sou · H9B351d2 · 2022-01-01 00:00:00 — Biologisk mångfald kan bevaras med olika höga ambitionsnivåer98 beroende på hur man tolkar nationella och internationella riktlinjer, eller frivilliga överenskommelser som skogscertifiering. 98Angelstam et al. a.a., s. 11 som hänvisar till Angelstam et al. (2004). Targets for boreal biodiversity conservation – a rationale for macroecological research and adaptive management. Ecological Bulletins 51: 487–509. Förslag på nytt 8 kap. Enligt Angelstam et al. har fokus 1990– 2010 i praktiken varit att bevara förekomster av arter på kort sikt genom avsättningar av små skogsbestånd, frivilligt eller formellt. Det långsiktiga målet att bevara alla naturligt förekommande arter i livskraftiga populationer enligt svensk skogs- och miljöpolitik inne- bär dock en mycket högre ambitionsnivå. Uppföljning av den detalj- hänsyn som har tagits , i kombination med naturvårdande skötsel och skydd av nyckelbiotoper, visar att detta inte är tillräckligt för att vända de negativa trenderna för biologisk mångfald i skogen. Det behövs även en strategi och plan för hur avsättningar för skydd, både formella och frivilliga, i kombination med generell hänsyn och naturvårdande skötsel, ska utformas i ett helt landskap så att funk- nätverk av skogsmiljöer bevaras och återskapas långsiktigt. Därför behöver biotoper och fungerande nätverk bevaras och åter- skapas.99 Flera centrala riktlinjer om biologisk mångfald handlar även om vatten. Att tänka och planera för avrinningsområden blir då ett natur- ligt sätt att betrakta hela landskap. Genom antagandet av EU:s ram- direktiv för vatten100 har ett rättsligt ramverk för en avrinningsom- rådesbaserad vattenförvaltning skapats i EU. Flera EU-direktiv understryker behovet av att ekologiska sam- band ska vidmakthållas. Begreppet gynnsam bevarandestatus är här centralt. Detta kopplar till begreppet ekologisk integritet. Den högsta tänkbara ambitionsnivån handlar om resiliens, det vill säga ett systems förmåga att repa sig efter storskaliga störningar.101 99Angelstam et al. (2010), Landskapsansats för bevarande av skoglig biologisk mångfald – en uppföljning av regionala bristanalys, och om behovet av samverkan mellan aktörer. 2010:4, s. 11. 100Europaparlamentets och rådets direktiv /60/EG av om upprät- tandet av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (ramdirektivet för vatten). 101Angelstam et al. a.a., s. 11 som hänvisar till (2003). Efter – utmaningar för forskarsamhället. Miljövårdsberedningen rapport 2003:1. Förslag på nytt 8 kap. Figur 11.2 Olika ambitionsnivåer för bevarande av biologisk mångfald Illustration av att det finns olika ambitionsnivåer för bevarande av biologisk mångfald (arter, livsmiljöer och processer). Begreppet resiliens omfattar enligt många även samhällssystemet i sig Källa: Angelstam et al. (2010). Landskapsansats för bevarande av skoglig biologisk mångfald – en uppföljning av regionala bristanalys, och om behovet av samverkan mellan aktörer. 2010:4, s. 11. För att bedöma tillstånd och trender för olika dimensioner av biolo- gisk mångfald (exempelvis arter, livsmiljöer och processer) är det nödvändigt att jämföra dagens tillstånd med mätbara mål för bio- logisk mångfald, vilka bygger på de riktlinjer som samhället kommit överens om i demokratisk ordning (exempelvis den svenska skogs- och miljöpolitiken).102 När det gäller ambitionsnivån livskraftiga popu- lationer så är det en central fråga om det finns tillräckliga kunskaper för att bedöma hur stor mängd livsmiljö som behövs i en region. Det finns här en klar parallell till begreppet kritisk belastningsgräns103 (critical load), som handlar om hur mycket nedfall av kväve och svavel som ekosystem tål. När det gäller biologisk mångfald handlar det i stället om critical loss. Helt enkelt: hur stora arealer av olika livs- miljöer behövs och hur mycket kan sådana miljöer påverkas innan de 102Angelstam et al. a.a., s. 12 som hänvisar till och (2009). Putting conserva- tion target science to work. I och (red), Setting conservation targets for managed landscapes. , , s. 393–401. 103Angelstam et al. a.a., s. 12 som hänvisar till , och Grennfelt (1988) Critical loads of sulphur and nitrogen. Förslag på nytt 8 kap. förlorar sitt värde, och hur skiljer sig detta referensvärde åt mellan olika ambitionsnivåer för att bevara biologisk mångfald?104 Många arter har till exempel svårt att hävda sig i det traditionella trakthyggesbruket, som är den dominerande brukningsmeto- den i svenska skogar, varför ökningen av alternativa metoder anses som en viktig åtgärd för att nå miljömålen. Även om en ökning har skett av hård död ved råder det fortfarande brist på död ved av lämp- lig kvalitet, liksom av gammal skog med bibehållen skoglig konti- nuitet. Trots bristen på dessa skogar avverkas de fortfarande.105 Be- hovet av att se över befintliga brukningsformer uppmärksammades av miljömålsutredningen106 men behovet av alternativa brukningsformer hade noterats redan i samband med skogsbrukets avreglering 1993.107 Artdatabankens referensarealer för vad som är gynnsam bevarande- status för gräsmarker i odlingslandskapet omfattar . Enligt senaste rapportering till EU finns det naturliga gräsmarker av de naturtyper som omfattas av livsmiljödirektivet. Det innebär att ytterligare mer än naturliga gräsmarker behöver restaureras och/eller återskapas för att naturtyperna ska få gynnsam bevarandestatus.108 Det är ett mål som är mycket svårt, till och med omöjligt, att nå då markanvändningen i har förändrats påtagligt . Före detta biologiskt artrika gräsmarker har omvandlats till brukad åker, bebyggd mark eller skog, där skogen i sig kan ha stor betydelse för biologisk mångfald, vilket gör det svårt att återställa gräsmarker i den omfattning som behövs. Ett mål behöver därför vara att hejda minskningen av arter och värdefulla livsmiljöer i odlingslandskapet och att öka livsmil- jöernas kvalitet och areal i landskapet. Det innebär bland annat att skapa och förbättra livsmiljöer och spridningsvägar för odlingslands- kapets arter, att skötselinsatser anpassas till olika arters behov, att de biologiskt mest värdefulla områdena och landskapen identifieras och bevaras, samt att styrmedel blir mer miljöeffektiva för att nå dessa mål. Dessutom måste det även fortsatt finnas en vilja i samhället att bevara odlingslandskapet och dess biologiska mångfald. 104Angelstam et al. a.a., s. 12. 105Michanek et al. a.a., s. 17. För fullständiga referenser och källor, se rapporten. 106Naturvårdsverket (2017); Miljömålen, Årlig uppföljning av nationella miljömål 2017, Rapport 6749, s. 200. Ett av etappmålen för biologisk mångfald är ett varierat skogsbruk. 1992/93:226. Om en ny skogspolitik, s. 40 f. 108Naturvårdsverket 2020, arter och naturtyper i EU:s art– och habitatdirektiv. Förslag på nytt 8 kap. av biologisk mångfald ska kunna gå att förena med en rationell och lönsam jordbruksdrift, eftersom fortsatt jordbruk är det enskilt vik- tigaste verktyget för att långsiktigt kunna bevara natur- och kultur- värdena. I det fortsatta naturvårdsarbetet behövs därför en kunskapsbase- rad helhetssyn på landskapet som inkluderar både produktions- och naturvårdsaspekter för att det ska vara möjligt att nå miljömålen. 11.6Förslag: Tillämpningsområde för 8 kap. Utredningens förslag: Bestämmelserna i 8 kap. ska tillämpas i och i ekonomiska zon. I fråga om jakt efter fåglar och däggdjur, även illegal jakt, finns bestämmelser med motsvarande innebörd i jaktlagen (1987:259) och jaktförordningen (1987:905). 8 kap. gäller inte heller fiske. I fråga om fiske finns bestämmelser med motsvarande inne- börd i förordningen (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen. 11.6.1Artskyddet i ekonomiska zon I utredningens direktiv anges att regeringen har uppmärksammat att en bestämmelse motsvarande 7 kap. 32 § saknas för de svenska bestämmelser om artskydd som genomför livsmiljödirektivet och fågeldirektivet. Av praxis följer att EU:s medlemsstater är skyl- diga att genomföra livsmiljödirektivet även inom sina exklusiva eko- nomiska zoner i den utsträckning medlemsstaterna har jurisdiktion.109 Såvitt gäller Natura 2000-områden (skyddsområden som ska avsättas enligt naturvårdsdirektiven) har skyldigheten genomförts genom 32 § som anger att bestämmelser om Natura 2000-områden ska tillämpas även i ekonomiska zon. Regeringen har uppmärksammat att motsvarande bestämmelse sak- 109Mål C-6/04, kommissionen mot Förenade och , punkterna 117–119. Förslag på nytt 8 kap. nas för de svenska bestämmelser om artskydd som genomför dessa direktiv samt att bemyndigandena i 8 kap. 1–2 §§ avser föreskrifter om förbud inom landet, alltså inte även i exklusiv ekono- misk zon.110 Således behöver 8 kap. kompletteras med ett bemyndi- gande avseende föreskrifter om förbud även i exklusiva eko- nomiska zon. Utredningens förslag innebär ändringar i och i lagen (1992:1140) om ekonomiska zon. I införs en bestämmelse i 8 kap. som motsvarar den i 7 kap. 32 § . Bestämmelsen innebär att de bestämmelser som implementerar livs- miljödirektivet och fågeldirektivet ska vara tillämpliga inom den eko- nomiska zonen. I lagen om ekonomiska zon införs bestäm- melser som tydliggör vilka bestämmelser som ska tillämpas i den ekonomiska zonen. Exklusiv ekonomisk zon och havsrättskonventionen Sveriges sjöterritorium omfattar dels så kallat inre vatten, dels det så kallade territorialhavet. Inre vatten omfattar vattenområden på land och i havet innanför och de så kallade baslinjerna. Bas- linjen är normal eller rät. Den normala baslinjen utgörs av lågvatten- linjen utmed kusten sådan den angivits i av kuststaten officiellt erkända storskaliga sjökort.111 Den räta baslinjen används i områden där kustlinjen är mycket oregelbunden och djupt inskuren eller där öar ligger utmed kusten. Den enklaste modellen av rät baslinje är att då dra ett streck mellan lämpliga punkter.112 ekonomiska zon utgör inte en del av territorium, utan är ett område inom vilket har den jurisdiktion som föl- jer av havsrättskonvention (UNCLOS – United Nations Convention on of the Sea). Innebörden av detta är att medan har suveränitet över sitt sjöterritorium (inre vatten och territorialhav) eller luftrum (luftrummet över sjöterritoriet och så kan endast lagstifta i den ekonomiska zonen i sådana frå- 110Dir 2020:58, s. 8. 111Artikel 5, . 112Artikel 7, . Förslag på nytt 8 kap. gor och i den utsträckning som havsrättskonventionen medger.113 Det är också i konventionen som det fastställs hur gränserna för den ekonomiska zonen ska dras.114 får sträcka sig endast från baslinjen får bredden på den ekonomiska zonen uppgå till, men inte överstiga från baslinjen.115 tillämpning av dessa bestämmelser i havsrättskonven- tionen följer av lag om ekonomiska zon, och enligt denna omfattar ekonomiska zon de områden utanför sjöterritoriet som framgår av bilaga 4 till lagen (2017:1272) om Sveriges sjöterrito- rium och maritima zoner.116 I bilagan redovisas geografiska koor- dinater för den ekonomiska zonens yttre avgränsningslinjer. Zonen består av fyra åtskilda områden längs , i , i och i vars yttre avgränsningslinjer utgörs av fyra heldragna linjer. Genom att omges av begränsade havsområden gäller som huvudregel mittlinjeprincipen i förhållande till grannländer.117 För området mot finns dock ett särskilt avgränsningsavtal med . Ett särskilt avtal mellan och reglerar avgränsningen mellan länderna i fråga om vissa avsnitt i . När det gäller jurisdiktionen över naturresurser och jurisdiktion att lagstifta om miljön i den exklusiva ekonomiska zonen följer bland annat följande av havsrättskonventionen. Kuststaten har suveräna rättigheter att utforska och utnyttja, bevara och förvalta naturresur- ser, levande eller icke-levande. Detsamma gäller vattnet ovanför havs- botten och havsbotten och dess underliggande berggrund och med avseende på andra aktiviteter för ekonomiskt utnyttjande och ut- forskning av zonen, såsom produktion av energi från vattnet, ström- mar och vindar. Kuststaten har också jurisdiktion, bland annat med avseende på marin vetenskaplig forskning och skydd och bevarande 113En utförlig beskrivning av kuststaters rättigheter i den ekonomiska zonen enligt havsrätts- konventionen finns i regeringens proposition, prop. 1995/96:140. ratifikation av Förenta havsrättskonventionen av och avtalet av om tillämpningen av konventionens del XI. 70–79, och prop. 1997/98:90. Följdlagstiftning till m.m. s. 233–235. 114SÖ 2000:1, havsrättskonvention och avtalet om genomförande av Del XI i denna konvention . Finns även på svenska här: ?uri=CELEX: 21998A0623 (01). 115Artiklarna 3 och 57, . 1161 § Lag (1992:1140) om ekonomiska zon. 117Jfr Artikel 15, . Förslag på nytt 8 kap. av den miljön.118 Vid utövandet av sina rättigheter och skyl- digheter i den exklusiva ekonomiska zonen ska kuststaten ta veder- börlig hänsyn till andra staters rättigheter och skyldigheter.119 Enligt konventionen ska kuststaten fastställa den tillåtna fångst- mängden av de levande tillgångarna i sin ekonomiska zon samt, med beaktande av bästa tillgängliga vetenskapliga fakta, säkerställa att de levande tillgångarnas fortbestånd i den ekonomiska zonen inte även- tyras genom överexploatering.120 Den ska härvid främja målet om ett optimalt nyttjande av de levande tillgångarna i den ekonomiska zonen.121 Andra staters medborgare, som fiskar i den ekonomiska zonen, ska rätta sig efter beståndsbevarande åtgärder samt övriga villkor och be- stämmelser i kuststatens lagar och andra författningar.122 Det finns härutöver särskilda bestämmelser om hur kuststaterna ska hantera bestånd som förekommer inom två eller flera kuststaters ekono- miska zon eller utanför zonen samt för långvandrande arter.123 En kuststat eller internationell organisation har behörighet att i före- kommande fall utfärda längre gående förbud, begränsningar eller regleringar av nyttjandet av havsdäggdjur än vad som föreskrivs i havs- rättskonventionens avsnitt om exklusiv ekonomisk zon. Stater ska samarbeta i syfte att bevara havsdäggdjuren, och i fråga om valar ska de särskilt inom ramen för behöriga internationella organisationer arbeta för deras bevarande, förvaltning och utforskning.124 Ytterligare regler finns om ansvar för förvaltning av så kallade anadroma bestånd (arter som lever i saltvatten och förökar sig i sötvatten, exempelvis havsöring) och katadroma arter (lever i sötvatten men förökar sig i saltvatten, exempelvis ål) medan konventionens regler om ekono- misk zon inte är tillämplig på så kallade sedentära arter (fastsittande arter, exempelvis koraller).125 I finns det inga sedentära arter som omfattas av bilaga IV i livsmiljödirektivet och som lever i havet. Bland annat i syfte att genomföra havsrättskonventionens möj- ligheter att införa regler till skydd för Sveriges kuster inrättade en ekonomisk zon . Enligt proposi- tionen skulle införandet av en svensk ekonomisk zon innebära en 120Artikel 61, . 121Artikel 62, . 123Artiklarna 63 och 64, . 124Artikel 65, . 125Artiklarna 66–68, . Förslag på nytt 8 kap. förstärkning av möjligheter att i överensstämmelse med folkrätten, genom lagstiftning, reglera förhållandena i de omgivande haven, också utanför den svenska territorialgränsen.126 Bestämmel- serna i lagen (1992:1140) om ekonomiska zon är alltså grun- dade på den rätt som havsrättskonventionen ger kuststater. I lagen finns bestämmelser om vad som gäller i den ekonomiska zonen och bestämmelser som gör vissa angivna bestämmelser i andra svenska lagar tillämpliga i zonen. Det innebär också att lag om ekono- miska zon inte får reglera annat än sådant som medges i havsrätts- konventionens bestämmelser. Vissa bestämmelser i har gjorts tillämpliga genom 2, 3 och 6 §§ i lagen om ekono- miska zon. Av 2 § lag om ekonomiska zon följer att om man be- driver vissa typer av verksamhet, nämligen att utforska, utvinna eller på annat sätt utnyttja naturtillgångar, uppföra eller använda konst- gjorda öar eller om man i kommersiellt syfte uppföra eller använda anläggningar eller andra inrättningar, så ska bestämmelserna i 2 kap. iakttas. Av samma bestämmelse framgår också att även andra som färdas i den ekonomiska zonen eller som bedriver verksam- het där ska vidta sådana åtgärder som är nödvändiga för att undvika skador på den miljön. Enligt 2 § andra stycket får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter för att skydda och bevara den miljön. Lagens 3 § hänvisar till andra bestämmelser om skydd för den miljön, nämligen till reglerna om •geologisk lagring av koldioxid i 1 kap. 2 § och 4 kap. 9 § miljö- balken, •särskilda skyddade naturområden i 7 kap. 27–30 och 32 §§ miljö- balken, •allvarliga miljöskador i 10 kap. 18 a § , •dumpning i 15 kap. 27–29 §§ , •föroreningar från fartyg i lagen (1980:424) om åtgärder mot föro- rening från fartyg, och •hantering och kontroll av fartygs barlastvatten och sediment från sådant vatten i barlastvattenlagen (2009:1165). 1992/93:54. Om en svensk ekonomisk zon, s. 1. Förslag på nytt 8 kap. Av 6 § lag om ekonomiska zon följer bland annat att vid prövning av tillstånd ska 2–4 kap. och 5 kap. 3–5 och 18 §§ miljöbal- ken tillämpas. Utformningen av livsmiljödirektivet och fågeldirektivet skiljer sig något åt vad gäller direktivens geografiska tillämpningsområden. Av artikel 2 i livsmiljödirektivet framgår att syftet med direktivet är att bidra till att säkerställa den biologiska mångfalden genom bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter i medlemsstaternas euro- peiska territorium som omfattas av fördraget. I artikel 1 i fågeldirek- tivet anges bland annat att direktivet behandlar bevarandet av samt- liga fågelarter som naturligt förekommer inom medlemsstaternas europeiska territorium på vilket fördraget tillämpas och att direktivet inte ska gälla för . skriver i mål C-6/04, Europeiska kommissionen mot Förenade och , att EU- kommissionen har gjort gällande att begränsat tillämpningen av de bestämmelser genom vilka livsmiljödirektivet införlivats i nationell rätt till att endast gälla på det nationella territo- riet och på denna medlemsstats territorialvatten. Kommissionen har anfört att medlemsstaterna, inom deras exklusiva ekonomiska zon, ska iaktta gemenskapsrätten på de områden där de utövar sina suve- räna rättigheter och att detta direktiv således är tillämpligt även bort- om territorialvattnen. Det är ostridigt mellan parterna att utövar suveräna rättigheter inom sin exklusiva ekono- miska zon och på kontinentalsockeln och att livsmiljödirektivet så- ledes är tillämpligt bortom medlemsstaternas territorialvatten. Här- av följer att detta direktiv ska genomföras inom nämnda exklusiva ekonomiska zon.127 127Europeiska kommissionen mot Förenade och , mål C-6/04, EU:C:2005:626, punkt 115 och 117. Förslag på nytt 8 kap. Genomförande av naturvårdsdirektiven i svensk ekonomisk zon är som huvudregel endast tillämplig på svenskt territo- rium och inte i utanför detta.128 Det finns emellertid bestämmelser som utsträcker tillämpningsområde, till exempel fram- går det av 1 kap. 2 § att ytterligare bestämmelser om bal- kens tillämpning utanför territorialgränsen finns i 7 kap. 32 §, 10 kap. 18 a § och 15 kap. 27 § samt i lagen (1966:314) om kon- tinentalsockeln och i lagen (1992:1140) om ekonomiska zon. Bestämmelsen i 7 kap. 32 § innebär att balkens bestämmelser om Natura 2000-områden ska tillämpas även i ekonomiska zon. Baserat på resonemang om gemenskapsrättens geografiska tillämpning och utformningen av artikel 2 i livsmiljö- direktivet respektive artikel 1 i fågeldirektivet bedömer utredningen att bör säkerställa och tydliggöra att båda direktiven genom- förs i svensk ekonomisk zon. Utredningens förslag innebär inte en ökad samordning mellan å ena sidan prövningen enligt artskyddsförordningen och å andra sidan lagen (1966:314) om kontinentalsockeln. Författningsförslagen påve- rkar inte heller i övrigt tillämpningen av den lagen. 11.6.2Jakt – och fiskelagstiftningen I jaktlagen definieras vilka djur som omfattas och vad som menas med jakt. Med jakt avses att fånga eller döda vilt samt att i sådant syfte söka efter, spåra eller förfölja vilt129. Med vilt avses vilda däggdjur och fåglar. Till vilt räknas också djur som hålls i hägn.130 Vilt får hållas i ett vilthägn eller liknande anläggning endast efter tillstånd av läns- styrelsen.131 Enligt regleras all avsiktlig jakt på dägg- djur och fåglar av jaktbestämmelserna, även illegal jakt.132 Fiskelagen anger att med fiske avses verksamhet som syftar till att fånga eller döda fritt levande fisk.133 I fiskelagens mening gäller 1997/98:45. Del 2, s. 11 och prop. 2007/08:154. Miljöskyddet i ekonomiska zon, s. 8 f. 129Att fånga eller bedöva djur för att undersöka dem eller märka dem räknas också som jakt. (Wichmann, (, Karnov), kommentaren till 2 § jaktlag [1987:259]). 130Jfr RÅ 1977 s. 275. 13141 a § jaktförordning (1987:905). 132Naturvårdsverket (2009). Del 1 – fridlysning och dispen- ser. 2009:2, s. 20–21. 1335 § fiskelag (1993:787). Förslag på nytt 8 kap. vad som sägs om fisk även vattenlevande blötdjur och vattenlevande kräftdjur134. I fiskeförordningen135 anges att det är förbjudet att fiska mal, flodpärlmussla och sådana arter av fisk, vattenlevande kräftdjur och vattenlevande blötdjur som i bilaga 1 till artskyddsförordningen har markerats med N. Här regleras också vilka fiskemetoder som inte får användas, med särreglering för de arter som i artskyddsför- ordningens bilaga 1 har markerats med N eller F. Havs- och vatten- myndigheten är huvudansvarig för tillsyn och tillsynsvägledning för allt fiske (genom att vi föreslår nya bilagor kommer följdändringar att fordras här). Precis som enligt gällande lagstiftning omfattas alltså avsiktligt dödande eller fångande av fåglar eller däggdjur eller insamlande av fågelägg av jakt- och fiskelagstiftningen, när avsikten med handlingen också är just det, medan situationen, att den förbjudna handlingen är en accepterad konsekvens av handlingen omfattas av fridlysnings- reglerna i 8 kap. Nedan redogör vi för ett antal exempel på uttryck för behov av, en vilja till eller för en faktisk planeringsambition i syfte att genomföra skydd för arterna och deras livsmiljöer, som förekommer i olika policydokument, rättsliga dokument, riktlinjer eller strategier. Redo- görelsen är inte uttömmande utan ska ses som exemplifierande. Av Agenda 2030-propositionen136 framgår att hållbar utveckling ska vägleda all politik och att ska driva på genom- förandet av Agenda 2030 såväl nationellt som internationellt samt att genomförandet ska präglas av agendans princip att ingen ska läm- nas utanför. Utgångspunkten är, enligt regeringen, att Agenda 2030 ge- nomförs inom ordinarie strukturer för styrning och organisering samt genom att integrera och använda agendan som ett verktyg i de ordi- narie processerna för hur politik utformas och genomförs. 1344 § fiskelag (1993:787). 135Förordning (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen. 2019/20:188. genomförande av Agenda 2030. Förslag på nytt 8 kap. tionens analys visar att de riksdagsbundna målen utgör en del av den nationella implementeringen av agendans delmål och därmed är vik- tiga utgångspunkter för genomförande av agendan. Av SCB:s rapport av Agenda 2030 i – Sta- tistisk lägesbild 2019 framgår att alltjämt har flera utmaningar att hantera innan de riksdagsbundna miljömålen nås. Även om de riksdagsbundna miljömålen ser olika ut och har tagits fram i olika sammanhang konstaterar regeringen sammantaget att arbetet med att genomföra miljömålen är avgörande även för genomförandet av den ekologiska dimensionen av Agenda 2030.137 I propositionen framhålls också en sammanhållen och effektiv statlig styrning som något väsent- ligt i syfte att underlätta agendans genomförande utifrån ett kommu- nalt och regionalt helhetsperspektiv.138 11.7.2EU-kommissionen om behov av planering För att uppfylla Nagoyabeslutets mål har antagit en strategi för biologisk mångfald i EU (se avsnittet om EU-rättslig bakgrund). I punkt 75 uppmanas medlemsstaterna att