sou · H9B337 · 2022-01-01 00:00:00 — I assistansanordnarens ansvar att säkra verksamhetens kvalitet ingår också ett ansvar att bedriva ett systematiskt förbättringsarbete.260 Det innebär bland annat att assistansanordnaren fortlöpande ska be- döma om det finns en risk för att händelser skulle kunna inträffa som har betydelse för verksamhetens kvalitet (riskanalys). För varje så- dan händelse ska assistansanordnaren uppskatta sannolikheten för att händelsen inträffar och bedöma vilka negativa konsekvenser som skulle kunna bli följden av händelsen.261 Assistansanordnaren ska även utföra egenkontroll och hantera avvikelser.262 Man ska vidta de åtgärder som krävs för att säkra verksamhetens kvalitet och vid be- hov förbättra de processer och rutiner som finns.263 Var och en som arbetar inom verksamhet enligt LSS ska medverka till att de insatser som ges är av god kvalitet.264 Den som fullgör upp- gifter i verksamhet enligt LSS ska också genast rapportera om han eller hon uppmärksammar eller får kännedom om ett missförhål- 2581 kap. 1 § och 2 kap. 1 § föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9) om ledningssystem för systematiska kvalitetsarbete. 2591 kap. 1 och 3 §§ och 3 kap. 2 § föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9) om ledningssystem för systematiska kvalitetsarbete. 2606 § LSS och 1 kap. 1–2 §§ föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9) om ledningssystem för systematiska kvalitetsarbete. 2615 kap. 1 § föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9) om lednings- system för systematiska kvalitetsarbete. 2625 kap. 2, 3 och 6 §§ föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9) om led- ningssystem för systematiska kvalitetsarbete. 2635 kap. 7–8 §§ föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9) om lednings- system för systematiska kvalitetsarbete. 26424 a § LSS. Stöd vid behov av sjukvårdande insatser lande eller en påtaglig risk för ett missförhållande som rör den som får insatsen, så kallad rapportering enligt lex Sarah.265 Denna skyldig- het omfattar alla som fullgör uppgifter i verksamheten, det vill säga såväl personliga assistenter som arbetsledare och verksamhetsche- fer.266 Missförhållanden som ska rapporteras kan vara både utförda handlingar och sådant som någon har underlåtit att utföra och som innebär eller har inneburit ett hot mot eller har medfört konsekven- ser för enskildas liv, säkerhet eller fysiska eller psykiska hälsa. Med en påtaglig risk för ett missförhållande innebär att det är fråga om en uppenbar och konkret risk för ett missförhållande.267 Den som bedriver verksamheten ansvarar för att ett missförhål- lande eller en påtaglig risk för ett missförhållande ska dokumenteras, utredas och avhjälpas eller undanröjas utan dröjsmål.268 Om missför- hållandet är allvarligt ska den som bedriver verksamheten anmäla detta till , så kallad anmälan om lex Sarah.269 Ingen skyldighet att rapportera till hälso- och sjukvården om skador eller risker för skador inträffat vid egenvården Det finns inte någon omedelbar koppling mellan assistansanordna- ren och hälso- och sjukvården ifall en skada eller risk för skada skulle inträffa när en personlig assistent utför egenvård. Det finns exem- pelvis inte något generellt krav på att en assistansanordnare ska med- dela hälso- och sjukvården om det skulle komma fram att personalen inte kan utföra egenvården på ett säkert sätt. Ett sådant krav finns däremot till exempel för den som förestår en bostad med särskild service för barn eller ungdomar enligt LSS.270 26524 b § LSS. 266Se 2 kap. 1 § föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:5) om lex . 2672 kap. 3 § föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:5) om lex . 26824 e § LSS. 26924 f § LSS. 27013 § andra stycket föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2012:6) om bo- stad med särskild service för barn eller ungdomar enligt LSS. Stöd vid behov av sjukvårdande insatser 3.6.5Vad gäller om en skada inträffar när den enskilde får hjälp av en personlig assistent att utföra egenvård? Som beskrivits ovan anses utförandet av egenvård ske utanför till- lämpningsområdet för hälso- och sjukvårdslagen. Personliga assi- stenter som utför egenvårdsåtgärder är inte att betrakta som hälso- och sjukvårdspersonal och utförandet av åtgärderna sker inte inom en hälso- och sjukvårdsverksamhet.271 Det är därför inte självklart att den som drabbas av en personskada i samband med att hjälp med egenvård ges av en personlig assistent kan få ekonomisk ersättning enligt patientskadelagen. Skada som beror på brister i de delar som hälso- och sjukvården ansvarar för De delar som har samband med egenvården och som utförs av per- sonal inom hälso- och sjukvården, till exempel bedömning, plane- ring, dokumentation och uppföljning, omfattas av hälso- och sjuk- vårdens ansvar och regelverk. Om det skulle vara sannolikt att den skada som inträffat orsakats exempelvis av en bristfällig egenvårds- bedömning, felaktiga ordinationer eller anvisningar eller bristfällig uppföljning skulle det därför kunna bli aktuellt med patientskade- ersättning enligt patientskadelagen.272 Om skadan skulle bero på att uppgifterna utförts på fel sätt Det finns inte någon reglering om att assistansanordnare ska ha nå- gon försäkring med motsvarande villkor som patientförsäkringen som träder in vid skador som inträffar när hjälp ges med egenvård. Om en person skulle råka skadas i samband med att dennes person- liga assistent utför egenvård – och skadan inte kan anses bero på ex- empelvis en felaktig ordination eller anvisning från hälso- och sjuk- vårdspersonalen – kan därför hen bara få ekonomisk ersättning uti- från vad som följer av skadeståndslagen (1972:207). Att få ersättning genom skadestånd är en mer komplicerad process än att få ersättning genom patientförsäkringen (se avsnitt 3.5.5). 2713 och 5 §§ patientskadelagen (1996:799). 272Socialstyrelsens meddelandeblad nr 6/2013 föreskrifter om bedömningen av egenvård, s. 9. Stöd vid behov av sjukvårdande insatser den enskilde skulle kunna visa att det finns grund för skadestånd torde det dock i normalfallet vara den personlige assistentens arbets- givare som ansvarar för att utbetala ersättningen, snarare än den per- sonliga assistenten själv. Detta på grund av det så kallade principal- ansvaret som innebär att arbetsgivaren har ansvaret för skador som arbetstagare orsakat genom fel eller försummelse i tjänsten.273 Det är endast vid synnerliga skäl som arbetstagaren själv är skadeståndsan- svarig.274 Principalansvaret gäller för både offentliga och privata ar- betsgivare.275 ingår en så kallad ansvarsförsäkring i de försäk- ringar som tecknas av företag. Ersättning utges då från ansvarsför- säkringen om en eventuell skadeståndsskyldighet skulle inträda för den som tecknat försäkringen. Det innebär alltså att den som drab- bats av skadan kan få ut det fastställda beloppet även om den skade- ståndsskyldiga utföraren saknar de ekonomiska förutsättningar som krävs. Det finns inte något krav på att assistansanordnare ska ha en ansvarsförsäkring som täcker eventuell skadeståndsskyldighet. 3.7Om möjligheten att utbyta information En person som har behov av både personlig assistans och sjukvår- dande insatser har ofta kontakter med ett flertal olika aktörer som alla har olika roller, exempelvis hälso- och sjukvården, assistansan- ordnare, personliga assistenter, och kommunen. En naturlig följd av detta är att flera olika aktörer har tillgång till uppgifter om den enskildes hälsotillstånd och andra personliga för- hållanden. Vilken typ av uppgifter det är fråga om kan variera bero- ende på vad som är relevant för den aktuella verksamhetens område eller funktion. Även om en viss aktör har tillgång till information som skulle kunna vara av betydelse för en av de andra aktörerna, står det inte dessa fritt att överlämna uppgifterna till varandra. Detta följer av regler om sekretess och tystnadsplikt. Sekretess är det begrepp som används när det handlar om offentliga aktörer, medan man i fråga om icke-offentliga aktörer i stället talar om tystnadsplikt. 2733 kap. 1 § skadeståndslagen (1972:207). 2744 kap. 1 § skadeståndslagen (1972:207). 1972:5 med förslag till skadeståndslag m.m. s. 467 ff. Stöd vid behov av sjukvårdande insatser 3.7.1Grundläggande regler om sekretess och tystnadsplikt i hälso- och sjukvården, socialtjänstverksamhet och hos I normalfallet behöver en menprövning göras innan uppgifter får lämnas ut Sekretess för myndigheter regleras i offentlighets- och sekretessla- gen (2009:400).276 I 25 kap. 1 § och 26 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen framgår att det både inom hälso- och sjukvården och gäller så kallad stark sekretess, vilket innebär att upp- gifter om enskilda som huvudregel bara får lämnas ut om det står klart att uppgifterna kan röjas utan att den enskilde eller någon när- stående lider men. Verksamhet enligt LSS jämställs i offentlighets- och sekretesslagen med socialtjänst.277 Hos gäller en något svagare sekretess. Den in- nebär att uppgifter om enskilda som huvudregel bara får lämnas ut om det inte kan antas att den enskilde eller någon närstående lider men om uppgiften röjs.278 Icke-offentliga vårdgivare och icke-offentliga anordnare av per- sonlig assistans omfattas inte av reglerna i offentlighets- och sekre- tesslagen. I stället skyddas uppgifter om enskilda genom bestämmelser om tystnadsplikt i 6 kap. 12–16 §§ patientsäkerhetslagen (2010:659) respektive 29 § LSS. Tystnadsplikten innebär i korthet att personer som är eller har varit verksamma inom de aktuella verksamheterna inte obehörigen får röja uppgifter om enskilda.279 I tillämpningen har tystnadsplikten stora likheter med den ovan nämnda sekretessen enligt offentlighets- och sekretesslagen och vid bedömningen av om tystnadsplikten i ett enskilt fall får brytas kan därmed viss vägled- ning hämtas där.280 I avsnitten nedan kommer därför bara att redo- göras för de förutsättningar för utlämnande av uppgifter som följer av offentlighets- och sekretesslagen. Bedömningen av om utlämnande av en uppgift kan leda till men för en enskild eller någon närstående kallas för menprövning. Med begreppet men avses olägenhet av icke-ekonomisk eller ekonomisk 2762 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 27726 kap. 1 § fjärde stycket offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 27828 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 2796 kap. 12 patientsäkerhetslagen (2010:659) och 29 § LSS. 280Angående tystnadsplikt i hälso- och sjukvården se till exempel prop. 2007/08:126 Pa- tientdatalag m.m., s. 46, s. 133 samt s. 248. Angående tystnadsplikt i socialtjänstverksamhet se till exempel prop. 2005/06:161 Sekretessfrågor – skyddade adresser m.m., s. 82 och 93. Stöd vid behov av sjukvårdande insatser art som vållas av röjandet av uppgift om personligt förhållande.281 Det kan vara fråga om att någon blir utsatt för andras missaktning om hens personliga förhållanden blir kända. Redan den omständig- heten att vissa personer känner till en ömtålig uppgift kan anses till- räckligt för att medföra men. Utgångspunkten för bedömningen är den berörda personens egen upplevelse. Bedömningen måste dock i viss utsträckning kunna korrigeras på grundval av gängse värderingar i samhället.282 Sekretessen gäller inte bara i förhållande till andra enskilda utan även i förhållande till andra myndigheter. Den gäller även i vissa fall mellan olika verksamhetsgrenar inom en myndighet.283 I förarbeten till regleringen av hälso- och sjukvårds- och social- tjänstsekretessen har det framhållits att detta är områden där det ställs särskilt höga krav på sekretess kring enskildas personliga för- hållanden. Där framhålls att läkarsekretessen är ett väsentligt inslag i läkaretiken.284 I förarbeten har också framhållits att sekretessen i förhållande till andra myndigheter kan vara av avgörande betydelse för enskildas benägenhet att söka sig till vården.285 Uppgifter kan lämnas ut trots sekretess om den enskilde samtycker till det Av 10 kap. 1 § och 12 kap. 1–2 §§ offentlighets- och sekretesslagen följer att en uppgift som omfattas av sekretess i normalfallet kan lämnas ut om den enskilde själv samtycker till det. När det gäller en enskild som är underårig gäller sekretessen som huvudregel även i förhållande till dennes vårdnadshavare. Sekretes- sen gäller dock normalt inte i förhållande till vårdnadshavaren i den utsträckning denne enligt 6 kap. 11 § har rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör den underåriges personliga angelägenheter.286 2008/09:150 Offentlighets- och sekretesslag, s. 349 och s. 352 f. och prop. 1979/80:2 med förslag till sekretesslag m.m., del A s. 8, s. 455 f. och s.493. 2008/09:150 Offentlighets- och sekretesslag, s. 349 och s. 352 f. och prop. 1979/80:2 med förslag till sekretesslag m.m., del A s. 8, s. 455 f. och s. 493. 2838 kap. 1–2 §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 1979/80:2 med förslag till sekretesslag m.m., del A, s. 154 ff. och s. 160 f. 1981/82:186 om ändring i sekretesslagen (1980:100) m.m., s. 12. 28612 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Stöd vid behov av sjukvårdande insatser Uppgifter kan lämnas ut trots sekretess om det finns en reglerad uppgiftsskyldighet Reglerna om sekretess medför att en myndighet inte utan vidare kan lämna ut uppgifter till en annan myndighet utan samtycke från den enskilde. Möjligheten att utbyta information beror då på om det finns en så kallad uppgiftsskyldighet. I 10 kap. 28 § offentlighets- och sekretesslagen finns nämligen en sekretessbrytande bestämmelse som innebär att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en annan myndighet om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. En uppgiftsskyldighet kan vara formulerad på olika sätt. I vissa fall ska uppgifter lämnas av någon på eget initiativ, det vill säga utan att de specifikt har efterfrågats av mottagaren (kan också kallas an- mälningsskyldighet).287 I andra fall handlar det om att vissa uppgifter ska lämnas ut först efter begäran. 3.7.2När får uppgifter lämnas mellan hälso- och sjukvården och en enskilds assistansanordnare eller personliga assistenter? I 25 kap. 11–14 §§ samt 26 kap. 8–10 §§ offentlighets- och sekretess- lagen finns bestämmelser om när hälso- och sjukvårdssekretessen re- spektive socialtjänstsekretessen kan brytas.288 Bestämmelserna rör dock vissa specifika situationer och hälso- och sjukvården kan inte utan vidare utan den enskildes samtycke lämna uppgifter om den en- skildes egenvård till aktörer inom område.289 Det- samma gäller i den motsatta riktningen, det vill säga från aktörer inom område till hälso- och sjukvården. I normalfallet gäller alltså att hälso- och sjukvården och de per- sonliga assistenterna inte kan utbyta information som rör den en- skildes egenvård och hur den ska utföras om det inte finns ett sam- tycke från den enskilde.290 287Ett exempel på detta är skyldigheten för vissa myndigheter och yrkesverksamma att anmäla till socialnämnden om de i sin verksamhet får kännedom om eller misstänker att ett barn far illa enligt 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453). 288Dessa bestämmelser gäller utöver de generella sekretessbrytande bestämmelser som finns i exempelvis 10 kap. offentlighets- och sekretesslagen. 289Det finns däremot i 25 kap. 11 § offentlighets- och sekretesslagen vissa mer generella möj- ligheter att lämna uppgifter från en myndighet som bedriver hälso- och sjukvård till en annan myndighet som bedriver hälso- och sjukvård (sammanhållen journalföring). 29025 kap. 1 §, 26 kap. 1 § och 10 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Stöd vid behov av sjukvårdande insatser Om den enskilde inte kan samtycka Givetvis kan det dock uppkomma situationer då den enskilde på grund av sitt hälsotillstånd eller av andra skäl inte kan samtycka till att en uppgift lämnas ut, men utlämnandet behövs för att hen ska få nödvändig vård, omsorg, behandling eller annat stöd. 13 § offentlighets- och sekretesslagen framgår att: Om den enskilde på grund av sitt hälsotillstånd eller av andra skäl inte kan samtycka till att en uppgift lämnas ut, hindrar sekretess enligt 1 § inte att en uppgift om honom eller henne som behövs för att han eller hon ska få nödvändig vård, omsorg, behandling eller annat stöd lämnas från en myndighet inom hälso- och sjukvården till en annan myndighet inom hälso- och sjukvården eller inom eller till en enskild vårdgivare eller en enskild verksamhet på område. Av förarbetena framgår dock att detta undantag inte får tillämpas rutinmässigt. Då det i enskilda fall används ska det ske med urskill- ning och varsamhet. Den enskildes samtycke ska i första hand utver- kas. Bestämmelsen kan bli tillämplig först om den enskilde på grund av demens eller annat hälsorelaterat skäl inte kan samtycka. Viljan hos den patient som klart och utan inflytande av allvarlig psykisk störning eller liknande motsätter sig ett uppgiftslämnande ska alltid respekteras.291 När det gäller barn och unga finns det sekretessbrytande bestämmel- ser som gör det möjligt för myndigheter inom hälso- och sjukvård och socialtjänst att i undantagsfall utbyta uppgifter med varandra för att kunna bistå en enskild trots att de inte kunnat inhämta samtycke till att lämna ut utgifter. Enligt 25 kap. 12 § offentlighets- och sekretesslagen hindrar inte sekretessen enligt 25 kap. 1 § att en uppgift om en enskild eller när- stående till denne lämnas från en myndighet inom hälso- och sjuk- vården till en annan sådan myndighet eller till en myndighet inom , om det behövs för att ge den enskilde nödvändig vård, behandling eller annat stöd och denne inte har fyllt . Av 26 kap. 9 § offentlighets- och sekretesslagen följer att sekre- tessen enligt 26 kap. 1 § inte hindrar att uppgift om en enskild eller 2007/08:126 m.m., 2. 160 ff. och s. 272. Stöd vid behov av sjukvårdande insatser någon närstående till denne lämnas från en myndighet inom social- tjänsten till en annan sådan myndighet eller till en myndighet inom hälso- och sjukvården, om det behövs för att ge den enskilde nöd- vändig vård, behandling eller annat stöd och denne inte har fyllt ar- ton år. Bestämmelserna utgör undantag från det sekretesskydd som den enskilde har och de ska användas med urskillning och varsamhet. De bör endast användas i de situationer där det är nödvändigt för att bistå en enskild. I första hand bör ett samtycke utverkas.292 Nöd föreligger när fara hotar liv, hälsa, egendom eller något annat viktigt intresse som skyddas av rättsordningen. En handling som nå- gon gör i nöd är straffri om den är försvarbar i förhållande till farans beskaffenhet, den skada som åsamkas annan och omständigheterna i övrigt.293 Detta innebär att det i vissa fall kan vara straffritt att lämna ut sekretessbelagda uppgifter, trots att varken en menprövning har gjorts eller en sekretessbrytande bestämmelse har tillämpats. Det för- utsätter dock att det föreligger fara för någons liv eller hälsa.294 Sekretess gäller mellan myndigheterna, men det innebär också att uppgifter inte får lämnas fritt till vem som helst inom myndigheten eller mellan olika verksamhetsgrenar inom samma myndighet. Det är inte alltid självklart var dessa så kallade sekretessgränser går. Social- styrelsen har publicerat vägledningen Sekretess- och tystnads- pliktsgränser i och hälso- och sjukvården där dessa frågor beskrivs närmare. 1990/91:111 om sekretess inom och mellan myndigheter på vårdområdet m.m., s. 40 f. 29324 kap. 4 § (1962:700). 294Socialstyrelsen (2012). Sekretess- och tystnadspliktsgränser i och hälso- och sjuk- vården, s. 25. Stöd vid behov av sjukvårdande insatser 3.7.3Hur kan få information om ändrade förhållanden som rör assistansersättningen? Olika aktörer har olika skyldigheter och möjligheter när det handlar om att överlämna information till . Nedan be- skrivs vad som kan vara relevant utifrån utredningens fokus på bety- delsen av förändringar i den enskildes egenvårdsbedömning. Den en- skilde har en skyldighet att anmäla ändrade förhållanden Enligt 110 kap. 46 § socialförsäkringsbalken ska den som ansöker om, har rätt till eller annars får en förmån enligt socialförsäkrings- balken anmäla sådana ändrade förhållanden som påverkar rätten till eller storleken av förmånen. Det kan vara fråga om till exempel för- ändringar i hälsotillstånd, civilstånd eller bostadsförhållanden.295 En sådan anmälan ska göras och senast fjorton da- gar efter det att den anmälningsskyldige fick kännedom om föränd- ringen.296 Om en person inte har uppfyllt sin anmälningsskyldighet kan detta leda till att assistansersättningen dras in eller sätts ned.297 Denne kan också bli återbetalningsskyldig.298 Om en förändrad egenvårdsbedömning har betydelse för en per- sons rätt till assistansersättning kan detta vara ett sådant förhållande som ska anmälas till i enlighet med bestämmelsen. Kommuner, offentlig hälso- och sjukvård och assistansanordnare har skyldighet att lämna vissa uppgifter på begäran I 110 kap. 31 § socialförsäkringsbalken finns en lagstadgad skyldig- het för bland annat myndigheter, arbetsgivare och uppdragsgivare samt anordnare av personlig assistans att lämna uppgifter till För- säkringskassan som avser en namngiven person när det gäller förhål- landen som är av betydelse för tillämpningen av balken. Uppgifts- skyldigheten förutsätter att specifikt har begärt uppgiften. Eftersom det finns en lagstadgad skyldighet att lämna upp- gifterna till kan de lämnas utan hinder av sek- retess, med stöd av 10 kap. 28 § offentlighets- och sekretesslagen. 295110 kap. 46 § första och andra stycket socialförsäkringsbalken (2010:110). 296110 kap. 47 § socialförsäkringsbalken (2010:110). 297110 kap. 52 § socialförsäkringsbalken (2010:110). 298108 kap. 2 § socialförsäkringsbalken (2010:110). Stöd vid behov av sjukvårdande insatser möjlighet att begära ut uppgifter i utred- ningssyfte följer av bland annat 110 kap. 13 och 14 §§ socialförsäk- ringsbalken. I ärende hos JO aktualiserades frågor om Försäkrings- kassans befogenheter att begära in uppgifter från andra än en part. I ärendet betonades vikten av att det i varje enskilt fall görs en nog- grann avvägning mellan den enskildes krav på integritet och behovet av utredning, och att inriktningen alltid måste vara att inte hämta in mer kompletterande utredning än vad som krävs för att kunna göra en korrekt försäkringsmässig bedömning.299 Kommuner och vissa assistansanordnare har i vissa fall skyldighet att lämna uppgifter på eget initiativ Av 110 kap. 46 § tredje stycket socialförsäkringsbalken framgår att en kommun eller assistansanordnare i vissa fall har en skyldighet att anmäla till om denne har kännedom om sådana ändrade förhållanden som påverkar en persons rätt till eller storleken av förmånen.300 Detta gäller om kommunen eller assistansanordna- ren, på begäran av den enskilde, har fått utbetalt assistansersättning enligt 51 kap. 19 § socialförsäkringsbalken direkt från Försäkrings- kassan. Skyldigheten innebär inte att förhållanden måste efterfors- kas, utan omfattar bara omständigheter som den som tagit emot ut- betalningen har kännedom om.301 Eftersom det i dessa fall finns en lagstadgad skyldighet att lämna uppgifterna till kan detta göras utan hinder av sekretess, med stöd av 10 kap. 28 § offentlighets- och sekretesslagen. Av 15 § 10 LSS följer att en kommun ska anmäla till Försäkrings- kassan om det finns anledning att anta att assistansersättning an- vänds för annat än köp av personlig assistans eller kostnader för per- sonliga assistenter. Kommuner har också, enligt lagen (2008:206) om underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärds- systemen, en skyldighet att underrätta , eller en annan kommun, om det finns anledning att anta att en ekonomisk förmån eller ett ekonomiskt stöd har beslutats, betalats ut eller till- 299JO:s beslut dnr 2031–2015 (). 300110 kap. 46 § första till tredje stycket socialförsäkringen (2010:110) och 51 kap. 19 § social- försäkringsbalken (2010:110). 2012/13:1 Budgetpropositionen , utgiftsområde 9, s. 259. Stöd vid behov av sjukvårdande insatser