sou · H9B347 · 2022-01-01 00:00:00 — Hur städer och bo- stadsområden är utformade påverkar därför hur man arbetar, lever, umgås och förflyttar sig, vilket i sin tur påverkar människors hälsa. Fysisk aktivitet, lek och rörelse som är bra för hälsan främjas till exempel genom att skapa och bevara parker och grönområden men också genom tillgång till idrottsanläggningar, gång- och cykelvägar.101 Det nationella målet för funktionshinderspolitiken är att, med FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning som utgångspunkt, uppnå jämlikhet i levnadsvillkor och full del- aktighet för personer med funktionsnedsättning i ett samhälle med mångfald som grund. Målet ska bidra till ökad jämställdhet och till att barnrättsperspektivet ska beaktas.102 Digitaliseringspolitiken handlar om att använda och främja de möj- ligheter som digitaliseringen för med sig för samhället. Det handlar bl.a. om arbete med att digitalisera offentlig förvaltning och därmed kunna erbjuda enklare, öppnare och effektivare service till alla. Digi- taliseringspolitiken handlar också om att skapa goda förutsättningar för digital infrastruktur som t.ex. bredband och digital post.103 2017/18:249, även /folkhalsoarbete/folkhalsopolitikens- mal/, hämtad . 2017/18:249 s. 75 f. 2016/17:188, även /regeringens-politik/funktionshinder/mal- for-funktionshinderspolitiken/, hämtad . 103www.regeringen.se/regeringens-politik/digitaliseringspolitik/, hämtad . Jfr även bl.a. lagen (2018:1937) om tillgänglighet till digital offentlig service. 4 Lov- och anmälningsplikten Detta kapitel inleds med en mycket översiktlig beskrivning av den plan- och byggrättsliga lovplikten (tillståndsplikten). Därefter går vi igenom bestämmelserna om bygglovsplikt, dels för byggnader, dels för andra anläggningar än byggnader, dels för skyltar och ljusanord- ningar. Härefter följer en översiktlig redogörelse för rivningslovsplikten och marklovsplikten samt för anmälningsplikten. I anslutning till redovisningen av bestämmelsernas innehåll, har viförsökt att i förekommande fall även ge en beskrivning av hur lov- och anmälningsplikten hanteras i praktiken samt av de utmaningar som vi i vårt utredningsarbete har kunnat identifiera inom ramen för det nuvarande regelverket. Med tillståndsplikt – eller lovplikt som det benämns i den plan- och byggrättsliga regleringen – avses förenklat att en viss åtgärd inte får vidtas utan någon form av godkännande i förväg. En tillståndsplikt kan vara av civilrättslig natur, t.ex. genom att parter i ett avtal kom- mer överens om att den ena inte får vidta en viss åtgärd utan ett sam- tycke eller godkännande (tillstånd) från den andra. Med tillståndsplikt i offentligrättsliga sammanhang avses dock sådan som är reglerad i författning. Här handlar det således om att det direkt av en föreskrift framgår att viss åtgärd (eller verksamhet) inte får vidtas utan ett godkännande från det allmänna, normalt genom en statlig eller förvaltningsmyndighet som i för- fattningen pekas ut som tillståndsprövande organ (beslutsmyndig- het). Det förekommer även att det allmänna enligt författning har rätt att genom förvaltningsbeslut reglera tillståndsplikten för en viss åtgärd; t.ex. kan en kommun i en detaljplan eller områdesbestäm- melser under vissa förutsättningar besluta både om en utökning och en minskning av tillståndsplikten (9 kap. 7 och 8 §§ PBL). Tillståndsplikten möjliggör alltså en förprövning från det allmän- nas sida av åtgärden i fråga. Alternativet till en prövning i förväg är att det allmänna gör en prövning i efterhand, vanligen inom ramen för tillsynsverksamheten. Tillståndsprövningen möjliggör t.ex. att de som företräder intressen som är motstående till den sökandes kan få tillfälle att yttra sig och att beslutsmyndigheten kan inhämta syn- punkter från sakkunniga. Ett beviljat tillstånd får vidare – efter att överklagandetiden har löpt ut och tillståndet fått laga kraft – normalt sett också negativ rättskraft, vilket innebär att tillståndet blir orubb- ligt och därmed som huvudregel omöjligt att ändra till tillstånds- havarens nackdel. Det finns i den svenska rättsordningen ett mycket stort antal offentligrättsliga författningar som reglerar tillståndsplikt, t.ex. vad gäller miljöfarlig verksamhet (9 kap. MB), vattenverksamhet (11 kap. MB), skolverksamhet (skollagen [2010:800]), livsmedelsverksamhet (livsmedelslagen), djurhållning (djurskyddslagen [1988:532]), brand- farlig verksamhet (lagen om skydd mot olyckor) och åtgärder i kulturmiljön (kulturmiljölagen). Även i PBL finns ett stort antal bestämmelser som reglerar till- ståndsplikt (lovplikt). Det finns även åtgärder som endast är anmäl- ningspliktiga (se avsnitt 4.9) samt de som varken omfattas av krav på lov eller anmälan. Vilka åtgärder som är lov- respektive anmälnings- pliktiga regleras främst i 9 kap. PBL och 6 kap. PBF. Lovplikten kan i viss utsträckning även regleras av kommunen i detaljplan och om- rådesbestämmelser. Det finns tre olika typer av lov: bygglov, rivningslov och marklov. Vad gäller bygglov, finns även möjlighet att ansöka om tidsbegränsat bygglov och om bygglov för ändamål av säsongskaraktär. Det finns också en möjlighet att få vissa delar av lovprövningen avgjord på för- hand genom s.k. förhandsbesked respektive villkorsbesked. Även om en åtgärd med ett byggnadsverk eller mark inte är lovpliktig, får den som avser att vidta åtgärden också ansöka om s.k. frivilligt lov, varvid åtgärdens förenlighet med PBL prövas. Det är i första hand åtgärder som rör nybyggnad, tillbyggnad och vissa andra ändringar av en byggnad än tillbyggnad som omfattas av krav på bygglov (9 kap. 2 § PBL). Regeringen har vidare med stöd av bemyndigande (16 kap. 7 § PBL) genom bestämmelser i be- stämt att bygglov även krävs för vissa andra anläggningar än bygg- nader, som genom sin storlek eller funktion kan ha en betydande inverkan på omgivningen, samt för vissa skyltar och ljusanordningar (6 kap. 1–4 a §§ PBF). Huvudregeln är alltså att bygglovsplikt gäller för: –vissa andra ändringar av en byggnad än tillbyggnad (ändrad an- vändning, ytterligare bostad/lokal samt – inom område med detalj- plan – även ändringar av en yttre utseende t.ex. genom byte av färg, fasadbeklädnad eller taktäckningsmaterial), –vissa andra anläggningar än byggnader som genom sin storlek eller funktion kan ha en betydande inverkan på omgivningen, och –vid uppsättning, flytt eller väsentlig ändring av skyltar och ljus- anordningar inom område med detaljplan. Från lovplikten finns en mängd undantag i såväl PBL som PBF. Många av de undantag som tillkommit har benämnts lovbefriade åtgärder, medan de åtgärder som inte omfattas av en generell lovplikt (enligt huvudregel) benämnts icke lovpliktiga åt- gärder. Uttrycken används emellertid inte i författning och heller inte på ett konsekvent sätt i förarbeten och praxis; huruvida en åt- gärd är att se som lovbefriad eller icke lovpliktig kan dessutom bero på om begränsningen av lovplikten framgår direkt av en huvudregel eller av ett undantag. Vi har valt att i det följande använda uttrycket åtgärd som inte omfattas av krav på lov när vi avser såväl lovbefriade åtgärder som icke lovpliktiga åtgärder, medan uttrycket lovbefriade åtgärder följ- aktligen endast avser sådana åtgärder som undantagits från en huvud- regel om lovplikt. Avslutningsvis bör nämnas att utöver vad som direkt följer av PBL och PBF, finns det även möjlighet för en kommun att i en detaljplan eller områdesbestämmelser såväl utöka som minska bygg- lovsplikten (9 kap. 7 och 8 §§ PBL) (se avsnitt 4.4.5). Huvudregeln för bygglovsplikten för byggnader återfinns i 9 kap. 2 § PBL. Som ovan har nämnts är det nybyggnad, tillbyggnad och vissa andra ändringar av en byggnad än tillbyggnad som utlöser bygglovsplikten. Den författningsreglerade lovplikten kan dessutom –i viss utsträckning – både utökas och minskas genom detaljplan och områdesbestämmelser (9 kap. 7 och 8 §§ PBL). Från lovplikten görs ett antal undantag (9 kap. 3–6 a §§ PBL). Bestämmelserna be- skrivs närmare nedan. Enligt 9 kap. 2 § första stycket 1 PBL krävs bygglov för nybyggnad. Termen nybyggnad definieras i 1 kap. 4 § PBL som uppförande av en ny byggnad eller flyttning av en tidigare uppförd byggnad till en ny plats. Termen byggnad är i samma paragraf definierad som en varak- tig konstruktion som består av tak eller av tak och väggar och som är varaktigt placerad på mark eller helt eller delvis under mark eller är varaktigt placerad på en viss plats i vatten samt är avsedd att vara konstruerad så att människor kan uppehålla sig i den. Vad som utgör byggnad eller inte kan vara en komplicerad fråga som vållar en hel del gränsdragningsproblem. I förarbetena till ÄPBL1 lyftes särskilt fram gränsdragningsproblem när det gällde små och enkla konstruktioner, lätt flyttbara konstruktioner samt vissa speciella konstruktioner. Med små och enkla konstruktioner avsågs t.ex. vindskydd, hyddor, tältstugor, paviljonger, kåtor och hundkojor. Med lätt flyttbara konstruktioner avsågs t.ex. , husbåtar och dylikt och med vissa speciella konstruktioner avsågs t.ex. cisterner, båtkranar, bassänger och vissa underjordiska kon- struktioner. När PBL trädde i kraft kom dock – som ovan nämnts – termen byggnad att få en legaldefinition (1 kap. 4 § PBL) som i viss mån gjort tidigare praxis inaktuell, men också inneburit att vissa tidigare tillämpningsproblem upphört. De fall som enligt vår uppfattning alltjämt orsakar störst tillämpningssvårigheter är de små och enkla konstruktionerna. Som exempel kan nämnas huruvida en konstruk- tion med samma volym som vad som typiskt sett skulle anses vara en byggnad, men med ett ”tak” som inte är heltäckande eller som är genomsläppligt för regn, ska anses vara en byggnad. Det kan t.ex. handla om en pergola, ett lekhus, en altan (med ett utrymme därunder) eller en ställning med solcellspaneler ovanpå.2 Vissa tillämpnings- problem kan också uppkomma när det gäller större konstruktioner och om de bör anses utgöra byggnad eller anläggning (se avsnitt 4.5). Härtill kommer att varaktighetsrekvisiten i legaldefinitionen av byggnad kan orsaka en del tillämpningssvårigheter. En vanligt före- kommande uppfattning är att uppställning av t.ex. arbetsbodar (bygg- bodar) i anslutning till ett pågående bygge inte omfattas av krav på bygglov. Ett separat lov för själva boden kan dock krävas om boden är varaktigt placerad och därmed utgör en byggnad enligt defini- tionen i 1 kap. 4 § PBL. Mark- och har i praxis uttalat att det saknas stöd för att byggbodar generellt omfattas av ett meddelat bygglov och att frågan om bygglov krävs i stället måste avgöras från fall till fall med beaktande av bl.a. varaktighetsrekvi- sitet.3 Vår erfarenhet är att i den praktiska tillämpningen – som dock kan diskuteras i förhållande till Mark- och praxis –har byggbodar, byggskyltar, förrådscontainrar och motsvarande åt- 1985/86:1 s. 674 f. 2Se t.ex. MÖD:s dom i mål nr P 9976-20. 3Se t.ex. MÖD:s dom i mål nr P 3850-15. gärder på en byggarbetsplats ofta ansetts ingå i lovet för själva bygget, i vart fall när de placerats inom samma fastighet som de lovgivna åt- gärderna. Har åtgärderna dock vidtagits på en annan fastighet, t.ex. byggbodar som placerats på allmän platsmark, har de lovprövats separat. Vidare vållar legaldefinitionens rekvisit rörande avsikt och uppe- hållande en del problem. I praxis har en invändig höjd om 1,60– ansetts tillräcklig för att människor ska kunna uppehålla sig i utrymmet.4 Någon bedömning av och under vilka förutsättningar uppehållande kan ske synes inte behöva göras.5 Mark- och har visserligen i vissa avgöranden an- gett att avsedd användning inte bör ha någon betydelse vid bedöm- ningen av lovplikten.6 har Mark- och i refererade avgöranden uttalat att en utgångspunkt för bedömningen av om en vidtagen byggåtgärd ska anses vara en sådan åtgärd som omfattas av krav på bygglov eller inte, är i vilket sammanhang och med vilket syfte denna byggåtgärd har utförts.7 Våra överväganden och förslag finns i avsnitt 7.6.1–4. Bygglov krävs även för tillbyggnad (9 kap. 2 § första stycket 2 PBL). Termen tillbyggnad definieras som en ändring av en byggnad som innebär en ökning av byggnadens volym (1 kap. 4 § PBL). Det finns inte någon gräns för hur stor volymökningen måste vara för att det ska vara fråga om en tillbyggnad. Av förarbetena framgår dock att t.ex. tilläggsisolering på byggnadens utsida inte bör anses vara en till- byggnad. När det gäller t.ex. takkupor, balkonger och altaner är det dock mer oklart om dessa ska räknas som (lovpliktiga) tillbyggnader eller inte.8 I praxis har gränsdragningsfrågor också avsett just huruvida altaner, inglasade balkonger och andra åtgärder utan regelrätta omslutande byggnadsdelar (i huvudsak väggar eller 4Se t.ex. MÖD:s dom i mål nr P 8356-14 och i mål nr P 11268-15. 5Se t.ex. MÖD:s dom i mål nr P 116-19; jfr dock även RÅ 2009 ref. 62. 6Se t.ex. MÖD:s dom i mål nr P 8356-14 och i mål nr P 11268-15; jfr även t.ex. RÅ 2009 ref. 67 I–III. 7Se t.ex. MÖD 2015:13 och MÖD 2017:33. 2009/10:170 Del 1 s. 152. tak) inneburit en sådan volymökning som medför att det blir fråga om tillbyggnad i lagens mening.9 I förarbetena till ÄPBL angavs att termen tillbyggnad innefattar åt- gärder som ger byggnaden en större planyta, men även en påbyggnad som ökar byggnadsvolymen innefattas eftersom det inte spelar någon roll i vilken riktning ökningen sker.10 Även en volymutvidgning under mark har i praxis ansetts kunna utgöra en tillbyggnad, t.ex. utgrävning av källare.11 Vid beaktande av om en åtgärd ska betraktas som en tillbyggnad har Mark- och vidare lagt stor vikt vid om åt- gärden/den byggda volymen visuellt upplevs som fristående eller sammankopplad med befintlig byggnad, men också uttalat att stil- mässig avvikelse från befintlig byggnad enbart är av begränsad bety- delse för om åtgärden är en tillbyggnad.12 är, som ovan har nämnts, en åtgärd som återkommande behandlas i praxis. En altan och som vid högsta punkten var över marken ansågs inte utöka bygg- nadens volym och ansågs därmed inte heller vara en lovpliktig till- byggnad.13 Altaner, vars golv legat 1,8–3,över marken, har bedömts visuellt ge intryck av att vara tillbyggnader.14 En altan vars höjd över sluttande mark mätte 1,0–2,bedömdes också vara en bygglovspliktig tillbyggnad.15 En altan inramad med ett glest räcke, med en nedsänkt pool och med en högsta punkt över marken (eller 1,4 mätt vid befintlig byggnad), har av Mark- och inte bedömts som en lovpliktig tillbyggnad då den inte gav ett visuellt intryck av att vara en tillbyggnad och inte heller hade en sådan höjd att den ökade byggnadens volym.16 En altan som sköt ut över sluttande mark, som mest , har dock bedömts vara en tillbyggnad.17 En altan kan under vissa förutsättningar även anses utgöra en lovpliktig ändring av en yttre utseende (se avsnitt 4.4.4) eller, om den upp- 9Se t.ex. MÖD 2013:41 och MÖD 2015:42. 1985/86:1 s. 501 och 676. 11Se MÖD:s dom i mål nr P 2854-14. 12Se MÖD:s dom i mål nr P 8533-12. 13Se RÅ 1995 ref. 42. 14Se RÅ 2009 ref. 67 I–III. 15Se RÅ 2010 not. 16Se MÖD:s dom i mål nr P 1042-17. 17Se MÖD:s dom i mål nr P 3455-14. förs helt fristående från en byggnad, anses vara en ny byggnad (se avsnitt 4.4.2) . En förstukvist har i praxis betraktats som en lovpliktig tillbyggnad då den visuellt gav intryck av att vara en sådan och också innebar en volymökning av byggnaden.18 En balkong med en area om , på en höjd över marken om och som kragade ut , utan tak eller inglasning eller dylikt, har vidare ansetts vara en till- byggnad. Motiveringen var att balkongen påverkade användbarheten av underliggande mark och att dess utformning och placering med- förde att den skulle komma att utgöra ett tak under vilket människor kan uppehålla sig.19 I sammanhanget kan nämnas att Mark- och miljö- överdomstolen i flera domar – vid bedömningen av om en åtgärd har varit att anse som en tillbyggnad – hänvisat bl.a. till att åtgärden ut- gjort byggnadsarea i enlighet med definitionen i Svensk Standard. Standarden utgår bl.a. från hur en åtgärd påverkar användbarheten av underliggande mark.20 En och ramp, belägen 2,5–över mark och som anslöt en uteplats till en byggnad, har bedömts som en byggnadsdel som ökade byggnadens area och med hänsyn till sin utformning och placering också vara en tillbyggnad.21 Det finns vidare ett antal avgöranden från Mark- och miljööver- domstolen där inglasning eller inbyggnad med väggar under ett be- fintligt tak inte har bedömts innebära en volymökning och därmed inte utgjort tillbyggnad.22 har vidare uttalat att om en byggnad byggs ut med ett burspråk, takkupa eller en uppstickande byggnadsdel som en skorsten eller ventilationsanläggning, kan åtgärden bli en tillbyggnad om det blir en volymökning av byggnaden.23 När det gäller burspråk bör även nämnas att en sådan åtgärd under vissa förutsättningar kan vara undantagen från krav på lov med stöd av 9 kap. 4 b § 1 PBL. kan ett (ofta mindre) burspråk utgöra en lovpliktig fasadändring en- ligt 9 kap. 2 § 3 c PBL (se avsnitt 4.4.4). 18Se MÖD:s dom i mål nr P 1296-13. 19Se MÖD:s dom i mål nr P 1190-13. 20Se SS 21054:2009 och SS 21054:2020. 21Se MÖD:s dom i mål nr P 2070-14. 22Se MÖD:s dom i mål nr P 6193–14; jfr dock även RÅ 1996 ref. 77 I–II. 23www.boverket.se/sv/PBL-kunskapsbanken/lov--byggande/anmalningsplikt/byggnader/ tillbyggnad/, hämtad . Med stöd av undantaget i 9 kap. 4 § första stycket 2 PBL kan skärmtak utan lov anordnas över en uteplats inom från bo- (se avsnitt 4.4.6). Mark- och har an- sett att ett skärmtak är en byggnadsdel som kragar ut från en byggnad och som uppåt utgör ett skydd mot yttre klimat och att taket som ett framträdande drag bör ha ett tydligt samband, såväl konstruktivt som funktionellt, med den byggnad som det är en del av.24 Då in- glasning, som ovan har nämnts, inte ansetts innebära någon volym- ökning, skulle det därmed kunna vara möjligt att genom att vidta åtgärderna i en viss följd (dvs. genom att först uppföra skärmtak och därefter väggar under skärmtaket) åstadkomma en eventuellt plan- stridig tillbyggnad utan lovprövning (lov kan dock under vissa förut- sättningar krävas för fasadändring, se avsnitt 4.4.4). Enligt vår mening är det tveksamt om detta har varit lagstiftarens syfte. Sammanfattningsvis framgår av praxis att en åtgärd som både till- för en byggnad ny volym och som rent visuellt upplevs som en till- byggnad medför att åtgärden är att se som en lovpliktig tillbyggnad. Vi kan konstatera att kravet på bygglov för tillbyggnad därmed inne- håller bedömningsfrågor som medför oklarheter om när bygglovs- plikten inträder. Våra överväganden och förslag finns i avsnitt 7.6.5–6. 4.4.4Bygglovsplikt för annan ändring av en byggnad än tillbyggnad Ianspråktagande eller inredning av byggnad för ett väsentligen annat ändamål En annan ändring av en byggnad än tillbyggnad är bygglovspliktig om den innebär att byggnaden helt eller delvis tas i anspråk eller in- reds för ett väsentligen annat ändamål än det som byggnaden senast har använts för eller enligt senast beviljade bygglov har anpassats till utan att den avsedda användningen kommit till stånd (9 kap. 2 § första stycket 3 a PBL). Avgörande för lovplikten är i första hand hur byggnaden har använts. Ett ianspråktagande för ett väsentligen annat ändamål är tillräckligt för att utlösa bygglovsplikten; det krävs således inte att det utförs någon faktisk inredningsåtgärd eller motsvarande. 24Se MÖD 2015:16. byggnaden inte har använts , får i stället beaktas vad som framgår av det senast beviljade lovet (om sådant finns). Vad gäller väsentlighetsrekvisitet, är det i den praktiska tillämp- ningen ofta förhållandevis svårt att bedöma. Mark- och miljööver- domstolen har dock i ett antal avgöranden uttalat att det ska beaktas om det nya ändamålet inneburit en förändrad omgivningspåverkan.25 I praxis har också beaktats om ändringen rört hela eller bara en del av utrymmet i fråga. I praxis har lov krävts t.ex. för ändring av garage till lager, inrättande av kaférörelse i en villabyggnad, ändring av fabriksbyggnad till detaljhandel, omvandling av huvuddelen av en bostadslägenhet till kontor, förändring av gym till bostad, ändring av kyrklig samlingslokal till biograf och ändring av omsorgsboende i form av elevhem till hem för vård eller boende, s.k. HVB-boende.26 Termen ändamål ska inte uppfattas som synonym med använd- ning i en detaljplan. En åtgärd som i och för sig är förenlig med ”planändamålet”, kan således ändå vara lovpliktig (och vice versa). Vid väsentlighetsbedömningen blir det dock relevant om ändamålet ryms inom den användning som anges i planen. I praxis har t.ex. handelsverksamhet av ringa omfattning (reparation av tennisracketar) godtagits som s.k. bostadskomplement och således inte ansetts inne- bära avvikelse från bostadsändamålet i plan.27 I en sådan situation torde det knappast heller kunna vara fråga om ett lovpliktigt ianspråk- tagande eller inredning av byggnad för ett väsentligen annat ändamål enligt nu aktuell bestämmelse. Inredning av ytterligare bostad eller ytterligare lokal för handel, hantverk eller industri Lovplikt gäller också för att i en befintlig byggnad inreda någon ytterligare bostad eller någon ytterligare lokal för handel, hantverk eller industri (9 kap. 2 § första stycket 3 b PBL). Lovplikten har motiverats med att sådana åtgärder kan ha betydelse för lokaliser- ingsfrågor och därmed ha inverkan på behov och dimensionering av va-anläggningar, gator, parkeringsutrymmen och service m.m. lik- 25Se MÖD 2018:8 samt MÖD:s domar i mål nr P 4072-14 och den 22februari 2017 i mål nr P 5200-16. 26Se t.ex. prop. 1985/86:1 s. 677 och prop. 2009/10:170 s. 467, RÅ 1993 ref. 9 och RÅ 1998 ref. 57 samt MÖD 2018:8 och MÖD:s dom i mål nr P 4072-14 och den 22februari 2017 i mål nr P 5200-16. 27Se RÅ 1993 ref. 9. som ur byggteknisk synpunkt och för bostadsfrågan i stort.28 Det bör nämnas att vid ÄPBL:s tillkomst gällde en lovplikt som även omfattade ändringar av byggnader som berörde konstruktionen av de bärande delarna eller som avsevärt påverkade byggnadernas plan- lösning. I samband med att sådana ändringar i stället gjordes anmäl- ningspliktiga (6 kap. 5 § första stycket 3 PBF) behölls dock lovplik- ten för ovan nämnda inredningsåtgärder.29 Det kan i sammanhanget nämnas att det varken i PBL eller PBF finns någon definition av termerna bostad eller lokal. I 3 kap. PBF och BBR finns dock krav på utformning av bostäder, exempelvis vilken inredning och utrustning som ska finnas (3:2 BBR). Att installera sådan inredning som kan underlätta övernattning eller annan boende- liknande användning kan medföra att en byggnad ska betraktas som en bostad.30 Historiskt har tvåfamiljsbostäder inte ansetts böra hän- föras till gruppen flerfamiljsfastigheter, för att inte skärpa dåtidens byggregler.31 I lagen (2006:378) om lägenhetsregister finns en definition av bo- stadslägenhet som en sådan lägenhet som är avsedd att helt eller till en inte oväsentlig del användas som bostad (3 §). Statistiska central- byrån definierar vidare flerbostadshus som ”bostadsbyggnader inne- hållande tre eller flera lägenheter inklusive s.k. loftgångshus”. Eftersom inredning av ytterligare såväl bostad som lokal här om- fattas av lovplikt, gör sig gränsdragningsproblemen främst gällande när det gäller förutsättningarna för lov, inte minst när det gäller plan- enligheten. Byte av färg, fasadbeklädnad eller taktäckningsmaterial eller annan avsevärd påverkan på yttre utseende Lovplikten för ändringar av byggnadens yttre gäller endast om bygg- naden i fråga ligger i ett område som omfattas av en detaljplan (9 kap. 2 § andra stycket PBL). Bygglovsplikt gäller när en byggnad byter färg, fasadbeklädnad eller taktäckningsmaterial eller när byggnadens yttre utseende avsevärt påverkas på annat sätt (9 kap. 2 § första stycket 3 c PBL). Estetiska värden har alltid funnits med i bygglag- 1985/86:1 s. 678 f. och MÖD 2018:8. 1993/94:178 s. 112 ff.; jfr även MÖD 2018:8. 30Se MÖD:s dom i mål nr M 3630-19. 1959:168 s. 111.