sou · H9B344 · 2022-01-01 00:00:00 — De digitala böckerna säljs styckvis som ned- laddningsbara filer, till skillnad från de digitala böckerna i abonne- mangstjänsterna som tillgängliggörs som strömmande filer. Både abon- nemangstjänsterna och internetbokhandeln erbjuder försäljning såväl via sina webbplatser som från applikationer. Själva lagringen av de filer som tillhandahålls sker ofta hos mellan- händer vars affärsidé är att erbjuda verktyg för att publicera, beställa och sälja böcker. Det är alltså från dessa mellanhänders databaser som ver- ken hämtas vid försäljning, även om nedladdning och strömning startas från återförsäljarens webbplats. De främsta aktörerna på marknaden är och . Det finns även plattfor- mar som erbjuder lagring och är återförsäljare. Det gäller till exempel och Audible. Förlagens utgångspunkt är att en utgiven bok ska tillhandahållas för försäljning hos så många återförsäljare som möjligt. Det finns ingen exakt siffra för hur många återförsäljare som kan erbjuda samma digitala bok men uppskattar att det kan röra sig om ett femtontal (a. prop. s. 389). Situationen är alltså sådan att företaget som yrkesmässigt ger ut tryckta skrifter i normalfallet inte förfogar över den digitala boken i en databas. Det gör i stället en mellanhand. tryck- och yttrande- frihetskommitté ansåg att med motsvarande förhållningssätt beträf- fande distribution av digitala böcker via återförsäljare och bibliotek, som vid print on demand, torde innehåll i sådana aktörers databaser som utgörs av digitala böcker kunna betraktas som en del av förla- gens databasverksamhet. Kommitténs slutats blev att i så fall kan inne- hållet omfattas av förlagens automatiska grundlagsskydd (a. prop. s. 391 och 398 f.). Däremot skulle inte företag som ger ut enbart digitala böcker komma att omfattas av skyddet eftersom det typiskt sett inte är ett företag som yrkesmässigt ger ut tryckta böcker. Det företaget skulle i stället kunna söka frivilligt skydd för sin databas. gäller en så kallad bilageregel i tryckfrihets- förordningen. Innebörden är att en digital publikation som tillhanda- hålls med samma innehåll som en tryckt förlaga under vissa förutsätt- ningar ses som en bilaga till den tryckta skriften och då faller under tryckfrihetsförordningens regler (kap. 6 §). För att bilageregeln ska vara tillämplig krävs att innehållet i den tryckta förlagan återges oförändrat och att det anges att innehållet är en bilaga enligt bilageregeln. För e-böcker eller ljudböcker som visserligen tillhandahålls på ett sådant sätt att databasregeln är tillämplig (se ovan) men som saknar tryckt förlaga eller som bilageregeln av något annat skäl inte tilläm- pas på gäller emellertid fortfarande yttrandefrihetsgrundlagens skydd. Etableringsfriheten grundlagsfästes , då uttryckt på följande vis: ”Privilegier å boktryckeri skola ej erfordras, utan stånde var och en fritt att [...] anlägga sådana tryckerier”. Sättet att sprida information har utvecklats , i vissa avse- enden givetvis förändrats i grunden, men principen om etablerings- frihet är alltjämt ett av grundfundamenten för såväl TF som YGL. Etableringsfriheten innebär att det står var och en fritt att inleda och driva verksamhet för spridning av information till allmänheten i de former som skyddas av grundlagarna. Något krav på tillstånd för verk- samheten får inte ställas upp och möjligheten att driva verksamheten får inte begränsas av villkor som inte har stöd i grundlagarna. Etableringsfriheten för sändning i tråd innebär att varje svensk med- borgare och svensk juridisk person har rätt att sända program genom tråd (3 kap. 1 § YGL). Med sändning genom tråd avses sändning genom en särskilt anordnad ledare. Telefonnätet för fast telefoni, ip- nät och kabel-tv-nätet är exempel på trådnät. Tillhandahållanden via internet sker ofta genom tråd. Etableringsfriheten för trådsänd- ningar är emellertid inte oinskränkt. Såvitt nu är av intresse hindrar den inte att det i lag meddelas föreskrifter bland annat i fråga om skyl- dighet för den som sänder program i tv eller tillhandahåller sådana pro- gram genom överföring ur en databas att göra programmen tillgäng- liga för personer med funktionsnedsättning genom textning, tolkning, uppläst text eller liknande teknik (3 kap 2 § 4 p YGL). Undantaget träf- far bara tv-program, det vill säga inte e-böcker eller ljudböcker. Etableringsfriheten för tryckt skrift varje fysisk och juri- disk person har rätt att själv eller med hjälp av andra trycka skrifter och att varje fysisk och juridisk person har rätt att själv eller med hjälp av andra sprida tryckta skrifter. Vidare följer att inga andra begränsningar för tryckfriheten får finnas än de som följer av grundlagen (1 kap. 1 §, 4 kap. 1 § och 6 kap. 1 § TF). Det finns regler i TF som begränsar tryckfriheten – men då främst med hänsyn till allmän ord. När rätten att sända program enligt 3 kap. 2 och 3 §§ begränsas gäller även föreskrifterna i 2 kap. 21–23 §§ RF om begränsningar av grundläggande fri- och rättigheter (3 kap. 5 § YGL). Vid all tillämpning av svensk lag bör det hållas i minnet att det av allmänna rättsgrundsatser följer att i den utsträckning det uppstår en konflikt mellan bestämmelserna i vanlig lag och bestämmelser i , YGL eller någon annan grundlag, så har de senare företräde (jfr 11 kap. 14 § och 12 kap. 10 § RF och prop. 2002/03:110 s. 121 och 356). I det här avsnittet lämnas en redovisning för de EU-förordningar som nämns i artikel 5 i tillgänglighetsdirektivet. Redovisningen har sin utgångspunkt i att undersöka om det i förordningarna finns bestäm- melser om tjänster som uppfyller kraven avseende tillhanda- hållande av tillgänglig information och tillhandahållande av informa- tion om tillgänglighet. I avsnitt 8.9 rörande finns en redogörelse av krav avseende den fysiska miljön. I och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter för tågresenärer (tågpassagerarförord- ningen) finns bestämmelser rörande personer med funktionsnedsätt- ning. På grundval av direktiv /57/EG har kommissionen antagit förordningen nr 1300/2014 av om tekniska specifikationer för driftskompatibilitet avseende tillgängligheten till Europeiska unionens järnvägssystem för personer med funktionsned- sättningar och personer med nedsatt rörlighet (TSD PRM) och för- ordningen nr 454/2011 av om teknisk specifikation för driftskompatibilitet avseende delsystemet ”Telematikapplikationer för persontrafik” i det transeuropeiska järnvägssystemet (TSD TAP). I artikel 10 föreskrivs att järnvägsföretag och biljettutfärdare ska använda ett datoriserat informations- och bokningssystem. Av artikel 19 punkt 1 framgår att järnvägsföretag och stationsför- valtare ska, med aktivt deltagande av organisationer som företräder personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet, ha eller fastställa icke-diskriminerande regler för befordran av personer med funktions- hinder eller nedsatt rörlighet. Vidare ska, enligt artikel 19 punkt 2, personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet ska utan extra kostnad erbjudas bokningar och biljetter. Järnvägsföretag, biljettutfärdare eller researrangörer får inte vägra att godta en bokning av eller att utfärda en biljett till en person med funktionshinder eller nedsatt rörlighet, eller kräva att en sådan per- son åtföljs av en annan person, utom när detta är strikt nödvändigt för att uppfylla de regler för befordran som avses i punkt 1. I artikel 20 finns bestämmelser om information till personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet. I artikeln föreskrivs att järn- vägsföretaget, biljettutfärdaren eller researrangören på begäran ska informera personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet om tåg- trafiktjänsternas tillgänglighet och om förutsättningarna för att kunna ta sig in i och ut ur vagnarna i enlighet med reglerna för befordran i artikel 19.1 samt informera personer med funktionshinder eller ned- satt rörlighet om vilka hjälpmedel som finns ombord på tågen. I artikel 20.2 föreskrivs att ett järnvägsföretag, en biljettutfärdare och/eller en researrangör som använder sig av undantaget enligt arti- kel 19.2 på begäran ska skriftligt informera den berörda personen med funktionshinder eller nedsatt rörlighet om sina skäl härtill från det att bokning eller utfärdande av biljett nekats eller krav om åtföljande person framförts. I TSD TAP finns följande bestämmelser som är av intresse för till- gänglighetsdirektivet: I 4.2.1.1 gällande information om vad tidtabelldata ska innehålla, bland annat tågets tillgänglighet för personer med funktionsnedsätt- ning (inklusive förekomst enligt plan av handikapplatser, rullstolsplat- ser, sovkupéer som är tillgängliga även med rullstol. I 4.2.4.1 gällande information om transportvillkor på officiella webbplatser, vilka ska vara förenlig med riktlinjer för tillgång till webbinnehåll vilka tar hän- syn till behov som finns hos personer med nedsatt hörsel och/eller syn. I 4.2.6 – 4.2.6.3 gällande hantering av information om transport av och hjälp för personer med funktionsnedsättning, som är en grund- parameter som anger hur järnvägsföretaget, biljettåterförsäljaren och/ eller stationsförvaltaren måste säkerställa tillhandahållandet av infor- mation om transport av och hjälp för personer med funktionsned- sättning. Denna grundparameter ska säkerställa att information om transport av och hjälp för funktionshindrade är tillgänglig för resenä- ren. I 4.2.9 gällande hantering av platstillgång/bokning som anger hur järnvägsföretagen ska hantera bokning av passagerarplatser, till exem- pel handikapplatser, rullstolsplatser, sovkupéer som är tillgängliga även med rullstol. I TSD PRM finns följande bestämmelser som är av intresse för till- gänglighetsdirektivet: I 4.4 gällande driftsbestämmelser om samstämmighet för visuell och talad information och system för talad passagerarinformation vid begäran. I 4.2.1.8 gällande biljettförsäljning och biljettautomater. Enligt förordningen (2014:1463) med kompletterande bestämmel- ser till EU:s tåg-, fartygs- och busspassagerarförordningar är Trans- portstyrelsen behörig myndighet att meddela föreskrifter och utöva tillsyn över att järnvägsföretag, biljettutfärdare, stationsförvaltare, infrastrukturförvaltare, transportörer och terminaloperatörer fullgör sina respektive skyldigheter enligt artiklarna 10.1, 10.2, 10.4, 12.1, 21 och 26 i tågpassagerarförordningen. I det här sammanhanget är bestäm- melserna i artikel 10 av intresse. Enligt förordningen (2014:1463) är behörig myn- dighet att meddela föreskrifter och utöva tillsyn över att järnvägsföre- tag, biljettutfärdare, stationsförvaltare, researrangörer, transportörer, resebyråer, terminaloperatörer och hamnmyndigheter fullgör sina res- pektive skyldigheter. I och rådets förordning (EU) 2021/782 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer har införts hänvisningar till tillgänglighetsdirektivet. I ingressen före- skrivs i skäl 31 att järnvägsföretag och stationsförvaltare bör ta hän- syn till personer med funktionsnedsättning eller nedsatt rörlighet genom att följa bland annat tillgänglighetsdirektivet. När det gäller persontrafik på järnväg fastställs tillämpningsområdet för de bestäm- melserna i artikel 2.2 c tillgänglighetsdirektivet. Det föreskrivs änd- ringar i följande artiklar i tågpassagerarförordningen. •8 gällande att järnvägsföretagen eller, i tillämpliga fall, behöriga myn- digheter som är ansvariga för kontrakt om allmän järnvägstrafik, ska på lämpligt sätt, inbegripet i format som är lättillgängliga i enlig- het med bland annat tilläggsdirektivet och innan besluten genom- förs, offentliggöra beslut om att dra in trafiktjänster antingen per- manent eller tillfälligt. •9.3 gällande att reseinformation ska lämnas i den mest lämpliga formen, när så är möjligt baserat på reseinformation i realtid, inbe- gripet genom användning av lämplig kommunikationsteknik. Sär- skild uppmärksamhet ska ägnas åt att säkerställa att denna informa- tion är tillgänglig i enlighet med bland annat tillgänglighetsdirek- tivet. •22.1 gällande att stationsförvaltaren, järnvägsföretaget, biljettutfär- daren eller researrangören på begäran ska informera personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet, inbegripet i lättillgängliga format i enlighet med bland annat bestämmelserna tilläggsdirektivet, om stationens, de tillhörande anläggningarnas och om tågtrafiktjänsternas tillgänglighet och om förutsättningarna för att kunna ta sig in i och ut ur vagnarna i enlighet med reglerna om tillgång i artikel 20.1 samt informera personer med funktionsned- sättning och personer med nedsatt rörlighet om vilka hjälpmedel som finns ombord på tågen. •22.3 gällande att när det gäller obemannade stationer ska järnvägs- företaget och stationsförvaltaren säkerställa att information, inbe- gripet i lättillgängliga format i enlighet med bestämmelserna i bl.a. tillgänglighetsdirektivet, finns lätt tillgängligt, och särskilt visas i enlighet med reglerna om tillgång i artikel 20.1 beträffande närbe- lägna, bemannade stationer och att assistans till personer med funk- tionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet är omedel- bart tillgänglig. •30.1 gällande att järnvägsföretag, stationsförvaltare, biljettutfär- dare och researrangörer ska, när de säljer tågbiljetter, informera resenärerna om de rättigheter och skyldigheter som de har enligt denna förordning. För att uppfylla denna informationsskyldighet får de använda en sammanfattning av bestämmelserna i denna för- ordning, som ställs till deras förfogande och som utarbetas av kommissionen på samtliga officiella språk i unionen. De ska till- handahålla den informationen, antingen i pappersformat eller i elek- troniskt format eller på något annat sätt, inbegripet i lättillgängliga format i enlighet med bland annat bestämmelserna i tillgänglighets- De ska ange var, i händelse av inställelse, utebliven anslut- ning eller stor försening, sådan information kan hämtas. •30.2 gällande att järnvägsföretag och stationsförvaltare ska infor- mera resenärerna, inbegripet i lättillgängliga format i enlighet med bestämmelserna i bland annat tilläggsdirektivet, på stationen, på tåget och på sin webbplats på ett lämpligt sätt om de rättigheter och skyldigheter som de har enligt denna förordning, och om kontakt- uppgifterna för det organ som medlemsstaterna utsett enligt artikel 30. Samt att det i bilaga II till tågpassagerarförordningen föreskrivs mini- miregler om information som före resan ska lämnas av järnvägsföre- tag och biljettutfärdare om möjligheterna att utnyttja förbindelserna, villkor för detta och tillgången till hjälpmedel ombord på tågen för personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlig- het i enlighet med bland annat tilläggsdirektivet. 8.3.2Förordningen om passagerarrättigheter för flyg Artikel 9 i och rådets förordning (EG) nr 261/ 2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assi- stans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraf- tigt försenade flygningar reglerar kvalitetsstandarder för assistansen. Enligt bilaga I till förordningen, till vilken artikel 9.1 hänvisar, ska för- medling ske, i tillgänglig form, av den information som personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet behöver för att kunna resa med flyg. Ett lufttrafikföretag ska enligt artikel 10 utan extra avgift tillhanda- hålla den assistans som anges i bilaga II till personer med funktions- nedsättning eller personer med nedsatt rörlighet som avreser från, ankommer till eller transiterar genom en flygplats som omfattas av för- ordningen. I bilaga II anges att förmedling, i tillgänglig form, av väsentlig information om flygningen ska ges. Enligt uppgift från Transportsty- relsen lämnas information manuellt genom till exempel säkerhets- broschyrer. 8.3.3Förordningen om passagerarrättigheter för båt I artikel 9 i och rådets förordning (EU) nr 1177/ 2010 om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vatten- vägar och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 föreskrivs om tillgänglighet och information följande. Transportören eller, i förekommande fall, terminaloperatören ska se till att personer med funktionsnedsättning eller nedsatt rörlighet får information i tillgänglig form. Enligt artikel 9.3 ska researrangörer tillhandahålla villkor för till- gänglighet som inte är diskriminerande för personer med funktions- nedsättning och som tillämpas på resor som ingår i paketresor, semes- terpaket och andra paketarrangemang som de organiserar, säljer eller erbjuder till försäljning. Enligt artikel 9.4 ska transportörer, resebyråer och researrangö- rer se till, inbegripet vid bokning och information på Internet, att all relevant information om transportvillkoren, information om resan och villkoren för tillgänglighet finns att tillgå i en form som lämpar sig och är tillgänglig för personer med funktionsnedsättning eller nedsatt rörlighet. Enligt artikel 16.3 ska transportören eller, i förekommande fall, terminaloperatören se till att personer med funktionsnedsättning eller nedsatt rörlighet får den information som krävs enligt punkterna 1 och 2 om inställda eller försenade avgångar i tillgänglig form. Enligt artikel 23.1 ska transportörer, terminaloperatörer och, i tillämpliga fall, hamnmyndigheter inom sina respektive behörighets- områden se till att information om passagerarnas rättigheter enligt denna förordning görs offentligt tillgänglig ombord på fartygen, i ham- narna om det är möjligt och i hamnterminalerna. Informationen ska, så långt det är möjligt, tillhandahållas i tillgänglig form och på samma språk som information i allmänhet görs tillgänglig för alla passage- rare. När den informationen tillhandahålls ska särskild vikt fästas vid behoven hos personer med funktionsnedsättning eller nedsatt rör- lighet. 8.3.4Förordningen om passagerarrättigheter för buss I och rådets förordning (EU) nr 181/2011 om passagerares rättigheter vid busstransport finns bestämmelser om skyl- digheter för transportörer, resebyråer och researrangörer avseende information till personer med funktionsnedsättning. Skyldigheterna innefattar enligt artikel 10.5 att all relevant allmän information om resan och transportvillkoren ska finnas att tillgå i en form som läm- par sig och är tillgänglig för personer med funktionsnedsättning eller nedsatt rörlighet, inbegripet, i förekommande fall, vid bokning och information på Internet. Informationen ska på passagerarens begäran delas ut i fysisk form. Busspassagerares rättigheter bör omfatta mottagande av informa- tion om tjänsten före och under resan. All information av betydelse som lämnas till busspassagerare bör också på begäran lämnas i alter- former som är tillgängliga för personer med funktionsnedsätt- ning och personer med nedsatt rörlighet, såsom stor skrift, enkelt språk, blindskrift, elektronisk kommunikation som kan användas med anpassad teknik eller ljudinspelningar (se skäl 14 i förordningen). Enligt artikel 20.3 ska transportören eller, i förekommande fall, terminaloperatören se till att personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet får information om försenade avgångar och anslutande transporter. 8.4.1Europeisk kodex för elektronisk kommunikation antogs och rådets direk- tiv (EU) 2018/1972 om inrättande av en europeisk kodex för elek- tronisk kommunikation (nedan kodexen). Direktivet trädde i kraft . Medlemsstaterna skulle enligt direktivet anta och offentliggöra de lagar och andra för- fattningar som är nödvändiga för att genomföra direktivet. Den tids- planen har inte hållits i . Än () har inte nödvändiga författningsändringar genomförts. Förhoppningen är i stället att detta ska ske /2022. Elektronisk kommunikationstjänst definieras i kodexen (och även i tillgänglighetsdirektivet) som en tjänst som vanligen tillhandahålls mot ersättning via elektroniska kommunikationsnät och som om- fattar, med undantag av tjänster i form av tillhandahållande av innehåll som överförts med hjälp av elektroniska kommunikationsnät och kom- munikationstjänster eller utövande av redaktionellt ansvar över sådant innehåll, följande typer av tjänster: a) Internetanslutningstjänst. a)Interpersonell kommunikationstjänst. b)Tjänster som helt eller huvudsakligen utgörs av överföring av sig- naler, såsom överföringstjänster som används för tillhandahål- lande av maskin till maskin-tjänster och för utsändningstjänster. Sammanfattningsvis syftar de nya reglerna till att uppnå heltäckande och obegränsad uppkoppling på den inre marknaden, främjad konkur- rens och ökade valmöjligheter för slutanvändarna, samt en förenklad reglering och regleringsprocess anpassad för snabba förändringar på marknaden och i den tekniska utvecklingen, allt för att uppnå en mer sammanhållen inre marknad (se regeringens promemoria Genomfö- rande av direktivet om inrättande av en kodex för elektronisk kommu- nikation s. 97 – nedan Promemorian). Av artikel 1.1 i kodexen fram- går också att det harmoniserade ramverket inrättas för att underlätta tillgång till tjänster för slutanvändare med funktionsnedsättningar. I kodexens artikel 3.2 listas vidare ett antal allmänna mål som medlemsstaterna och deras nationella regleringsmyndigheter ska efter- sträva. Ett sådant mål är att tillgodose behoven, exempelvis av överkom- liga priser, hos särskilda samhällsgrupper, i synnerhet slutanvändare med funktionsnedsättning, äldre slutanvändare och slutanvändare med särskilda behov samt av valmöjligheter och likvärdig tillgång för slut- användare med funktionsnedsättning. Av artikel 85.4 i kodexen fram- går en skyldighet för medlemsstaterna att i fråga om konsumenter med funktionsnedsättning säkerställa att stöd ges på lämpligt sätt, och att tjänsterna finns tillgängliga och erbjuds till överkomliga priser. Artikel 102 ställer krav på att konsumenten ska informeras om av- talsinnehåll (såsom priser, avtalstid och vilken kvalitet som garanteras). Informationen ska på begäran ges i ett format som är tillgängligt för slutanvändare med funktionsnedsättning i enlighet med unionsrätt om harmonisering av tillgänglighetskraven för produkter och tjänster. I artikel 103.1 i kodexen ställs vidare krav på att den som till- handahåller internetanslutningstjänster eller allmänt tillgängliga inter- personella kommunikationstjänster, eller den behöriga myndigheten själv, ska offentliggöra viss information för att slutanvändarna ska kunna göra välinformerade val. Enligt direktivsbestämmelserna ska informationen offentliggöras på ett tydligt, heltäckande och maskinläs- bart sätt och i ett format som är tillgängligt för slutanvändare med funktionsnedsättning. Det sistnämnda i enlighet med unionsrätt om harmonisering av tillgänglighetskraven för produkter och tjänster. Enligt artikel 104.1 i kodexen får de nationella regleringsmyndig- heterna också kräva att den som tillhandahåller internetanslutnings- tjänster eller allmänt tillgängliga interpersonella kommunikationstjäns- ter offentliggör information om tjänsternas kvalitet till slutanvändarna och om åtgärder som vidtagits för att säkerställa likvärdig tillgång för slutanvändare med funktionsnedsättning. Vidare följer av artikel 111.1 a i kodexen att tillgång till tjänsterna även ska innefatta tillhörande avtalsinformation som lämnas i enlig- het med artikel 102. I punkten b tydliggörs att det utbud av företag och tjänster som slutanvändare med funktionsnedsättning ska kunna dra nytta av ska vara likvärdigt med det som flertalet slutanvändare har tillgång till. Av artikel 111.2 i kodexen följer att medlemsstaterna när de vidtar de åtgärder som avses i artikel 111.1 är skyldiga att främja efterlevnaden av de relevanta standarder och specifikationer som fastställts i enlighet med artikel 39. I artikel 39 anges bland annat att kommissionen ska upprätta en förteckning över icke obligatoriska standarder eller specifikationer som ska fungera som ett stöd för främ- jandet av ett harmoniserat tillhandahållande av elektroniska kommu- nikationstjänster.