sou · H9B347d2 · 2022-01-01 00:00:00 — I vårt utredningsarbete har dock framkommit att den plan- och byggrättsliga tillsynsverksamheten inte prioriteras högt i alla kom- muner och även att det i vissa kommuner trots 11 kap. 5 § PBL i princip inte bedrivs någon egeninitierad – dvs. –tillsyn över huvud taget. Detta kan sammanhänga bl.a. med att kommunerna i princip saknar möjlighet att avgiftsfinansiera huvud- delen av tillsynsverksamheten (jfr 12 kap. 8 § PBL). 39Jfr SOU 2018:86. 40Jfr t.ex. Bygglovalliansens Årsberättelse 2019 s. 5. Bygglovalliansen är ett frivilligt och aktivt samarbete mellan bygglovsfunktionerna i ett antal kommuner. medverkade , , , , , , , , , , , (), , , , , , och Öster- åkers kommuner. skäl är att byggnadsnämnderna, mot bakgrund av regleringen om tids- frister för handläggningen av ärenden om lov och förhandsbesked och om möjligheten att ta ut avgift i sådana ärenden, kan se sig tvungna att prioritera ärenden om lov och förhandsbesked före tillsynsärenden. Ytterligare en orsak synes vara brist på framför allt juridisk kompe- tens i tillsynsverksamheten, vilket i förekommande fall kan innebära att nämnderna inte ställer de krav som de faktiskt kan ställa på den enskilde (jfr t.ex. 11 kap. 8 § PBL). Även om byggnadsnämndernas tillsynsansvars omfattning rimli- gen inte i sig påverkas av om ansvaret finansieras genom avgifter eller skatt, bör i detta sammanhang nämnas att regeringen uppdragit åt att utreda om bör ges möjlighet att ta ut avgifter för att täcka kostnaderna i samband med vissa tillsyns- uppgifter enligt plan- och bygglagstiftningen. Uppdraget ska redo- visas (se avsnitt 2.4.10).41 Under alla omständigheter är det sammanfattningsvis viktigt att en lov- och anmälningspliktsreglering utformas så att en åtgärd an- tingen blir föremål för förprövning eller efterhandsprövning genom tillsyn, allt utifrån vad som mest ändamålsenligt säkerställer de in- tressen som ligger bakom den plan- och byggrättsliga regleringen. Lov- och anmälningsplikten måste förhålla sig till vissa incitamentsstyrande effekter Ytterligare en dimension att beakta när det gäller lov- och anmälnings- plikten, är att den ofrånkomligen blir incitamentsstyrande med de konsekvenser detta innebär. Erfarenhet visar att enskilda anpassar sina åtgärder för att undvika en förprövning från det allmännas sida, i vart fall såvitt gäller vanligt förekommande åtgärder som t.ex. mindre komplementbyggnader och tillbyggnader. I princip kan detta vara adekvat för den enskilde, t.ex. för att undvika kostnader och tidsutdräkt och även risken för att det allmänna inte tillåter åtgärden i fråga. Vi konstaterar att detta förhållande fort- farande är aktuellt. I praktiken utförs följaktligen flera typer av åt- gärder precis på sådant sätt att de inte omfattas av krav på lov. Detta innebär i sin tur att den byggda miljön riskerar att likriktas vad gäller placering och utformning, t.ex. genom att tillbyggnader 41Se regeringens beslut (Fi2020/00451) och (Fi2021/00491). och komplementbyggnader generellt får en viss storlek, viss höjd, placering från tomtgräns etc., trots att starka skäl – utifrån både all- männa och enskilda intressen – i det enskilda fallet och efter en in- dividuell prövning och bedömning ofta kan tala för en helt annan placering och utformning. Detta gäller i än högre utsträckning om lov- och anmälningspliktsregler utformas utifrån absoluta tal och mått, vilket i och för sig kan vara eftersträvansvärt för att minska be- dömningsutrymmet. Ett exempel är avskärmningar i tomtgräns vid en villatomt som ofta utformas halvt genomsiktliga i sin högre del i linje med praxis och lokala vägledningar kring lovplikt för plank. I sammanhanget kan också konstateras att de ekonomiska incita- menten att ”utmana” lovpliktsregleringen blivit allt starkare i takt med de ökade värdena på fastighetsmarknaden, vilket riskerar förstärka lovpliktens incitamentsstyrda effekter i den byggda miljön. är det viktigt att konstatera att den byggda miljön natur- ligtvis även påverkas av en stor mängd andra faktorer. Såväl offentlig- rättsliga som andra regler är vanligen handlingsdirigerande; ofta är det också reglernas syfte att vara det. Det finns således mängder med regler som liksom PBL styr den fysiska miljön, t.ex. regler på det skatterättsliga området eller som rör stöd och subventioner av olika slag (ekonomiska styrmedel). En ny lov- och anmälningspliktsregler- ing bör dock utformas så att icke önskvärda effekter och bieffekter så långt möjligt inte uppkommer. Det viktiga blir att försöka iden- tifiera och åskådliggöra de incitamentsstyrda konsekvenserna samt deras omfattning och konsekvenser i den byggda miljön. Konsekven- serna kan t.ex. bli mindre om det i den byggda miljön redan finns åtgärder av det slag som kan bli än mer vanligt förekommande på grund av lovpliktsreglers styrande effekter. Utgångspunkter för lov- och anmälningsplikten – en sammanfattning Ovan har vi redogjort för ett antal utgångspunkter som vi menar bör ligga till grund för en ny lov- och anmälningspliktsreglering. Vi har uppmärksammat att de kanske viktigaste aspekterna faktiskt sam- manfattades av departementschefen redan i förarbetena till byggnadsstadga42. 1959:168 s. 133 f. Erfarenheten visar, att överträdelser av byggförfattningarna ofta leder till oformligheter i bebyggelsen, vilka är svåra att komma till rätta med i efterhand, bl.a. därför att de åtgärder, som detta skulle kräva, icke säl- lan blir så dyrbara, att de överstiger den enskildes resurser. Ur allmän syn- punkt är det därför bäst att tillsynen över författningarnas efterlevnad sker redan innan en tilltänkt byggnad kommer till utförande och under själva byggnadsarbetet. Även för den byggande är det förmånligt att få ett auktoritativt besked om att företaget står i överensstämmelse med gällande föreskrifter och på så sätt undgå de ekonomiska risker, som han eljest skulle löpa. Det sagda gäller dock icke alldeles generellt. Det all- männa har visserligen intresse av att byggnadsförfattningarna efterleves, med detta intresse är icke så starkt, att det motiverar hur stor och kost- sam kontrollapparat som helst. För att icke antalet ärendet skall bli allt- för stort, måste bestämmelserna om förhandsprövning i form av bygg- nadslov begränsas att avse vissa grupper av byggåtgärder, främst sådana av större omfattning och ekonomisk betydelse samt sådana som av annat särskilt skäl, t.ex. med hänsyn till inverkan på stads- eller landskaps- bilden eller ur hygienisk synpunkt eller brandskyddssynpunkt, icke bör få vidtagas utan tillstånd. De byggandes intresse av att åtgärderna blir föremål för förhandsprövning är mest framträdande när dessa är kost- nadskrävande. När däremot fråga är om åtgärder av jämförelsevis mindre ekonomisk betydelse för den enskilde, kan en bestämmelse om skyldig- het att söka byggnadslov rentav komma att framstå som ett typexempel på byråkrati och överdriven regleringslust. I sista hand är det en ren omdömesfråga, hur långt bestämmelserna om skyldighet att söka byggnadslov bör sträcka sig. Jag är, liksom utred- ningen, av den meningen att det allmänna intresset ej kräver förhands- prövning annat än i ganska begränsad omfattning. Visserligen måste man räkna med att en större frihet för de byggande kommer att missbrukas i en del fall. Den omständigheten, att en rättelse ofta är kostnadskrävande, torde emellertid – om byggmyndigheterna visar tillräcklig fasthet vid krav på rättelse – leda till att de byggande icke gärna tar denna risk, som en överträdelse innebär. Vad beträffar de byggandes intresse torde detta – såsom utredningen framhållit – kunna rätt väl tillgodoses genom en be- stämmelse, enligt vilken vederbörande alltid har rätt att påfordra byggnads- nämndens prövning av en tilltänkt byggnadsåtgärd, även om skyldighet att söka byggnadslov icke föreligger. 7.5.3Lovplikten bör framgå av lag och anmälningsplikten av förordning Förslag: Alla författningsreglerade krav på lov ska framgå av lag. Regeringens bemyndigande att meddela bestämmelser om lovplikt bör således tas bort. Anmälningsplikten ska dock regeringen även fortsättningsvis bemyndigas att reglera. Regleringen i PBL och PBF Lovplikten för byggnader regleras i nuvarande 9 kap. PBL och för andra anläggningar än byggnader i nuvarande 6 kap. PBF. Dessutom kan lovplikten i viss utsträckning regleras i detaljplan och områdes- bestämmelser. Lovplikten för byggnader återfinns i totalt sexton paragrafer. Flera av dessa är s.k. bokstavsparagrafer som tillkommit efter PBL:s ikraft- trädande, dvs. Bestämmelserna innehåller ofta krav på lov för flera åtgärder och i ett antal fall återfinns upp- räkningen av åtgärderna i numrerade listor – listor som i några fall dessutom är uppdelade i olika nivåer. Lovplikten för anläggningar regleras i totalt sex paragrafer, varav två med bokstavsbeteckning. Före PBL återfanns den författningsreglerade lovplikten för an- läggningar uteslutande i ÄPBL (8 kap. 2 §). När PBL trädde i kraft menade dock regeringen att de bygglovspliktiga anläggningarna borde regleras på förordningsnivå. Regeringen menade att anläggningar av annat slag än byggnader kan vara av närmast oändligt varierande typ och att det därför var angeläget att få till stånd en uttömmande upp- räkning av de anläggningar som skulle förprövas. Regeringen angav att det är viktigt att förteckningen av bygglovspliktiga anläggningar dels lättare och snabbare kan anpassas till efter hand uppkomna nya behov utifrån förändringar i tiden, dels kan göras utförligare och tydligare med avseende på definitioner och avgränsningar av de aktu- ella objekten. Regeringen menade att detta bäst gjordes genom en reglering på förordningsnivå.43 2009/10:170 Del 1 s. 137 f. Lovplikten bör regleras uteslutande i PBL Som vi har angett ovan är lovplikten reglerad i såväl PBL som PBF. Dessutom kan lovplikten regleras av kommunen i detaljplan och områdesbestämmelser. Regleringens struktur med bestämmelser på olika författnings- respektive beslutsnivåer och med paragrafer med olika detaljeringsnivå och utformning är en av anledningarna till att regelverket upplevs som svåröverskådligt samt svårt att förstå och att tillämpa. Vi har i utredningsarbetet också uppmärksammat bristande strin- gens i regleringen när det gäller regleringsnivån. Lovplikten för murar och plank regleras t.ex. i PBF (6 kap. 1 § 7), som vissa undan- tag för murar och plank återfinns på lagnivå (9 kap. 4 § PBL). Sol- energianläggningar omfattas inte av lovplikten för anläggningar enligt PBF, men i PBL finns en reglering av lovplikten för utanpåliggande solenergianläggningar på byggnader (9 kap. 3 c §). Särskilt för enskilda och s.k. engångsbyggare kan detta upplevas som otydligt och svår- begripligt. Vi menar att lovplikten bör regleras uteslutande i PBL. Regeringens bemyndigande att meddela bestämmelser om lovplikt (nuvarande 16 kap. 7 § PBL) bör således tas bort. Med samtliga tillämpliga krav samlade på ett ställe, blir det lättare att få en överblick över och en förståelse för dem, liksom att tillämpa dem. Som vi ovan har redogjort för, förut- sätter vidare ett krav på förprövning ett ställningstagande till den om- givningspåverkan (i bred bemärkelse) som åtgärden genererar. Häri innefattas även hur frekvent åtgärden förekommer och – än viktigare –om åtgärden är reversibel eller om den kan orsaka irreparabla skador. Det är således viktigt att ändringar i lovplikten föregås av den process som gäller för lagstiftning, vilket säkerställer ett tillräckligt underlag och för överväganden som medför en ändamålsenlig reglering av lovplikten. Anmälningsplikten bör dock regleras i PBF Enligt vår mening bör lovplikten regleras i lag. Skälen som talar här- för gör sig dock inte gällande i samma utsträckning när det gäller anmälningsplikten. Det finns också skäl för att regeringen ska kunna ändra i anmälningsplikten på ett enkelt sätt. Anmälningsplikten bör således även fortsatt regleras i PBF. I sammanhanget kan dock nämnas att vi i avsnitt 7.25 föreslår en framtida översyn av anmälningsinstitutet i den plan- och byggrätts- liga regleringen. Förfarandet för lov respektive anmälan bör regleras i PBL respektive PBF Som vi ovan har nämnt bör lovplikten regleras i PBL och anmälnings- plikten i PBF. Enligt vår bedömning finns det starka skäl för att även förfarandereglerna som huvudregel delas upp på motsvarande sätt, dvs. att lovförfarandet regleras i PBL och förfarandet vad gäller an- mälningar i PBF. Kraven på innehåll i ansökningar och anmälningar är i och för sig i princip desamma, även om det ställs högre krav på ritningar m.m. i ansökningsärenden. Regleringen i PBF blir dock en- kel eftersom den i huvudsak endast kommer att innebära en hänvis- ning till motsvarande förfarandebestämmelser i . Skälet för en reglering av förfarandet vid anmälan i PBF är således i första hand att samla regleringen av anmälningsärenden i PBF. Förutom att det normalt ställs högre krav på en ansökans innehåll än en anmälans, blir det också en annan partsställning i ett lovärende med krav på kommunicering med grannar och andra berörda. Det finns därför inte enligt vår mening skäl att samordna förfarandereglerna. Våra närmare förslag när det gäller förfaranderegler återkommer vi till i avsnitt 7.19. I sammanhanget bör nämnas att tillämpliga materiella krav på åtgärden i fråga egentligen inte påverkas av om lovplikt och för- farande regleras i PBL eller PBF. Som exempel kan nämnas att det finns materiella krav i 3 kap. PBF (se t.ex. 3 §) som även framöver kom- mer att gälla för en annan anläggning än en byggnad som omfattas av krav på bygglov enligt 9 kap. PBL. Bestämmelserna finns i 9 kap. PBL och 6 kap. PBF. 7.5.4Lov- och anmälningsplikt bör inte regleras i detaljplan och områdesbestämmelser Förslag: Kommunernas möjlighet att reglera lovplikt i en detalj- plan eller områdesbestämmelser slopas. Nuvarande 4 kap. 15 § och del av 4 kap. 42 § PBL upphör att gälla. Befintliga bestämmel- ser i en detaljplan eller i områdesbestämmelser om undantag från krav på lov ska upphöra att gälla. Befintliga bestämmelser i en detaljplan eller i områdesbestämmelser om krav på lov ska dock fortsätta att gälla. Regleringen i detaljplan och områdesbestämmelser Kommunerna har möjlighet att under vissa förutsättningar reglera lovplikten för vissa åtgärder i detaljplan och områdesbestäm- melser. Av 4 kap. 15 § PBL framgår att i en detaljplan får kommunen bestämma omfattningen av kraven på bygglov enligt 9 kap. 7 och 8 §§, rivningslov enligt 9 kap. 10 § och marklov enligt 9 kap. 11 och 12 §§ PBL. I 4 kap. 42 § första stycket 4 anges vidare att kommunen med områdesbestämmelser får reglera omfattningen av kraven på bygglov enligt 9 kap. 7 och 8 §§, rivningslov enligt 9 kap. 10 § och marklov enligt 9 kap. 13 § PBL. Det kan t.ex. handla om att det inte krävs bygglov för att inom ett område med detaljplan genomföra en åtgärd på det sätt och som kommunen har bestämt i planen. Det kan också handla om införande av lovplikt för åtgärder som enligt författning är lovbefriade, t.ex. för friggebodar och s.k. attefallsåtgärder i ett område som utgör en värdefull miljö eller för ekonomibyggnader för jordbruk, skogs- bruk eller liknande näring i ett område som inte omfattas av detaljplan. Detta innebär att den som vill vidta en åtgärd, utöver bestämmelserna i och PBF, också behöver studera gällande detaljplan eller om- rådesbestämmelser för att veta om lovplikt gäller för åtgärden. Lovplikt bör inte få regleras i detaljplan eller områdesbestämmelser Inledningsvis kan konstateras att det som framför allt har framkom- mit i vårt utredningsarbete – och som också bekräftats av Kommuner och Regioner – är att möjligheten att reglera lovplikten i praktiken har nyttjats i förhållandevis ringa utsträckning av kom- munerna. Möjligheten att enligt 9 kap. 8 § första stycket 2 a PBL i detaljplan bestämma om utökad bygglovsplikt inom områden som utgör värdefull miljö synes vidare inte ha fått en ökad tillämpning trots att antalet bygglovsbefriade åtgärder utökats . Detta talar i och för sig för att problemet inte är särskilt stort. Å andra sidan kan förändringar i regleringen då heller inte medföra stora och oöverblickbara konsekvenser. Som vi ovan har konstaterat, finns det starka skäl som talar för att lovplikten ska regleras i lag. Detsamma gäller som huvudregel de förfaranderegler som ska tillämpas i lovärenden. Skälen som talar för en reglering i författning – och på en och samma regleringsnivå – talar emot att tillåta att lovplikt regleras även genom detalj- plan och områdesbestämmelser, eftersom det bidrar till en reglering som är svår att överblicka. Vi har vidare kunnat konstatera att utifrån enskilda intressen är det i första hand kommunens utökning av antalet lovpliktiga åtgärder i förhållande till vad som framgår av författning som kan ifrågasättas i ett rättssäkerhetsperspektiv. kan hävdas att det kommunala planmonopolet ger stöd för att det ur planeringssynvinkel alltid bör finnas en möjlighet att utöka lovplikten för åtgärder som inte om- fattas av krav på lov, t.ex. om viss gestaltning eftersträvas eller om bevarandefrågor talar för det. Detta motsvarar i huvudsak också vad som uttrycktes i förarbetena redan till ÄPBL.44 Även kommunala undantag från lovplikten kan dock innebära konsekvenser för en- skilda, närmast för dem som är berörda av den aktuella åtgärden och som utan en lovplikt hänvisas till att få åtgärden prövad inom ramen för tillsynsverksamheten i stället för genom en förprövning. Visserligen kan det hävdas att det kan vara lättare för en bygg- herre att läsa och förstå sin egen detaljplan än att sätta sig in i regler- ingarna i både PBL och PBF. Under utredningsarbetet har dock framkommit att lovpliktsregleringarna i detaljplan och områdes- bestämmelser i sig ofta saknar en tydlig motivering och/eller är otyd- liga och inkonsekventa. Det kan även vara så att de lovpliktiga åt- gärderna – ett bra exempel är marklov för trädfällning – inte omfattas av några korresponderande materiella bestämmelser i planen, inne- bärande att åtgärderna ändå bara ska prövas gentemot de ”allmänna” tillämpliga kraven i 2 och 8 kap. PBL. 1985/86:1 s. 254 f. Härtill kommer att dagens reglering i sig är otydlig; t.ex. är det otydligt i 9 kap. 8 § andra stycket PBL om kravet på särskilda skäl tar sikte på regleringsmöjligheten i sig (vilket var fallet enligt 8 kap. 6 § ÄPBL) eller på lovplikten i det enskilda fallet. Vi har vidare tidigare anfört att en lovplikt i författning generellt ska bygga på noggranna överväganden om den omgivningspåverkan (i bred bemärkelse) som åtgärden genererar. Även om det i vissa situationer kan finnas skäl för mer ”lokala” överväganden, är det en- ligt vår mening inte motiverat att låta kommunen förfoga över lov- plikten. Härmed undviks också situationen där en kommun avhåller sig från en i och för sig motiverad utökning av lovplikten, närmast av politiska skäl. Härtill kommer att om kommunen i en detaljplan eller områdes- bestämmelser har undantagit nybyggnad eller tillbyggnad från krav på bygglov, gäller med dagens regler i stället en anmälningsplikt (6 kap. 5 § 2 PBF). Det kan vara överraskande för många enskilda, som ofta utgår ifrån att en i en detaljplan eller områdesbestämmelser lovbefriad åtgärd får vidtas utan föregående kontakt med det allmänna. Sammanfattningsvis menar vi att kommunerna inte längre bör få reglera lovplikten i detaljplan och områdesbestämmelser. Att lovplikt under vissa förutsättningar kan regleras i vägplan respektive järnvägs- plan (se avsnitt 3.3.5) föranleder inte någon annan bedömning. Befintliga krav på lov i detaljplan och områdesbestämmelser bör dock fortsätta att gälla Som vi har anfört ovan, bör lovplikt inte få regleras i en detaljplan eller områdesbestämmelser. Därmed uppkommer frågan hur de lov- pliktsregleringar – såväl om utökad lovplikt som om undantag från krav på lov – som finns i gällande detaljplaner och områdes- bestämmelser ska hanteras. I utredningsarbetet har framförts att det är angeläget med någon form av övergångsbestämmelser för att inte nu gällande regleringar ska upphöra att gälla innan kommunerna har hunnit ta ställning till konsekvenserna och i förekommande fall beslutat om nödvändiga planändringar och även om nödvändiga resurser eller t.o.m. organi- sationsförändringar. Det kan t.ex. vara så att om vissa åtgärder inte blir föremål för en förprövning, kan vissa kommuner vilja införa fler skyddsbestämmelser i en detaljplan eller områdesbestämmelser eller kanske dimensionera sin tillsynsverksamhet på ett sätt som är bättre anpassad till en mindre omfattande lovplikt. Vidare har anförts att övergångstiden bör vara förhållandevis till- tagen, men att det också är viktigt att äldre regleringar faktiskt upphör att gälla. Det har dock också från vissa håll framförts att konsekvenserna kan bli så omfattande – i vart fall vad gäller in- förda krav på lov i detaljplan och områdesbestämmelser – för vissa kommuner att dessa äldre regleringar helt enkelt bör gälla till dess detaljplanen eller områdesbestämmelserna ändras (4 kap. 38 § PBL). Vi har stannat för att föreslå att regleringar i befintliga detalj- planer och områdesbestämmelser om undantag från krav på lov bör upphöra att gälla. Våra överväganden kring övergångsbestämmelser härom återfinns i kapitel 8. Skälet är att regleringarna är få och att undantagen i förhållandevis stor utsträckning ändå korresponderar med de undantag från krav på lov som vi föreslår ska gälla direkt en- ligt författning. gällande regleringar i befintliga detaljplaner och områdes- bestämmelser om utökad lovplikt bör dock fortsätta att gälla till dess planen eller bestämmelserna ändras. Visserligen kommer lovplikten i förekommande fall (liksom ) att framgå även av detaljplan och områdesbestämmelser, men vi bedömer att nack- delarna härmed inte är så stora att i stället övergångsbestämmelser bör införas. Lovpliktsregleringarna i befintliga detaljplaner och områdes- bestämmelser är inte så många att de riskerar att omintetgöra våra för- slag om en enhetlig regleringsnivå för lovplikten. Några nya krav på lov i detaljplan och områdesbestämmelser kommer heller inte att kunna tillkomma med våra förslag. innebär denna lösning att våra lagförslag för vissa kommuner inte kommer att medföra orim- liga konsekvenser. Att beslutade krav på lov i detaljplaner och om- rådesbestämmelser även ska gälla fortsatt uppnår vi genom att helt enkelt i lovpliktsbestämmelserna i behålla hänvisningarna till befintliga krav på lov i detaljplan och områdesbestämmelser. I in- ledningen av föreslagna 9 kap. PBL framgår exempelvis att bygglov också krävs om kommunen i en detaljplan eller områdesbestämmel- ser med stöd av äldre bestämmelser har bestämt att bygglov krävs för en åtgärd. Inte heller anmälningsplikt bör få regleras i detaljplan eller områdesbestämmelser Mot bakgrund av vad vi redovisat ovan, bör kommunerna inte heller ges möjlighet att reglera anmälningsplikt i detaljplan och områdes- bestämmelser. Kommunerna kommer indirekt att kunna påverka lovplikten Kommunerna kommer genom våra förslag att behålla möjligheten att i detaljplan och områdesbestämmelser införa bestämmelser bl.a. om placering, utformning och utförande av byggnadsverk och tom- ter och om skydd för sådana särskilt värdefulla byggnadsverk, tomter, bebyggelseområden och allmänna platser som avses i 2 kap. 6 § tredje stycket och 8 kap. 13 § (4 kap. 16 och 42 §§ PBL). Vi föreslår dessutom att denna möjlighet i viss mån förtydligas och utökas (se avsnitt 7.10). Vidare föreslår vi en författningsreglerad utökad lovplikt i värde- fulla områden, bl.a. för åtgärder som omfattas av ovan nämnda be- stämmelser i detaljplanplan eller områdesbestämmelser. Vi föreslår dessutom en generell skyldighet för kommunerna att i översiktsplan peka ut vissa särskilt värdefulla byggnadsverk och områden, sam- tidigt som vi inför en lovplikt för åtgärder inom sådana områden som annars inte omfattas av krav på lov (se avsnitt 7.10).