sou · H9B331 · 2022-01-01 00:00:00 — Straffrättsanvändnings- utredningen förordade därför att när sanktionsavgift införs för gär- ningar som redan är straffbelagda, ska dessa avkriminaliseras i mot- svarande mån.24 Det finns exempel från senare år där regeringen i lagstiftningsärenden kommit fram till att det skulle strida mot dubbel- 23SOU 2013:38, s. 546. 24SOU 2013:38, s. 546 f. bestraffningsförbudet om ett bötes- eller fängelsestraff och sank- tionsavgifter skulle påföras för samma gärning.25 Sanktionsavgifter är inte någonting nytt inom trafiklagstiftningen. finns bestämmelser om överlastavgift i lagen (1972:435) om överlastavgift. Genom införandet av lagen (1976:206) om felparkeringsavgift kom de flesta former av parkeringsförseelser att sanktioneras med en avgift i stället för parkeringsbot. har sanktionsavgifter införts i flera författningar inom yrkestrafikområdet. tas sanktionsavgift ut av föraren om denne begått överträdelse av bestämmelser i förordning (EG) nr 561/200626 i en annan stat inom EES eller i och över- trädelsen upptäcks i . Om överträdelsen skett i döms föraren till penningböter. Bestämmelser om sanktionsavgift infördes i förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m. tas sanktionsavgift ut av näringsidkare och arbetsgivare för överträdelse av bestämmelser om kör- och vilo- tider samt färdskrivare. Bestämmelser om sanktionsavgift infördes i förordningen (1993:185) om arbetsförhållanden vid vissa internatio- nella vägtransporter och i förordningen om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m. tas sanktionsavgift ut av föraren om denne begått överträdelse av bestämmelser i utanför och överträdelsen upptäckts i . Bestämmelser om sanktionsavgift infördes i förordningen om arbetsförhållanden vid vissa interna- vägtransporter. 25Se exempelvis prop. 2017/18:165, s. 58. 26Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 561/2006 av om har- monisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet och om ändring av rådets för- ordningar (EEG) nr 3821/85 och (EG) nr 2135/98 samt om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 3820/85. 27AETR – den europeiska överenskommelsen om arbetsförhållanden för for- donsbesättningar vid internationella vägtransporter. prövar frågor om sank- tionsavgift genom avgiftsföreläggande enligt arbetstidslagen (1982:673). Sanktionsavgift ska tas ut av den fysiska eller juridiska person som drev den verksamhet där överträdelsen skedde. Bestämmelser om sanktionsavgift infördes då även i lagen (2005:426) om arbetstid m.m. för flygpersonal inom civilflyget och i lagen (2008:475) om kör- och vilotid vid internationell järnvägstrafik. Transportstyrelsen utfärdar avgiftsförelägganden enligt de två sistnämnda lagarna. Inom väg- trafiken gäller arbetstidslagen endast i de fall där lagen (2005:395) om arbetstid vid visst vägtransportarbete (vägarbetstidslagen) inte ska tillämpas. I vägarbetstidslagen finns bestämmelser om övertids- avgift. Åklagaren för talan om övertidsavgift vid allmän domstol. Avgiften tas ut av den fysiska eller juridiska person som utövar den verksamhet i vilken överträdelsen har begåtts. är överträdelse av bestämmelserna om cabotagetransport i förordning (EG) nr 1072/200928 (godsförord- ningen) förenat med sanktionsavgift i stället för böter. Det straff- rättsliga sanktionssystemet ansågs inte vara tillräckligt effektivt, bland annat eftersom det var svårt att verkställa den dåvarande bötespåfölj- den.29 De nya bestämmelserna infördes i förordningen (1998:786) om internationella vägtransporter inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet (EES) och utformades på liknande sätt som motsva- rande regler i lagen om överlastavgift och i förordningen om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m. Det var alltså flera sanktionsväxlingar som genomfördes under några få års tid. beslutade regeringen att uppdra åt Transportstyrelsen att följa upp genomförda reformer och utreda vissa aktuella frågor inom yrkestrafiken30. En del i uppdraget var att se över möjligheten att tillåta mindre avvikelser från reglerna om kör- och vilotider. Transportstyrelsen kom fram till att generella toleranser vad gäller överträdelser av kör- och vilotider inte kunde införas, bland annat för att det inte ansågs förenligt med EU-bestäm- melserna och att det skulle försvåra harmoniseringen av regel- tillämpningen i . I Transportstyrelsens slutredovisning av upp- draget föreslogs ändringar i förordningen om kör- och 28Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1072/2009 av om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg. 29För överväganden kring sanktionsväxlingen, se prop. 2013/14:234. 30Regeringsuppdrag, dnr N2015/06815/MRT. 31Transportstyrelsen, TSV 2015-3533. vilotider samt färdskrivare, m.m. för att göra sanktionssystemet mer ändamålsenligt. Det hade framförts kritik mot det befintliga syste- met, framför allt från transportbranschen. Kritiken bestod i huvud- sak i att Transportstyrelsen tillämpade reglerna på ett alltför strikt sätt samt att de påförda sanktionsavgifterna i vissa fall var opropor- tionellt höga i förhållande till överträdelserna. Branschen önskade mer flexibla regler. Sanktionsavgiftssystemet för kör- och vilotider i förordningen om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m. har därefter setts över och nya regler gäller . Sanktionsavgiftsbeloppen har justerats och maxbeloppet uppgår numera till eller av årsomsättningen, jämfört med tidigare gräns på eller av årsomsättningen. Vidare har möjligheterna att sätta ned sanktionsavgift på grund av oskälighet utökats. Syftet har varit att öka flexibiliteten i systemet. 7.2.2Nuvarande sanktionsavgifter inom yrkestrafiken finns följande reglering om sanktionsavgifter inom yrkes- trafiken. Överlastavgift enligt lagen (1972:435) om överlastavgift Enligt lagen om överlastavgift påförs överlastavgift då fordon eller fordonståg framförs på väg med högre axeltryck, boggitryck, trippel- axeltryck eller bruttovikt än som är tillåtet för fordonet, fordons- tåget eller vägen. Överlastavgift för motordrivet fordon påförs ägaren, och för släpvagn, ägaren av det fordon som släpvagnen dras av (7 § lagen). I lagen anges på vilket sätt överlastavgiften ska be- räknas. Transportstyrelsen påför överlastavgift. Överträdelse enligt förordningen (1993:185) om arbetsförhållanden vid vissa internationella vägtransporter Förordningen innebär att sanktionsavgift kan påföras vid överträ- delser av AETR, det vill säga överträdelser av kör- och vilotids- bestämmelser samt överträdelser av bestämmelser om färdskrivare (21–22 a §§ förordningen). Reglerna gäller för transporter mellan EU och vissa tredjeländer som anslutit sig till AETR. Sanktions- avgift kan påföras arbetsgivare, näringsidkare och förare. Förare påförs sanktionsavgift endast om överträdelsen har begåtts utanför och överträdelsen har upptäckts i . Överträdelser är bland andra att förare inte har iakttagit regler om besättning, kör- och vilotider eller att förare har använt förarkort eller färdskrivare på felaktigt sätt. Det handlar även om överträdelser där näringsidkare och arbetsgivare inte har följt regler om diagramblad, inte har låtit reparera färdskrivaren vid bristande funktion, inte har sett till att transporttidsscheman är förenliga med AETR eller att de har betalat ut lön på grundval av tillryggalagda sträckor eller transporterad gods- mängd. Näringsidkare och arbetsgivare kan även påföras sanktions- avgift om de inte har gjort vad som har ankommit på dem för att hindra förares överträdelser. I bilaga till förordningen om arbets- förhållanden vid vissa internationella vägtransporter framgår med vilka belopp sanktionsavgift ska påföras. Det är Transportstyrelsen som påför sanktionsavgift. Överträdelse enligt förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m. Förordningen innebär att sanktionsavgift kan påföras vid över- trädelser av förordning (EG) nr 561/200632 och förordning (EU) nr 165/201433, det vill säga överträdelser av kör- och vilotidsbestäm- melser samt överträdelser av bestämmelser om färdskrivare (9 kap. 7–9 §§ förordningen). Sanktionsavgift kan påföras transportföretag, näringsidkare och förare. Förare påförs sanktionsavgift endast om överträdelsen har begåtts i en annan stat inom EES eller i och överträdelsen har upptäckts i . Det handlar om förare som inte har iakttagit regler om kör- och vilotider. Transportföretag och näringsidkare kan påföras sanktionsavgift bland annat om de inte har följt regler om diagramblad, inte har låtit reparera färdskrivaren 32Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 561/2006 av om har- monisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet och om ändring av rådets förordningar (EEG) nr 3821/85 och (EG) nr 2135/98 samt om upphävande av rådets förord- ning (EEG) nr 3820/85. 33Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 165/2014 av om färdskrivare vid vägtransporter, om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 3821/85 om färdskrivare vid vägtransporter och om ändring av och rådets förordning (EG) nr 561/2006 om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet. vid bristande funktion, inte har sett till att transporttidsscheman är förenliga med förordning (EG) nr 561/2006 eller att transportföre- taget har betalat ut lön på grundval av tillryggalagda sträckor eller transporterad godsmängd. Transportföretaget kan även påföras sank- tionsavgift, om det inte gjort vad som har ankommit på företaget för att hindra överträdelse av förare, och även om förarens överträdelse har begåtts i en annan stat inom EES eller i . I bilaga till för- ordningen om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m. framgår med vilka belopp sanktionsavgift ska påföras. Det är Transportstyrel- sen som påför sanktionsavgift. Nämnas bör även att Infrastrukturdepartementet har utarbetat en promemoria som remitterats.34 I promemorian lämnas förslag till ändringar i förordningen om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m. Ändringarna kompletterar förordning (EG) nr 561/2006 och förordning (EU) nr 165/2014, som ändrats genom förordning (EU) 2020/105435 (mobilitetspaketet). De bestämmelser som föreslås avser framför allt ansvar för förare och transportföretag vid överträdelser av de nya regler om kör- och vilotider som införts på EU-nivå. Vidare föreslås att det ska bli möjligt att påföra utländska transportföretag sanktionsavgifter vid överträdelser genom att det införs bestämmelser om att polisman och bilinspektör ska besluta om förskott för sådana avgifter vid en vägkontroll. Förordningsänd- ringarna föreslås träda i kraft . Överträdelse enligt arbetstidslagen (1982:673) Om en prövning inte ska ske enligt vägarbetstidslagen, blir arbets- tidslagen aktuell. Om en arbetsgivare har överträtt bestämmelser om ordinarie arbetstid, jourtid, övertid, mertid, dygnsvila och veckovila, utan att ha stöd i kollektivavtal, ska en sanktionsavgift tas ut av den fysiska eller juridiska person som drev den verksamhet där överträ- delsen skedde (26–27 §§ arbetstidslagen). prövar genom avgiftsföreläggande frågor om sanktionsavgifter. I arbetstids- lagen anges på vilket sätt sanktionsavgiften ska beräknas. 34Remiss I2021/00001. 35Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/1054 av om ändring av förordning (EG) nr 561/2006 vad gäller minimikrav om maximal daglig körtid och körtid , minimigränser för raster och minsta dygns- och veckovila och av förordning (EU) nr 165/2014 vad gäller positionsbestämning med hjälp av färdskrivare. läggandet har godkänts, gäller det som domstols lagakraftvunna av- görande. Om avgiftsföreläggandet inte har godkänts inom utsatt tid, får ansöka hos den förvaltningsrätt inom vars dom- krets avgiftsföreläggandet har utfärdats, om att avgift ska tas ut. Överträdelse av bestämmelser om cabotagetransport enligt förordningen (1998:786) om internationella vägtransporter inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) Sanktionsavgift påförs det transportföretag som innehar ett gemen- skapstillstånd och som utför godstransporter i strid med artikel 8 i godsförordningen (5 a § förordningen). Sanktionsavgift ska påföras med ett belopp om . Transportstyrelsen påför sank- tionsavgift. Överträdelse av bestämmelser om kombinerad transport enligt yrkestrafikförordningen (2012:237) Vad som är en kombinerad transport framgår av 1 kap. 3 § yrkes- trafikförordningen (2012:237). Bestämmelserna om kombinerade transporter bygger på direktiv /106/EEG36 (kombidirektivet). Det finns inga regler om sanktionsavgift för överträdelse enligt kombi- direktivet. De nationella körningar inom en värdmedlemsstat som inte utförs inom ramen för kombinerad transport i enlighet med kombidirektivet omfattas av definitionen för cabotagetransport och bör därför också omfattas av kraven i godsförordningen. Detta framgår av skäl 16 till godsförordningen. I domstolspraxis brukar göras en prövning av om transporten uppfyller kraven för en tillåten kombinerad transport enligt yrkestrafikförordningen. Om trans- porten inte uppfyller kraven enligt yrkestrafikförordningen görs en prövning av om transporten uppfyller kraven enligt artikel 8 i gods- förordningen (det vill säga om det är en tillåten cabotagetransport). Om transporten inte uppfyller kraven i godsförordningen påförs transportföretaget sanktionsavgift med stöd av 5 a § förordningen om internationella vägtransporter inom Europeiska ekonomiska sam- 36Rådets direktiv /106/EEG av om gemensamma regler för vissa former av kombinerad transport av gods mellan medlemsstaterna. arbetsområdet (EES). Det är Transportstyrelsen som påför sank- tionsavgift. Verkställighet av sanktionsavgift omfattas inte av tillämpnings- området för lagen (2009:1427) om erkännande och verkställighet av bötesstraff inom Europeiska unionen. I lagen finns en definition av vad som avses med ett svenskt bötesstraff, vilket enligt lagen kan bli föremål för verkställighet i en annan medlemsstat. Tillämpnings- området omfattar lagakraftvunna domstolsavgöranden avseende böter, godkända strafförelägganden och förelägganden av ordningsbot samt företagsbot. Sanktionsavgifter av olika slag faller utanför tillämpnings- området. Inte heller utdömt vite omfattas av lagen.37 Möjligheterna att i andra länder verkställa en i påförd sanktionsavgift är därför begränsade. För överlastavgift finns dock möjlighet att verk- ställa påförda avgifter när det gäller de nordiska länderna. Detta sker med stöd av lagen (1990:226) om handräckning i skatteärenden mellan de nordiska länderna och förordningen (1997:1157) om handräck- ning i skatteärenden mellan de nordiska länderna. Om verkställighetsmöjligheterna är begränsade finns i vissa fall möjlighet att besluta om förskott för sanktionsavgift vid en väg- kontroll. Syftet med förskottsbetalning är att få till stånd en effektiv sanktion. En polisman, bilinspektör eller tulltjänsteman beslutar om förskott. Transportstyrelsen prövar om beslutet ska bestå. Bestämmelser om förskott för sanktionsavgift finns i •8 a–e §§ lagen om överlastavgift •25 a–e §§ förordningen om arbetsförhållanden vid vissa inter- nationella vägtransporter •10 kap. 5–9 §§ förordningen om kör- och vilotider samt färd- skrivare, m.m. •7 c–f §§ förordningen om internationella vägtransporter inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). 2008/09:218, s. 30 ff. och s. 76 f. Åtgärder vid hindrande av fortsatt färd trädde lagen (2014:1437) om åtgärder vid hind- rande av fortsatt färd i kraft. Lagen möjliggör åtgärder för att säkra verkställighet av sanktionsavgift och överlastavgift, för att hindra fortsatta överträdelser av yrkestrafiklagstiftningen, samt för att hindra trafik med fordon där föraren eller själva fordonet utgör en påtaglig fara för trafiksäkerheten. Det ska finnas ett bakomliggande beslut med stöd av någon annan författning (exempelvis lagen om överlast- avgift) som förbjuder den fortsatta färden. I lagen om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd finns bestäm- melser om åtgärder som får vidtas i syfte att säkra verkställighet av sanktionsavgift enligt lagen om överlastavgift, förordningen om arbets- förhållanden vid vissa internationella vägtransporter, förordningen om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m., samt förordningen om internationella vägtransporter inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet (EES). I lagen anges vilka åtgärder som får vidtas när en polisman, bilinspektör eller tulltjänsteman har beslutat att for- donet inte får fortsätta färden. En polisman eller tulltjänsteman får då omhänderta fordonsnycklar och andra föremål, frakthandlingar och registreringsskyltar. För att söka efter sådan egendom får en polisman eller tulltjänsteman kroppsvisitera fordonets förare och genomsöka fordonet. Om det finns synnerliga skäl, ska även fordo- nets passagerare kunna kroppsvisiteras. Om det av särskilda skäl kan antas att ett omhändertagande av egendom inte är tillräckligt för att säkerställa att förbudet mot fortsatt färd följs, får eller besluta att fordonet ska förses med låsanordning (klampning). Omhändertagande av egendom eller klampning ska upphöra så snart det inte längre finns skäl för åtgärden, och får inte bestå än . För åtgärder i syfte att hindra trafik med fordon som utgör en påtaglig fara för trafiksäkerheten finns dock inte föreskrivet en sådan tidsgräns. En sådan åtgärd får bestå till dess att det inte längre finns skäl för den, det vill säga i praktiken till dess att bristen hos fordonet har avhjälpts. 7.3Ytterligare sanktionsväxling inom yrkestrafiken? kom fram till att sanktionsavgif- ter som styrmedel bör ha möjlighet till bättre genomslagskraft än straff inom yrkestrafikområdet och att sanktionsväxling från straff till avgift därför generellt bör övervägas, helt eller delvis, för de olika yrkestrafikförfattningarna.38 ut- tryckte att god efterlevnad av regelverket på yrkestrafikområdet är viktigt såväl för att upprätthålla hög trafiksäkerhet som för att säker- ställa konkurrens på lika villkor. Det torde ofta finnas betydande ekonomiska vinster att uppnå för näringsidkaren genom att åsido- sätta reglerna. anförde vidare att det på goda grunder kan antas att endast en mindre del av överträ- delserna av regleringarna upptäcks och lagförs, samt att yrkestrafik- överträdelserna har låg prioritet hos de brottsutredande myndig- heterna. De straff som eventuellt utdöms är dessutom i de flesta fall endast böter eller penningböter och torde knappast ha någon mer märkbar handlingsdirigerande effekt. Straffrättsanvändningsutred- ningen anförde vidare att det är tveksamt i vilken mån straffbuden inom yrkestrafikens område uppfyller de kriterier för kriminalisering som tagit fram (avsnitt 7.1.2). Det kan bland annat ifrågasättas om inte kriminaliseringen äventyrar tillämpningen av skuldprincipen. Straffbuden på området straffbelägger i mycket stor utsträckning beteenden där den enskilde inte har visat någon mer påtaglig grad av uppsåt eller oaktsamhet. Han eller hon framstår därför inte som så klandervärd att det av den anledningen finns skäl att använda straffrätten. gick även in på några av yrkestrafikförfattningarna och gav konkreta exempel på straffbestämmelser som skulle kunna vara aktuella för sanktionsväxling. 7.3.2Våra utgångspunkter för sanktionsväxling Vi har tittat närmare på förslag på straffbestämmelser inom yrkestrafiken som skulle kunna vara aktuella för sanktionsväxling. Vi har även uppmärksammat sanktions- 38SOU 2013:38, s. 551 ff. växling som har skett inom andra lagstiftningsområden. Vi har note- rat att den sanktionsväxling som har skett framför allt har omfattat överträdelser av mer administrativ art. Som exempel kan nämnas regler om märkning och registrering samt uppgiftslämnande till myn- dighet, där skälen för kriminalisering inte är så starka. Mot bakgrund av regeringens allmänna riktlinjer för hur ett sanktionsavgiftssystem bör utformas (avsnitt 7.1.5), våra iakttagelser kring genomförd sanktionsväxling inom andra lagstiftningsområden, samt de särskilda förhållanden som gäller inom trafikområdet har vi haft följande utgångspunkter vid våra bedömningar om när det är lämpligt att sanktionsväxla. Det ska handla om överträdelser inom områden med ett stort behov av effektivare sanktionering, framför allt ur konkurrens- mässig och trafiksäkerhetsmässig synvinkel. Sanktionsväxlingen ska förmodas innebära en reell effekt på regelefterlevnaden. Det innebär att sanktionen behöver träffa rätt aktör, den som har kontroll över verksamheten. Det är även denne aktör som, med risk för att sank- tionsavgift annars påförs, har möjlighet att organisera en transport så att överträdelser undviks. Denne aktör kan exempelvis vara ett transportföretag, förarens arbetsgivare eller uppdragsgivare, som kan påverka under vilka förhållanden transporten utförs. Någon fysisk person behöver inte pekas ut. För att uppnå en effektivare sanktionering behöver avgiftsskyl- digheten grundas på ett strikt ansvar, i stället för uppsåt eller oakt- samhet. Detta medför särskilda krav ur rättssäkerhetssynpunkt. För att överträdelser ska kunna förenas med strikt ansvar behöver de vara enkla att konstatera och de bakomliggande materiella handlings- reglerna måste vara klara och tydliga. Några större utredningsinsatser får inte krävas av sanktionsmyndigheten. Bedömningsutrymmet för huruvida en överträdelse begåtts eller inte måste minimeras. Det ska vidare lätt kunna avgöras hur den överträdelse som sanktionsväxlas förhåller sig till andra överträdelser som är förenade med straffpåföljd. Vidare måste sanktionsmyndigheten ha möjlighet att sätta ner avgif- ten helt eller delvis. Detta ska dock kunna ske endast i undantagsfall eftersom tillämpningen annars kan upplevas som godtycklig. behöver också ha tillräckliga utrednings- möjligheter enligt tillsynslagstiftningen eftersom man inte kan använda straffprocessuella tvångsmedel för att utreda överträdelser (husrann- sakan, beslag, frihetsberövande). Slutligen måste påförandet av sanktionsavgift vara förenligt med internationella konventioner, respektive EU- rätt. 7.3.3Vilka överträdelser ska omfattas av sanktionsväxling? Vi har gjort följande avgränsningar avseende vilka överträdelser som ska omfattas av sanktionsväxling. •Endast näringsidkare, både juridiska och fysiska personer (med enskild näringsverksamhet) omfattas. Vi har uppmärksammat att bristen på effektiva sanktioner framför allt handlar om överträ- delser inom näringsverksamhet där det inte påförs tillräckligt känn- bara sanktioner. För anställda förare anser vi inte att det är lika angeläget att föreslå sanktionsväxling. I många situationer fram- står det inte som rimligt att påföra en förare strikt ansvar för någonting som är en följd av de arbetsvillkor som arbetsgivaren har ställt upp. •Endast bestämmelser som uteslutande gäller yrkestrafiken om- fattas. Vi kommer inte att gå vidare med sanktionsväxling i de fall bestämmelserna träffar såväl privatpersoner som aktörer inom yrkestrafiken. Exempel på detta är bestämmelser om vägtrafik- skatt och registrering av fordon. Vi gör denna avgränsning efter- som vårt uppdrag är sanktionsväxling inom yrkestrafiken. En uppdelning med olika sanktioner för överträdelse av samma bestämmelse beroende på om överträdelsen har begåtts av en privatperson eller en näringsidkare leder enligt vår uppfattning till bestämmelser som är svåra att tillämpa. •Endast gods-, buss- och taxitrafik omfattas. Sanktionsväxlingen ska således inte avse regler för uthyrningsverksamhet, trafik- skoleverksamhet och liknande. 7.4Förslag som vi inte utrett vidare Vi har gjort en genomgång av regler med bäring på yrkestrafiken som skulle kunna vara aktuella för sanktionsväxling. har vi inte funnit skäl att gå vidare inom följande områden: •registrering och märkning av fordon •olaga yrkesmässig trafik, internationella vägtransporter utan till- stånd och kontrolldokument •olaga eller otillåten taxitrafik •anmälan av fordon i yrkesmässig trafik eller taxitrafik till Transportstyrelsen