sou · H9B347 · 2022-01-01 00:00:00 — Genomförandetiden räknas normalt från den dag då beslutet får laga kraft, men vid bl.a. successiva utbyggnader av bostads- eller industriområden kan detaljplanen ange att genom- förandetiden börjar löpa först eller vid olika tid- punkter i skilda delar av detaljplaneområdet. Bygglovet kan då avslås i avvaktan på att genomförandetiden börjar löpa (9 kap. 30 § första stycket 3 PBL). Krav på beaktande av allmänna och enskilda intressen Vid prövningen av frågor enligt PBL ska hänsyn tas till både enskilda och allmänna intressen (2 kap. 1 § PBL). Bestämmelsen är generell och gäller vid all prövning enligt PBL och tillämpas vid sidan av de andra mer specifika avvägningsbestämmelserna som finns i PBL. Vid avvägningen kan olika intressen stå emot varandra. Olika enskilda intressen kan stå emot varandra, liksom olika allmänna intressen. När enskilda intressen står mot allmänna intressen får den s.k. pro- portionalitetsprincipen ofta stor betydelse. Den innebär i det här sammanhanget att en myndighet måste avstå från att meddela be- tungande beslut för vilket man i och för sig kan ha författningsstöd, om de negativa konsekvenserna för den enskilde inte står i rimlig proportion till det allmänna intresse som ska tillgodoses.24 Iett område med en detaljplan har vissa avvägningar mellan de olika enskilda och allmänna intressena gjorts redan vid planläggningen. Genom detaljplanen har kommunen prövat områdets lämplighet för 24Se NJA 2016 s. 868, även HFD 2015 ref. 16 (särskilt den skiljaktiga meningen). en viss användning (4 kap. 5 § PBL). Härigenom har lokaliseringen av åtgärden redan prövats och ändamålet med åtgärden har ansetts lämplig med hänsyn till dess beskaffenhet, läge och behov (2 kap. 2 § PBL). I detaljplanen har kommunen bl.a. reglerat vilken omfattning byggnadsåtgärder ska ha och hur byggnader ska användas (4 kap. 11 § PBL), dvs. Om det har skapats en byggrätt är i vart fall vissa avvägningsfrågor redan hanterade i detaljplanen. Då får dessa, redan avgjorda, frågor inte överklagas efter beslutet om bygglov (13 kap. 2 § 8 PBL). Detalj- planer är dock ofta flexibla och medger olika genomföranden där bl.a. byggnadsverk kan placeras eller utformas på olika sätt. Vid valet mel- lan olika sådana lösningar ska byggnadsverket, inom den ram detalj- planen medger, inte onödigtvis brista i hänsynstagandet till anpass- ningen, omgivningen och varsamheten till kulturhistoriska värden m.m. Har den valda lösningen däremot skäl för sig och rimliga hänsyn har tagits, ska lov ges i enlighet med vad byggrätten medger, även om det väsentligt påverkar omgivningen i olika avseenden.25 Anpassningskravet, varsamhetskravet, kravet på god form-, färg- och materialverkan samt förvanskningsförbudet ska utformas och placeras med hänsyn till stads- och landskapsbilden, natur och kulturvärdena på platsen och intresset av en god helhetsverkan (2 kap. 6 § första stycket 1 PBL). Ett bebyg- gelseområdes särskilda historiska, kulturhistoriska, miljömässiga och konstnärliga värden ska skyddas och ändringar och tillägg i bebyg- gelsen ska göras varsamt så att befintliga karaktärsdrag respekteras och tillvaratas (2 kap. 6 § tredje stycket PBL). En byggnad ska vidare ha god form-, färg- och materialverkan (8 kap. 1 § 2 PBL). För andra anläggningar än byggnader som om- fattas av krav på bygglov och skyltar och ljusanordningar som om- fattas av krav på bygglov gäller också kraven på god form-, färg- och materialverkan (3 kap. 3 § PBF första stycket). Upplag, material- gårdar, tunnlar och bergrum behöver dock bara uppfylla kraven på god form-, färg- och materialverkan i den mån det behövs för att uppfylla kravet på hänsyn till stads- och landskapsbilden, natur- och 25Se RÅ 1991 ref. 46, 1993 ref. 59 och 2001 ref. 31. kulturvärdena på platsen och intresset av en god helhetsverkan (3 kap. 3 § andra stycket PBF). Kravet på god form-, färg- och materialverkan ska uppfyllas för hela byggnaden vid nybyggnad. Så ska, som utgångspunkt, även ske vid ombyggnad. Om detta inte är rimligt så ska kravet gälla den be- tydande och avgränsbara del av byggnaden som påtagligt förnyas genom ombyggnaden. Om det företas någon annan ändring av en om- byggnad ska kravet uppfyllas i fråga om ändringen (8 kap. 2 § PBL). Vid en ändring eller flyttning av en byggnad får kravet anpassas och avsteg göras med hänsyn till ändringens omfattning eller flyttningens syfte samt med hänsyn till byggnadens förutsättningar, varsamhets- kravet och förvanskningsförbudet (8 kap. 7 § PBL). En byggnad, en lovpliktig anläggning, en tomt med skyddsbestäm- melser, allmänna platser och bebyggelseområden som är särskilt värde- fulla från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig syn- punkt får inte förvanskas (8 kap. 13 § PBL). En ändring eller flytt av en byggnad eller lovpliktig anläggning ska utföras varsamt med hän- syn till byggnadens karaktärsdrag och ta vara på byggnadens tekniska, historiska, kulturhistoriska, miljömässiga och konstnärliga värden (8 kap. 17–18 §§ PBL). Anpassnings- och utformningskraven, varsamhetskravet samt för- vanskningsförbudet kan i praktiken i viss mån gå in i varandra. Förenk- lat kan sägas att anpassningskravet gäller en åtgärds anpassning till sin omgivning, utformningskraven gäller ett enskilt byggnadsverks estetiska egenvärde och varsamhetskravet respektive förvansknings- förbudet en befintlig kulturvärden. Hur långt kravet på hänsyn till omgivningen behöver drivas är beroende på miljöns karaktär. Större krav på anpassning till omgiv- ningen kan ställas i värdefulla miljöer och i närheten av byggnader av större kulturhistoriskt värde.26 Anpassningskravet får av naturliga skäl en speciell innebörd när det är frågan om kompletterings- och förtätningsbebyggelse inom områden som har en uttalad egenart. Ett särpräglat uttryck kan gälla torg och gaturum liksom vissa byar, brukssamhällen, fäbodar och fiskelägen. Värdet behöver inte ligga i att byggnader är likadana eller liknar varandra, eller var för sig är av större estetiskt värde. Det bör dock finnas ett uttryck i bebyggelse- 1985/86:1 s. 712. miljön som kan bedömas vara allmänt uppskattat av kommunens in- vånare.27 Hänsyn till omgivande kulturvärden innebär också ett krav på att nya byggnader ska utformas med hänsyn till lokal tradition i fråga om byggnadens form i stort, t.ex. planmått, höjd och takform, eller i detalj, t.ex. materialval, färgsättning och fönsterformer. Lokala traditioner i dessa avseenden ska beaktas och kunna föras vidare.28 När byggnader placeras fritt i landskapet utan anknytning till andra byggnader har även områdets topografi och landskapstypen betydelse. Det är t.ex. naturligare att förlägga en byggnad invid ett skogsbryn än fritt på öppen . Det är också ofta lämpligare att i ett starkt kuperat landskap förlägga byggnader på lägre nivå än de högsta partierna där de kan bryta landskapets konturer.29 Vi kan här se exempel på hur de olika kraven samverkar. Arkitektonisk kvali- tet kan sammanfattas med att såväl form och funktion som material och omgivning behöver samspela och bidra till hälsa, välbefinnande, trivsel och hållbarhet. Tillämpningen på vad som är bevarandevärt bör utgå från en vid syn på vad som är värt att bevara, exempelvis inte bara enskilda bygg- nader av monumental karaktär eller stort historiskt värde av allmänt intresse utan också byggnader och bebyggelsemiljöer som represen- terar olika tidsepoker eller något typiskt från särskilda sociala miljöer eller som värderas högt av en lokal opinion. En byggnad eller ett be- byggelseområde behöver inte vara av byggnadsminnesklass utan ett tillräckligt motiv för bevarande kan vara att de är representativa för tidigare samhälleliga eller estetiska ideal eller att de ger en god upp- fattning om tidigare sociala villkor för en viss samhällsgrupp. Motiv för bevarande kan också vara att bebyggelsen eller byggnaden har haft betydelse för den historiska, arkitektur- och kulturhistoriska eller tekniska utvecklingen.30 När det gäller frågan om en bebyggelse är kulturhistoriskt värdefull bör lokala överväganden tillmätas den största betydelse.31 Olika intressen kan stå emot varandra och kan behöva vägas sam- man och passas av gentemot varandra. Förändringar i miljön, exem- pelvis i form av klimatanpassningsåtgärder och tillgänglighetsanpass- 1985/86:1 s. 480. 1985/86 :1 s. 481. 1985/86 :1 s. 481. 1985/86:1 s. 510, jfr även 1:221 BBR. 1985/86 :1 s. 289. ningar, bör göras med hänsyn till befintliga kulturhistoriska värden.32 Varsamhetsintresset måste också vägas mot de ekonomiska konse- kvenserna för fastighetsägaren.33 Till byggnadsnämndernas skyldigheter hör att verka för en god byggnadskultur samt en estetiskt tilltalande landskapsmiljö (12 kap. 2 § PBL). Byggnadsnämnderna arbetar på olika sätt med detta an- svar, bl.a. genom att inventera de värden som finns och informera berörda hur värdena kan beaktas vid olika byggnadsåtgärder. Bygg- nadsnämnderna kan också ta fram riktlinjer för utveckling av ett av- gränsat bebyggelseområde, ta fram arkitekturstrategier eller göra tematiska tillägg till översiktsplanen. I ett enskilt lovärende finns det inte något generellt krav på att den typen av inventeringar eller bedömningar av byggnadsverkets eller bebyggelseområdets kultur- historiska och arkitektoniska värden ska ha kommunicerats med fastighetsägaren för att de ska få beaktas.34 Om kommunen däremot vill skapa en förutsebarhet och ge de uppmärksammade värdena rätts- verkan kan värdena dock skyddas genom en detaljplan eller i om- rådesbestämmelser.35 Några exempel ur praxis kan illustrera kraven på anpassning och varsamhet samt förbudet mot förvanskning. En nybyggnad med en konsekvent genomförd fasadkomposition som ger byggnaden ett självständigt uttryck kan uppfylla anpassningskraven i en bebyggelse- miljö som inte är enhetlig, trots sitt annorlunda formspråk.36 Ett nytt enbostadshus i globform i ett område med mycket varierad bebyg- gelse och med varierade terrängförhållanden har ansetts förenligt med anpassningskravet.37 Att byta fönster så att de nya jämfört med originalet på utsidan är klädda med aluminium i stället för trä, att pro- filerna i karm, båge och spröjs är kantigare, att mittposten är något grövre än tidigare och att spröjsen inte längre har någon konstruktiv funktion har inte ansetts innebära att byggnadens karaktärsdrag eller områdets kulturvärden påverkats på så sätt att det strider mot för- vanskningsförbudet.38 Att på en kubistisk byggnad med plana glasfasader som saknar utskjutande byggnadsdelar förutom mindre skärmtak, placera tre 2017/18:110 s. 65. 33Se RÅ 2000 ref. 49. 34Se MÖD 2012:13. 1985/86:1 s. 482 f. 36Se MÖD 2015:26. 37Se RÅ 2001 ref. 31. 38Se MÖD 2019:25. karuselldörrar till största delen utanför befintlig fasad och förstora skärmtaken så att det skapas en volym som bryter mot den strama och karaktärsgivande fasaden har ansett som förvanskning.39 Att uppföra sex balkonger och sex parfönsterdörrar på en särskilt värde- full byggnad har ansetts menligt påverka byggnadens fasadkompo- sition och medföra en förvanskning.40 I ett villaområde av ordinärt slag med ett förhållandevis homogent intryck har en tillbyggnad i form av en pyramid som markant skiljer sig från den befintliga bygg- naden och från den omkringliggande bebyggelsen ansetts bli domi- nerande och inte ge en god helhetsverkan och med hänsyn till sin höjd, storlek och avvikande formspråk bli framträdande i området och inte lämplig med hänsyn till stadsbilden.41 En byggnad ska vara lämplig för sitt ändamål En byggnad ska vara lämplig för sitt ändamål (8 kap. 1 § 1 PBL). Lämplighetskravet gäller även för andra anläggningar än byggnader (3 kap. 2 § PBF). Kravet ska uppfyllas för hela byggnaden vid nybyggnad. Så ska, som utgångspunkt, även ske vid ombyggnad. Om detta inte är rim- ligt ska kravet gälla den betydande och avgränsbara del av byggnaden som påtagligt förnyas genom ombyggnaden. Om det företas någon annan ändring av en ombyggnad ska kravet uppfyllas i fråga om änd- ringen (8 kap. 2 § PBL). Vid en ändring eller flyttning av en byggnad får kravet anpassas och avsteg göras med hänsyn till ändringens omfattning eller flyttningens syfte samt med hänsyn till byggnadens förutsättningar, varsamhetskravet och förvanskningsförbudet (8 kap. 7 § PBL). Kravet på lämplighet är generellt för olika typer av byggnader, men får en särskild betydelse när det är fråga om byggnader som innehåller bostäder. Sådana ska vara utförda så att bostäderna i skälig utsträckning har avskiljbara utrymmen för sömn och vila, samvaro, matlagning, måltider, hygien och förvaring samt har den inredning och utrustning för matlagning och hygien som krävs med hänsyn till dess användning (3 kap. 1 § PBF). Vilka krav som ställs varierar ut- 39Se MÖD 2017:60. 40Se MÖD:s dom i mål nr P 1874-18. 41Se MÖD:s dom i mål nr P 10611-14. ifrån bostadens storlek eller om det exempelvis är fråga om ett student- boende eller särskilda boenden för äldre.42 I förarbetena framhålls att det bortsett från rena tillgänglighets- aspekter inte ligger i statens intresse att detaljreglera den fysiska utformningen av olika utrymmen i en bostad, däremot ska de ovan nämnda funktionerna i en bostad kunna tillgodoses. Vidare fram- hålls att motsvarande bedömning även bör göras i fråga om hur andra bygglovspliktiga byggnader uppfyller kraven på lämplighet för sitt ändamål, dvs. ingen detaljreglering från samhällets sida av den fysiska utformningen utan en bedömning av vilka funktioner som behöver tillgodoses med hänsyn till byggnadens avsedda ändamål.43 En byggnad ska vara tillgänglig för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga En byggnad ska vara tillgänglig och användbar för personer med ned- satt rörelse- eller orienteringsförmåga (8 kap. 1 § 3 PBL). Kravet på tillgänglighet gäller dock inte i fråga om arbetslokaler, om kraven är obefogade med hänsyn till arten av den verksamhet som lokalen är avsedd för, fritidshus med högst två bostäder och tillgängligheten till ett en- eller tvåbostadshus, om det med hänsyn till terrängen inte är rimligt att uppfylla kraven (8 kap. 6 § PBL). Tillgänglighetskravet gäller för vissa andra lovpliktiga anlägg- ningar än byggnader, såsom exempelvis nöjesparker, djurparker, parkeringsplatser utomhus och begravningsplatser. Andra typer av anläggningar ska vara tillgängliga i den utsträckning det behövs med hänsyn till anläggningens syfte och behovet av tillträde för allmän- heten (3 kap. 5 § PBF). Kravet på tillgänglighet ska uppfyllas för hela byggnaden vid ny- byggnad. Så ska, som utgångspunkt, även ske vid ombyggnad. Om detta är inte rimligt så ska kravet gälla den betydande och avgräns- bara del av byggnaden som påtagligt förnyas genom ombyggnaden. Om det företas någon annan ändring av en byggnad än ombyggnad ska kravet uppfyllas i fråga om ändringen (8 kap. 2 § PBL). Vid änd- ringar eller flyttningar av byggnader och andra anläggningar får av- steg från kravet på tillgänglighet endast göras om det med hänsyn till ändringens omfattning och byggnadens standard är uppenbart oskä- 42Se 3:2 BBR. 2009/10:170 Del 1 s. 257. ligt att uppfylla kraven (8 kap. 7 § PBL). Möjligheten till avsteg ska tillämpas på så sätt att det är möjligt att anpassa eller göra avsteg från tillgänglighetskraven med hänsyn till varsamhetskravet respektive för- vanskningsförbudet och vid ombyggnad om det är uppenbart oskä- ligt att uppfylla kraven respektive vid en annan ändring eller flytt- ning av en byggnad i den utsträckningen det är lämpligt med hänsyn till byggnadens förutsättning (3 kap. 23 § PBF). Avsteg från tillgänglighetskraven får alltid göras vid vindsinred- ningar för bostäder på högst (8 kap. 7 § PBL). Ett ofta aktualiserat tillgänglighetskrav är tillgången till hissar och lyftanordningar i bostadsbyggnader. Sådana ska finnas om det behövs för att en byggnad ska vara tillgänglig. Om byggnaden har färre än tre våningar behövs ingen hiss eller lyftanordning, men om byggnaden inte kan nås från marken krävs att byggnaden är projek- terad och utförd på ett sådant sätt att en hiss eller annan lyftanord- ning kan installeras utan svårighet (PBF 3 kap. 4 §). En vanlig fråga vid vindsinredningar är de följdkrav på hissar dessa kan utlösa. Vindar med en bostad eller huvuddelen av en bostad räknas i det här sam- manhanget som en våning och kan därigenom utlösa ett krav på in- stallation av en hiss eller en lyftanordning (3 kap. 4 § PBF). Avsteg från detta krav får dock göras vid vindsinredningar för bostäder på högst (8 kap. 7 § PBL). Mark- och har betonat att tillämpningsföre- skrifter i exempelvis BBR ska tolkas mot bakgrund av att bestäm- melserna i PBL och PBF syftar till att byggnader och bostäder ska vara tillgängliga. Med hänvisning härtill har krav i BBR om att bygg- nader med fler än tio plan ska ha två hissar tolkats som att varje trapphus, om det finns flera, ska ha två hissar.44 Ett byggnadsverk ska vara placerat och utformat så att det är möjligt att hantera avfall Ett byggnadsverk ska utformas och placeras så att den är lämplig med hänsyn till möjligheterna att hantera avfall (2 kap. 6 § första stycket 5 PBL). I förarbetena framhålls att en ändamålsenlig och lätt- hanterlig avfallshantering bör vara ett viktigt krav vid utformning av bebyggelse.45 Kravet ska dock inte förstås som att alla delar av av- 44Se MÖD 2017:37. 2009/10:170 Del 1 s. 416. fallshanteringen ska vara klarlagd redan vid bygglovgivningen, den när- mare utformningen av hanteringen kan bestämmas i ett senare skede.46 Kravet på att ett byggnadsverk ska utformas så att avfallshanter- ingen ska vara möjlig motsvaras av ett krav på att ett byggnadsverk eller en byggnad ska lokaliseras så att avfallshanteringen kan lösas på ett lämpligt sätt, lokaliseringen ska dock vara löst redan vid planlägg- ningen (2 kap. 5 § första stycket 3 PBL). Inte försvåra användning av mark ovanför som placeras under markytan ska i skälig omfattning utformas så att det inte försvårar användningen av marken ovanför (2 kap. 8 § PBL). Bestämmelsen är tillämplig på såväl byggnadsverk som är helt placerade under mark som de där bara delar av byggnads- verket är placerat under markytan.47 I förarbetena framhålls att det genom en omsorgsfull planering och utformning av byggnader bör vara möjligt att beakta både befintliga och kommande behov av att använda marken över byggnadsverket för något annat ändamål. Vilka typer av ändamål som ska beaktas bör normalt vara utrett redan i den översiktliga planeringen.48 Påverkan på grundvattnet eller omgivningen i övrigt som innebär fara för människors hälsa och säkerhet eller en betydande olägenhet på annat sätt Lokaliseringen, placeringen och utformningen av byggnadsverk, skyltar och ljusanordningar får inte ske så att den avsedda användningen eller byggnadsverket, skylten eller ljusanordningen kan medföra en sådan påverkan på grundvattnet eller omgivningen i övrigt som inne- bär fara för människors hälsa och säkerhet eller en betydande olägen- het på annat sätt (2 kap. 9 § PBL). Bestämmelsen ger uttryck för det s.k. omgivningskravet. För att utgöra hinder mot att lov ska ges ska den sökta åtgärden dels påverka grundvattnet eller omgivningen i övrigt, dels ska åtgär- dens påverkan vara så omfattande att den innebär en fara för männi- skor hälsa och säkerhet eller en betydande olägenhet på annat sätt. 46Se MÖD 2017:14. 1985/86:1 s.485. 1985/86:1 s.485. Med påverkan på grundvattnet avses både inverkan på dess kvan- titet som dess kvalitet. Problem som rör grundvatten och metoden för omhändertagande av dagvatten m.m. måste beaktas tidigt i plan- läggningsprocessen. Men det finns även anledning att i ett bygglovs- ärende bevaka de problem som rör grundvatten som kan uppstå. Exempelvis kan en olämplig placering eller grundläggning medföra betydande olägenheter för omgivningen i form av fuktskador, sätt- ningar och ogynnsamma växtbetingelser.49 Bestämmelsen innebär exempelvis att det kan ställas krav på att byggnader ska placeras på ett sådant avstånd från varandra och ut- formas så att spridning av brand förhindras.50 Det kan också vara fråga om att åtgärden inte får påverka trafiksäkerheten, genom att försvåra siktförhållandena eller möjligheterna till en trafiksäker till- fart, lastning och lossning;51 eller olägenheter i form av buller, luft- föroreningar, skakningar, lukt och liknande. Till andra olägenheter räknas förhållanden som exempelvis skymd sikt, skuggning eller sämre ljusförhållanden för grannar.52 Att olägenheten ska vara betydande innebär att den ska vara kvali- ficerad för att den inte ska kunna accepteras. Vilka olägenheter om- givningen ska behöva tolerera varierar utefter omständigheterna. Det ska ske en prövning av vilka allmänna och enskilda intressen som den lovsökta åtgärden kan påverka i varje enskilt fall. Det innebär att sådana omständigheter som bebyggelseområdets karaktär och för- hållandena på orten ska beaktas och att toleransnivån kan vara olika, viss fisklukt får godtas i fiskesamhällen och gödsellukt får godtas i jordbruksområden. Toleransnivån kan dock inte sträckas dithän att det ger upphov till sanitära olägenheter.53 Vilka olägenheter som omgivningen bör tåla kan påverkas av om det finns starka motstående allmänna intressen av att åtgärden genom- förs, såsom vid exempelvis utbyggnad av infrastruktur för trådlös kommunikation,54 eller om olägenheten är av rent tillfällig karaktär.55 1985/86:1 s. 484 f. 1985/86:1 s. 484 f. 1985/86:1 s. 483. 1985/86:1 s. 484, RÅ 1990 ref. 52, 1991 ref. 46 samt MÖD 2012:16 och 2013:1. 1985/86:1 s. 484. 54Se RÅ 2010 ref. 62. 55Se MÖD:s dom i mål nr P 7493-14. Krav på hur på tomter och allmänna platser ska ordnas De krav som ställs på hur tomter ska ordnas utgår från hur en tomt ska ordnas när en tidigare obebyggd tomt ska bebyggas. Tomten ska då ordnas på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till stads- och land- skapsbilden och till natur- och kulturvärdena (8 kap. 9–12 §§ PBL), bl.a. ska naturförutsättningar så långt som möjligt tas till vara, be- tydande olägenheter för omgivningen eller trafiken inte uppkomma, det ska i skälig utsträckning finnas lämpligt utrymme för parkering, lastning och lossning på eller i närheten av tomten, den ska ordnas så att personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga kan använda den och risken för olyckor begränsas. Vad särskilt gäller bo- städer och skolor och förskolor ska dessa dessutom ha tillgång till en tillräcklig friyta som är lämplig för lek och utevistelse. I de fall tomten redan är bebyggd ska den ordnas så att det skälig utsträckning finns tillgång till utrymme för parkering, lastning och lossning och friyta för lek och utevistelse (8 kap. 10 § PBL). Vid skä- lighetsbedömningen ska hänsyn tas till de ekonomiska och tekniska svårigheterna att leva upp till kraven som kan finnas på en tomt som redan är bebyggd.56 Om det utförs lov- eller anmälningspliktiga ändringsarbeten på byggnad ska kraven på hur en tomt ska ordnas tillämpas i den ut- sträckning som det är skäligt med hänsyn till kostnaderna för arbetet och tomtens särskilda egenskaper (8 kap. 11 § PBL). För att sådana s.k. följdkrav ska kunna ställas måste ändringsarbetena ha en viss om- fattning.57 De krav som ställs på tomter ska i skälig utsträckning tillämpas även på allmänna platser och på områden för andra anläggningar än byggnader, såsom exempelvis fritidsområden, nöjesparker eller cam- pingplatser. Dock ska personer med nedsatt rörelse- och orienter- ingsförmåga kunna använda platsen eller området i den utsträckning detta särskilt reglerats i plan- och bygglagstiftningen. har med stöd av 10 kap. 9 § PBF utfärdat föreskrifter och allmänna råd om tillgänglighet och användbarhet för personer med ned- satt rörelse- eller orienteringsförmåga på allmänna platser och inom områden för andra anläggningar än byggnader (BFS 2011:5). 1985/86:1 s. 522 f. 1993/94 :178 s. 112.