sou · H9B351 · 2022-01-01 00:00:00 — avses i 12 kap. 6 § eller påverkar arter som regleras av 8 kap. 9–12, 13–19 och 21– 23 §§ eller dessa arters 50Senaste lydelse (2018:1940). 3. avverkning, hyggesbehand- 3. avverkning, hyggesbehand- ling, beståndsanläggning, bestånds- ling, beståndsanläggning, bestånds- vård, uttag av skogsbränsle, skogs- vård, uttag av skogsbränsle, skogs- bilvägar, skogsgödsling, kalkning i bilvägar, skogsgödsling, kalkning i skogsmark och andra skogsbruks- skogsmark och andra skogsbruks- åtgärder, om verksamheterna åtgärder, om verksamheterna eller åtgärderna kan påverka mil- eller åtgärderna kan påverka mil- jön i ett sådant område som jön i ett sådant område som avses i 7 kap. 27 § , avses i 7 kap. 27 § , 4. hantering enligt förordning 4. hantering enligt förordning (EU) nr 1143/2014, om hanter- (EU) nr 1143/2014, om hanter- ingen avser en skogsträdart av ingen avser en skogsträdart av unionsbetydelse avsedd för virkes- unionsbetydelse avsedd för virkes- produktion på sådan mark som produktion på sådan mark som omfattas av bestämmelser i skogs- omfattas av bestämmelser i skogs- 5. kommersiella aktiviteter med timmer- och trävaror som avser en trädart som finns upptaget i för- ordning (EG) nr 338/97. Denna lag träder i kraft . 1.18Förordning om ändring i förordning (2007:667) om allvarliga miljöskador Härigenom föreskrivs att 4 § förordning (2007:667) om allvarliga miljöskador ska ha följande lydelse. Vid bedömningen av om en skada är en allvarlig miljöskada enligt 10 kap. 1 § andra stycket 3 ska det tas särskild hänsyn till om skadan har en betydande negativ effekt när det gäller att uppnå eller bibehålla en gynnsam bevarandestatus för 1. en skyddad djur- eller växt- 1. myskoxe eller järv eller en art som har markerats med bok- skyddad djur- eller växtart som staven B, N eller n i bilaga 1 till anges i bilaga 1, 3, eller 4 till (2007:845), eller (2007:845), eller 2. livsmiljön för en sådan art som avses i 1, om skadan avser a)ett naturområde som har förtecknats enligt 7 kap. 27 § första stycket 1 eller 2 , eller b) ett djurs fortplantnings- b) ett djurs fortplantnings- område eller viloplats som skyd- område eller viloplats som skyd- das enligt föreskrifter som har das enligt 8 kap. . meddelats med stöd av 8 kap. 1 § Denna lag träder i kraft . 51(2013:267). Den som importerar, expor- terar eller bedriver verksamhet som avses i 8 kap. 24 c, 30 och 31 §§ ska betala av- gift för prövning och tillsyn enligt den förordningen, rådets förordning (EG) nr 338/97 av om skyd- det av arter av vilda djur och växter genom kontroll av han- deln med dem eller kom- missionens förordning (EG) nr 865/2006 av om närmare föreskrifter för till- lämpningen av rådets förordning (EG) nr 338/97 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem. 1.19Förordning om ändring i förordning (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt Härigenom föreskrivs att 7 kap. 2 § förordning (1998:940) om av- gifter för prövning och tillsyn enligt ska ha följande lydelse. Den som importerar, expor- terar eller bedriver verksamhet som avses i 26, 35 eller 40 § art- skyddsförordningen (2007:845) ska betala avgift för prövning och tillsyn enligt den förord- ningen, rådets förordning (EG) nr 338/97 av om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem eller kom- missionens förordning (EG) nr 865/2006 av om närmare föreskrifter för till- lämpningen av rådets förordning (EG) nr 338/97 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem. Denna lag träder i kraft . 52(2007:848). 1.20Förordning om ändring i förordning (2009:1464) med instruktion för Härigenom föreskrivs att 4 § förordning (2009:1464) med instruk- tion för ska ha följande lydelse. 1.verka för att det generationsmål för miljöarbetet och de miljö- kvalitetsmål som har fastställt nås och vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling, 2.samordna uppföljning, utvärdering och rapportering i fråga om miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap, och 3.skapa förutsättningar för att ett rikt och varierat odlingsland- skap upprätthålls, att den biologiska mångfalden främjas och att jordbrukets belastning på miljön blir så liten som möjligt. 4.verka för skydd av vilda djur- och växtarter i nationell och inter- nationell handel. Denna lag träder i kraft . 1.21Förordning om ändring i förordning (2009:1393) med instruktion för Härigenom föreskrivs att 4 § förordning (2009:1393) med instruk- tion för ska ha följande lydelse. 1.utöva tillsyn över att lagstiftning där har an- getts som tillsynsmyndighet följs, 2.ansvara för inventering, uppföljning och utvärdering av hur landets skogar sköts i förhållande till 1 §, 3.bedriva rådgivning och information om hur landets skogar bör skötas enligt 1 §, 4.verka för att det generationsmål för miljöarbetet och de miljö- kvalitetsmål som har fastställt nås och vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling, 5.samordna uppföljning, utvärdering och rapportering i fråga om miljökvalitetsmålet Levande skogar, 6.medverka i frågor om samhällsplanering för en hållbar utveck- ling och hushållning med naturresurser, och 7.samordna genomförande, utveckling, uppföljning och rappor- tering av det mål för friluftslivspolitiken som har fastställt. 8.pröva frågor gällande dis- pens från fridlysningsbestämme- lserna i 8 kap. i sam- band med sådana ärenden som handläggs inom ramen för myn- dighetens lagstadgade uppdrag. Uppgiften i första stycket 7 avser tillgång till natur för friluftsliv på skogsmark. Denna lag träder i kraft . 53(2016:107). 1.22Förordning om ändring i förordning (2012:989) med instruktion för Härigenom föreskrivs att 4 § förordning (2012:989) med instruk- tion för ska ha följande lydelse. 1.ansvara för central tillsynsvägledning, 2.samverka med länsstyrelserna för att åstadkomma ett effektivt tillsynsarbete, 3.bevaka allmänna miljövårdsintressen i mål och ärenden där tillämpas och som handläggs hos myndigheter och dom- stolar samt lämna synpunkter tidigt i processen, 4.delta i miljöprövningar som gäller frågor som är principiellt viktiga eller har stor betydelse för miljön, 5.vägleda statliga myndigheter i deras miljöledningsarbete, 6.samordna uppföljning och utvärdering av miljökvalitetsmålen Begränsad klimatpåverkan, luft, Bara naturlig försurning, Skyd- dande ozonskikt, Myllrande våtmarker, Storslagen fjällmiljö och Ett rikt växt- och djurliv, 7.utveckla, följa upp och samordna arbetet med miljöinforma- tionsförsörjning och ansvara för den övergripande administrativa samordningen av miljöövervakningen, 8.i samråd med Havs- och vattenmyndigheten fördela medel för miljöövervakning, uppföljning av miljökvalitetsmålen och interna- tionell rapportering och efter samråd med övriga berörda myndig- heter och organisationer ansvara för genomförandet av miljööver- vakningen samt beskriva och analysera miljötillståndet inom sitt ansvarsområde, 9.finansiera miljöforskning av hög kvalitet till stöd för Natur- vårdsverkets och Havs- och vattenmyndighetens arbete, 10.samverka med Havs- och vattenmyndigheten i frågor som har betydelse för havs- och vattenmiljön, 11.göra kunskaper om miljön och miljöarbetet tillgängliga för myn- digheter, allmänheten och andra berörda, 12.ansvara för nationell samordning och prioritering när det gäller avhjälpande av sådana föroreningsskador och allvarliga miljö- skador som avses i 10 kap. , 13.ansvara för administration, uppföljning och utvärdering av de bidrag som omfattas av förordningen (2004:100) om avhjälpande av föroreningsskador och statligt stöd för sådant avhjälpande, 14.förvärva och förvalta värdefulla naturområden för statens räkning, 15.ansvara för att ta fram underlag för beslut att inrätta natio- nalparker, 16.verka för att förutsättningarna för friluftslivet bevaras och utvecklas, 17.samordna myndigheternas arbete när det gäller friluftsliv och samverka med andra berörda i sådana frågor, 18.verka för en hållbar utbyggnad av vindkraft, 19.ansvara för frågor om jakt och vilt enligt jaktlagstiftningen, 20.verka för att avfallshanteringen i fråga om kapacitet och meto- der är effektiv för samhället och enkel för konsumenterna, 21.samordna myndigheternas arbete när det gäller omgivnings- buller, och 22.vara medlem i en sådan ideell förening som avses i 2 § Laponiaförordningen (2011:840). 23.inom sitt ansvarsområde ansvara för skydd av naturtyper och arter samt andra frågor om biologisk mångfald i landmiljöer. 24.verka för skydd av vilda djur- och växtarter i nationell och internationell handel. Denna lag träder i kraft . 1.23Förordning om värden för fridlysta djur och växter 1 § Denna förordning är meddelad med stöd av 29 kap. 12 c § miljö- balken. 2 § I denna förordning anges de värden för arter av fridlysta djur och växter som ska användas vid förverkande av exemplar av sådana arter. Värdena får även användas annars när värdet av ett djur eller en växt ska beräknas. 3 § Värdet på en unge som lämnat boet motsvarar värdet på en vuxen individ. För ungar som inte lämnat boet motsvaras en vuxen individ hos däggdjuren av en eller flera ungar i boet, hos fåglarna av ägg i boet eller en eller flera ungar i boet och hos andra djur av ett eller flera ägg, en larv, en grupp larver eller en puppa. I fråga om arter markerade med E är värdet på ett enstaka ägg eller en enstaka unge detsamma som det riktgivande värdet på en vuxen individ. Denna lag träder i kraft . 2 Uppdragen och genomförandet I utredningsdirektivet1 anges två områden som utredningen har haft att arbeta med. Dessa två huvudområden har handlat om fridlysning och ersättning och därmed sammanhängande frågor respektive om artskyddsbrottslighet och därmed sammanhängande frågor. Därtill rymmer översynen av artskyddsförordningen många olika slags frå- gor, från djurparker till pälsdjursuppfödning. I det första deluppdraget som handlat om kunskap, fridlysning och ersättningsrätt har utredningen bland annat haft i uppdrag att se över artskyddsförordningen och fridlysningsbestämmelserna för att säkerställa att regelverket effektivt och rättssäkert kan skydda arter och att lagstiftningen är tydlig gentemot markägare om när dessa har rätt till ersättning samt att regelverket är förenligt med EU- rättsliga åtaganden. För att värna äganderätten ska rättssäkerheten för markägare och företag stärkas. Det innefattar att säkerställa att markägare får ekonomisk kompensation för inskränkningar i ägande- och nyttjanderätten i den utsträckning de har rätt till. Utredningen har också, vad gäller kunskap, bland annat haft i uppdrag att analy- sera och klarlägga statens respektive verksamhetsutövarens inklusive fastighetsägarens utredningsansvar när det gäller frågor om artskydd. Uppdraget har i denna del omfattat att analysera hur långtgående rådig- hetsinskränkningar nuvarande fridlysningsbestämmelser ger utrymme för, och bör kunna ge utrymme för. Vidare att utreda om en ersätt- ningsrätt bör införas, och i så fall under vilka förutsättningar sådan ersättning bör lämnas när en fridlysningsbestämmelse medför att rådigheten över marken inskränks på ett sådant sätt att pågående markanvändning inom berörd del av fastigheten avsevärt försvåras, samt 1Se bilaga 1. att utreda beräkning och finansiering av en eventuell ersättning, samt hur en sådan ersättning skulle förhålla sig till statsstödsregelverket. I uppdraget har det också ingått att göra en utblick till några andra EU-länder, däribland , och jämföra ländernas implementer- ing av fridlysningsreglerna i EU:s naturvårdsdirektiv med genomförande. I det första uppdraget har utredningen varit begränsad på så sätt att det inte ingått i uppdraget att utreda eller lämna författningsför- slag som medför en ökad samordning mellan å ena sidan prövningen enligt artskyddsförordningen och å andra sidan lagen (1966:314) om kontinentalsockeln, väglagen (1971:948), minerallagen (1991:45), respektive lagen (1995:1649) om byggande av järn- väg. Eventuella författningsförslag får inte heller i övrigt påverka till- lämpningen av dessa lagar eller jakt- och fiskelagstiftningen. Detta har begränsat utredningens möjligheter att lämna förslag i vissa av- seenden. Det andra uppdraget har handlat om att förbättra förutsättningarna för arbetet med att förebygga, upptäcka och lagföra artskyddsrelaterad brottslighet, bland annat har ett explicit uppdrag varit att lämna ett förslag till förbud mot samlingar av fågelägg. Uppdraget har också om- fattat att utreda och, om det behövs, införa skadestånd vid artskydds- relaterad brottslighet, samt utreda de förslag som lyft i två rapporter, respektive 2019. Översynen omfattar de svenska bestämmelserna om bland annat innehav och transport av hotade arter samt handel med dessa. Detta inkluderar att överväga behovet av andra ändringar i lagstiftningen, i syfte att förebygga och bekämpa artskyddsrelaterad brottslighet. I det andra uppdraget har viinte haft samma begränsningar som i första uppdraget; utred- ningen har således inte varit begränsad till exempel i förhållande till jakt- och fiskelagstiftningen. För utredningens bedrivande har det funnits ett sekretariat bestående av tre sekreterare (två jurister och en ekolog). Utredningsuppdraget har varit mycket omfattande och rört sig såväl mellan skiftande rättsområden som skiftande sakområden. Det har omfattat internationell rätt, EU-rätt och nationell rätt, med ut- blickar mot de finska, tyska, danska och norska regleringarna ifråga om ägg och fridlysning. Det har handlat om förutsättningar för att bedriva jord- eller skogsbruk, om industri och vindkraft, om infra- struktur, turistanläggningar, torv, elledningsgator och om livsvill- koren för olika djur- och växtarter på land, i vattnet och i luften, om hantering av geografisk miljöinformation, om hur utredningsarbetet inom och Åklagarmyndigheterna går till, om smugg- lare, oologer och djurparker, om arbete vid inre gräns, ekonomiska zon och om vad som ska hända med beslag- tagna levande djur och växter samt om en hel del andra frågor. Mate- rialet har således varit mycket omfattande och komplext. Den effektiva utredningstiden har, inklusive den förlängning vi begärde och beviljades, varit . Allt har således skett inom mycket snäva tidsramar som inte blev mindre snäva av att EU- domstolen meddelade dom i målet Skydda skogen2 vilket innebar att stora delar som rörde fridlysningsreglerna behövde omtolkas och skrivas om, i ljuset av dom. Utredningens arbete har därtill ägt rum under Corona-pandemin vilket innebär att arbetet har bedrivits i det närmaste uteslutande genom digitala verktyg. Möjligen är utredningssekretariatet unikt på så sätt att vi inte har träffats tillsammans en enda gång, i den analoga världen. För uppdraget att redogöra för några andra länders lagstiftning har vi haft möten med Miljø- og i , Miljö- ministeriet i och Bundesministerium für Umwelt, Natur- und nukleare Sicherheit i . Härutöver har vi haft kontakt med domare från förvaltningsdomstolen i (), Bundesverwaltungsgericht i (), miljörättsforskare från och straffrättsforskare från . Vi har också haft flera möten med (M 2019:02) i slutskedet av den utredningen. Därtill har vi haft möten med , Birdlife , WWF, , , Svensk torv, , , Björnrike Syd, , , enskilda skogsägare samt deltagit på flera seminarier anordnade av myndigheter och orga- nisationer samt besökt en skogsfastighet i . I arbetet med bilagorna till artskyddsförordningen har utredningen biståtts av jur. stud. . En studie av genom- 2De förenade målen C-473/19 och C-474/19 Skydda skogen. förande har för utredningens räkning gjorts av professorn . Konsultföretaget advisory har för utredningens räkning studerat ett nollalternativ. Beträffande redovisningen av för- slagens konsekvenser har samråd skett med . Utredningen har till sin hjälp haft en expertgrupp med ett mycket brett spektrum av erfarenheter och infallsvinklar vad gäller artskydd och artskyddsbrottslighet. På detta sätt har kunskap tagits till vara från , , , , Havs- och vattenmyndigheten, , , , , , i , Mark- och miljödomstolen vid , vid , Artdata- banken vid , Svensk vindenergi, Lant- brukarnas riksförbund, Svenskt näringsliv, , Södra, Birdlife , och . Vi har genomfört sju möten med expertgruppen och har löpande kommunicerat mellan dessa. Alla expertgruppsmöten har ägt rum digitalt. Målsättningen i vårt arbete har, trots brist på fysiska möten, varit att ha så stor öppenhet som möjligt relativt expertgruppen. Öppen- het genom att uppmana experterna att komma med idéer och förslag men också genom att lägga fram även mindre färdiga förslag och texter till experterna för synpunkter. Experterna har i flera omgångar haft möjlighet att bidra till arbetet och att påverka de förslag som utredningen nu lägger fram. De har också gjort detta på olika sätt vilket utvecklat och format förslagen till den slutliga versionen. Ut- redningen har också använt experternas kunskap och erfarenhet genom att ställa direkta frågor till enskilda experter när vi har haft behov av det. Vi har försökt ta in, analysera och dra slutsatser av det som fram- förts. Det har funnits ett mycket stort värde i den samlade erfarenhet som funnits i expertgruppen. Av respekt för denna kunskap och erfarenhet har vi har verkligen försökt förstå och jämka samman de synpunkter, argument, tankar, åsikter och idéer som framförts från experterna med det uppdrag vi har fått och den analys vi själva gjort. har detta sammanjämkande gett välfungerande lösningar, ibland har det gett lösningar som initialt bedömdes kunna fungera bra, tills andra experter har sagt sitt eller pekat på inneboende problem eller rena anomalier som vi inte uppmärksammat tidigare. I en del fall har vi kunnat omforma förslaget, i andra fall har vi tvingats överge det. Processen har pågått in i det sista, också vad gäller inflödet av syn- punkter från experter, med efterföljande analyser och omvärderingar, vilket har inneburit att själva betänkandet omformats, fram till den tidpunkt dokumentet låstes och lämnades till tryck. 3 Definitioner och begrepp Övervakningen av arter och naturtyper inom EU delas också upp i så kallade biogeografiska regioner, som bygger på både biologiska som geologiska faktorer i landskapet. Bedömning av bevarandestatus utvärderas i varje enskild region. Indelningen i regioner gör det enklare att identifiera gemensamma prioriteringar inom EU och koordinera insatser inom samma region för att bättre kunna bevara arter och naturtyper som lever under liknande naturliga förhållande. Inom hela EU samordnas miljöövervakningen av arter och natur- typer som rapporteras till livsmiljödirektivet inom totalt 14 olika bio- geografiska och regioner. berörs av fem regioner1: •Alpin region: fjällkedjan. •Boreal region: det nordliga barrskogsbältet/taigan, större delen av räknas hit. •Kontinental region (nemoral): , södra , södra och delar av och . •Marin region, baltisk: inklusive . •Marin region, atlantisk: . Gränserna mellan regionerna är inte skarpa, men indelningen ger ändå en indikation om att de naturgivna förutsättningarna i stort varierar mellan olika områden. Det finns även andra modeller för in- delning av landskapet, exempelvis använder en indel- ning som omfattar fem regioner i landmiljöer: fjällnära, nordligt boreal, sydligt boreal, boreonemoral och nemoral. 1Naturvårdsverket (2020), arter och naturtyper i EU:s art- och habitatdirektiv, s. 15. 3.2Biologisk mångfald – definition undertecknade 1993 FN:s konvention om biologisk mång- fald2 (CBD), där detta och flera andra viktiga begrepp definieras i konventionens artikel 2: ”Biologisk mångfald” variationsrikedomen bland levande organismer av alla ursprung, inklusive från bland annat landbaserade, och andra akvatiska ekosystem och de ekologiska komplex i vilka dessa organismer ingår; detta innefattar mångfald inom arter, mellan arter och av eko- system. ”Biologiska resurser” innefattar genetiska resurser, organismer eller delar av dessa, populationer eller varje annan biotisk komponent hos eko- system med faktisk eller potentiell användning eller värde för mänsklig- heten. ”Ekosystem” ett dynamiskt komplex av växt-, djur- och mikroorga- nismsamhällen och dessas icke-levande miljö som interagerar som en funktionell enhet. ”Hållbart nyttjande” nyttjande av komponenter av biologisk mångfald på ett sätt och i en utsträckning som inte leder till långsiktig minskning av biologisk mångfald, varigenom dess potential att tillgodose nuvarande och kommande generationers behov och förväntningar bibehålls. 3.3Ekologisk integritet och resiliens För att bevara artrikedom behöver man förstå och beskriva vad som måste fungera i omvärlden för att arter ska kunna existera. Beva- randet av biologisk mångfald kan därför beskrivas i flera nivåer: från bevarande av arter och livskraftiga populationer av arter till eko- logisk integritet och ekologisk resiliens3. Ett ekosystem sägs ha integritet när dess naturliga komponenter och processer är intakta, utan någon betydande påverkan från män- niskan4. Komponenterna utgörs av gener, arter och grupper av arter medan processerna bland annat omfattar förändringar av livsmiljön, biotiska interaktioner samt närings- och energidynamik. Ekologisk integritet innebär inte ett statiskt tillstånd, utan inkluderar naturliga förändringar.5 2Konventionen om biologisk mångfald, SÖ 1993:77. 3Skogsstyrelsen, Angelstam m.fl. (2010), Landskapsansats för bevarande av skoglig biologisk mångfald, s. 5. 44, Angermeier & , 1994, Biological Integrity versus Biological Diversity as Policy Directives, s. 692. 5KTH, (2009), Network based tools and indicators for landscape ecological assess- ments, planning, and design, s. 4. Ekologisk resiliens innebär förmågan hos ett ekosystem att han- tera förändringar och fortsätta utvecklas.6 3.4Vad är en art? Vad är egentligen en art? Detta har diskuterats av forskare , och har resulterat i ett stort antal olika artdefinitioner. Eftersom nya arter utvecklas gradvis genom evolution är det inte alltid möjligt att på ett entydigt sätt dra gränser mellan olika arter, underarter och andra populationer. Detta är en av anledningarna till att det finns så många olika artbegrepp och till att det ofta är svårt att bestämma sig för hur en viss population ska klassificeras.7 skapade det morfologiska artbegreppet, som an- vändes . Enligt detta system förs indi- vider med gemensamma yttre karaktärer samman i grupper, oavsett om de har gemensam evolutionär historia eller ej.8 Denna syn på art- begreppet tillkom före evolutionsteori och har därmed be- hövt omprövas i vissa delar. En definition har formulerats av den tysk-amerikanske zoologen och brukar kallas det biologiska artbegreppet. Enligt detta artbegrepp består arter av individer som förökar sig med varandra, men som inte under naturliga förhållanden förökar sig med individer av andra arter. Detta innebär att olika arter som förekommer i samma område normalt sett inte parar sig med varandra. Anledningar till att olika arter inte parar sig med varandra kan vara att de inte svarar på varandras parningssignaler, deras parningssäsonger infaller vid olika tider eller att de förekommer i olika miljöer. Om de ändå skulle para sig med varandra, till exempel olika arter av änder i fågelparker, eller lejon och tiger i en djurpark, är avkomman ofta steril eller så blir det ingen avkomma alls. Enligt ett annat av de mest använda artbegreppen, det fylogene- tiska artbegreppet, utgörs arter av populationer som har en eller flera gemensamma ärftliga egenskaper som särskiljer dem från alla andra populationer andra arter. handlar det om skillnader som tar 6Stockholm , , Vad är resiliens? En introduktion till forskning om social-ekologiska system. 7SLU Artdatabanken, , Vad är en art? 8Forskning & Framsteg (), Art – ett tappert försök att sortera livets mångfald. sig uttryck i yttre egenskaper, såsom färgteckningar och former hos olika kroppsdelar.