avgränsning av lov- plikten med stöd av bestämmelsen i 8 kap. 13 § PBL i förekommande fall kan leda till att åtgärder som egentligen inte påverkar kultur- värdena i fråga ändå utlöser en lovplikt. Vi instämmer i att en viss sådan risk kan föreligga, men att risken rimligen minimeras genom att byggnadsverken och områdena pekas ut på ett adekvat sätt (se avsnitt 7.10.7). 7.10.4Åtgärder på byggnad som ska omfattas av lovplikten Ny- och tillbyggnad samt fasadändring av byggnad Den utökade lovplikten bör i första hand omfatta sådana ny- och tillbyggnader av särskilt värdefulla byggnader som inte omfattas av krav på lov enligt våra förslag till huvudregler (se avsnitt 7.6), på mot- svarande sätt som föreslås nära gräns (se avsnitt 7.8). Vi har föreslagit en generell lovplikt för fasadändring på en bygg- nad i ett område som omfattas av en detaljplan som inte är ett en- eller tvåbostadshus eller en komplementbyggnad, om ändringen sker på en fasad som vetter mot en allmän plats (se avsnitt 7.6.7). Om åtgärden ska utföras på en värdefull byggnad eller i ett värdefullt om- råde, bör dock samtliga fasadändringar omfattas av krav på bygglov. Fasadändring föreslår vi ska definieras som en ändring av en bygg- nad som innebär att byggnaden byter kulör, fasadbeklädnad eller tak- täckningsmaterial eller byggnadens yttre karaktärsdrag påverkas på annat sätt (se avsnitt 7.4.3). Med denna definition kommer fasadänd- ring av annan anläggning än byggnad inte att omfattas av lovplikt. Lovplikten för fasadändring grundar sig på att byggnaders ut- vändiga material och kulörer ofta har stor betydelse för deras karak- tärsdrag och därmed generellt sett är viktiga från ett arkitektoniskt 2013/14:127 s. 24 f., även MÖD:s dom i mål nr P 1588-17. perspektiv och för byggnaders kulturhistoriska värden. En lovplikt ger det allmänna en möjlighet till förprövning och därmed till dialog med byggherren. Lovkravet innebär att det allmänna får en möjlighet att innan ändringen genomförs bevaka hur den påverkar såväl enskilda som allmänna intressen, vilka ofta inkluderar frågor om arkitektur och kulturmiljövärden.181 Undantag för åtgärder som omfattas av kulturmiljölagen Kulturmiljölagen syftar till att tillförsäkra nuvarande och kommande generationer tillgång till en mångfald av kulturmiljöer. I 3 kap. regle- ras byggnadsminnen, dvs. en byggnad – i förekommande fall även en park, trädgård eller annan anläggning – som har ett synnerligen högt kulturhistoriskt värde eller som ingår i ett bebyggelseområde med ett synnerligen högt kulturhistoriskt värde. Statliga byggnadsmin- nen regleras på ett motsvarande sätt i förordningen om statliga bygg- nadsminnen. I 4 kap. kulturmiljölagen regleras vidare de s.k. kyrkliga kulturminnena (se avsnitt 3.3.5). Som vi har angett i avsnitt 7.2.3 har en viktig utgångspunkt i ut- redningsarbetet varit att beakta i vilka situationer det finns en dub- belreglering som inte är motiverad. Vår bedömning är att regleringen i kulturmiljölagen om byggnadsminnen och kyrkliga kulturminnen är sådan att en förprövning även enligt PBL inte är befogad för att säkerställa kulturmiljöintresset. Vi föreslår därför att för sådana åt- gärder som omfattas av tillstånd enligt 3 eller 4 kap. kulturmiljölagen –eller enligt förordningen om statliga byggnadsminnen – bör lov inte krävas även om byggnadsverket eller området är särskilt värde- fullt enligt 8 kap. 13 § PBL (och i enlighet härmed också utpekats i översiktsplan). Om utpekandet skett i en detaljplan eller områdes- bestämmelser, bör lovplikt dock gälla under alla omständigheter, vilket ligger i linje med vikten av att säkerställa planbestämmelsernas genomslagskraft (se avsnitt 7.10.2). Bestämmelsen finns i 9 kap. 19 § PBL. 181Se , utvändiga ändringar och anmälan – analys och förslag (Rapport 2018:17) s. 28. 7.10.5Åtgärder på annan anläggning än byggnad som ska omfattas lovplikten Förslag: Det som sägs om lovplikt för byggnader som omfattas av bestämmelser i en detaljplan eller områdesbestämmelser ska också gälla vid anordnande, uppförande, flyttning eller väsentlig ändring av en annan anläggning än en byggnad. Det som sägs om lovplikt för byggnader i värdefullt område m.m.ska också gälla vid anordnande, uppförande, flyttning eller väsentlig ändring av en annan anläggning än en byggnad om åt- gärden påverkar områdets karaktär eller byggnadsverkets yttre karaktärsdrag och anläggningen är en 1. sådan som avses i 12 eller 13 §, eller 2. skylt eller ljusanordning. Anordnande m.m. av annan anläggning än byggnad Den utökade lovplikten i ett värdefullt område bör även omfatta an- ordnande, uppförande, flyttning eller väsentlig ändring av annan an- läggning än byggnad. Till skillnad från när det gäller byggnad, utlöser således ändring av anläggningens yttre utformning (jfr fasadändring) här inte någon lovplikt, om inte ändringen är så omfattande att fråga blir om en sådan väsentlig ändring som omfattas av krav på bygglov. Samtliga typer av anläggningar innefattas i lovplikten, inklusive skyltar och ljusanordningar, under förutsättning att de omfattas av ovan beskrivna skyddsbestämmelser i en detaljplan eller områdes- bestämmelser. Är det fråga om byggnadsverk som i enlighet med vad vi anger nedan har pekats ut i översiktsplanen som värdefulla, omfattar den ut- ökade lovplikten endast sådana byggnadsverk som genom en storleks- begränsning har undantagits från en huvudregel om lovplikt, t.ex. mindre idrottsanläggningar eller små upplag och parkeringsplatser (se avsnitt 7.7). Lovplikten begränsas här också av att fråga ska vara om en åtgärd som påverkar områdets karaktär eller byggnadsverkets yttre karak- tärsdrag. Lovplikten förutsätter här således en bedömning i det en- skilda fallet och i förhållande till byggnadsverket respektive området och inte utifrån anläggningen i sig. Avgränsningen innebär att t.ex. många murar, plank, altaner och parkeringsplatser inte kommer att omfattas av något krav på lov. Observera också att lovplikten för ljusanordningar här är reglerad på annat sätt än den som gäller inom skyddat område (se avsnitt 7.9.3). Vi har övervägt om krav på lov inte bör gälla för sådan annan an- läggning än byggnad som omfattas av tillstånd enligt (se avsnitt 7.7.9). Eftersom bestämmelser om kulturmiljö inte fullt ut korresponderar med dem i den plan- och byggrättsliga regleringen – och då kulturmiljön är ett av de viktigaste allmänna intressena att säkerställa – föreslår vi inte ett sådant undantag. Särskilt om underhåll av byggnadsverk Vi föreslår att underhåll inte ska utlösa en lovplikt vad gäller ett värde- fullt byggnadsverk. Anledningen härtill är framför allt att yttre under- hållsåtgärder på byggnad i många fall ändå omfattas av lovplikt så som fasadändring (se ovan). För byggnadsminnen är dessutom många underhållsåtgärder – såväl yttre som inre – tillståndspliktiga enligt kulturmiljölagens bestämmelser. Eftersom vi föreslår att anmälningsplikten enligt nuvarande 6 kap. 5 § första stycket 7 PBF för underhåll av ett sådant byggnadsverk med särskilt bevarandevärde som omfattas av skyddsbestämmelser i detaljplan eller områdesbestämmelser tas bort (se avsnitt 7.16), har vi övervägt om sådana åtgärder i stället borde omfattas av en lovplikt. I enlighet med synpunkter som har framförts under utredningsarbetet har vi dock stannat för att inte föreslå en sådan lovplikt. Visserligen skulle en sådan lovplikt kunna säkerställa genomslagskraften för de aktuella skyddsbestämmelserna i en detaljplan eller områdesbestäm- melser (se avsnitt 7.5.4 och 7.10.2). regleras underhåll av byggnader som har ett synnerligen högt kulturhistoriskt värde eller som ingår i ett bebyggelseområde med ett synnerligen högt kulturhistoriskt värde (byggnadsminnen) redan av kulturmiljölagen (3 kap. KML). Dessutom har framkommit att den nu gällande anmälningsplikten i praktiken ofta inte följs, bl.a. då den inte är klar och entydig för den enskilde. Detta stöds t.ex. av uppgifter som har inkommit till utredningen från kom- mun, som 2020 endast hade 5 anmälningsärenden av detta slag (kom- munen hade drygt 6 000 lov- och anmälningsärenden). ligt erfarenheter är inte ens planförfattare alltid medvetna om den mycket omfattande anmälningsplikt som skyddsbestämmelser i en detaljplan och områdesbestämmelser kan medföra. Enligt bör den författningsreglerade anmälningsplikten således upphävas, även av den anledningen att en alltför omfattande sådan plikt kan motverka kommunernas vilja att värna befintliga kulturvärden.182 Vid en samlad bedömning utifrån vad som har framkommit under utredningsarbetet, föreslår vi inte någon lovplikt för underhåll i nu aktuellt hänseende. Det betyder att en sådan fråga i förekommande fall får hanteras genom tillsynsverksamhet. 7.10.6Åtgärder som inte omfattas av krav på lov omfattas av tillsyn