sou · H9B347d2 · 2022-01-01 00:00:00 — Viss vägledning kan dock motsatsvis erhållas i förarbetena till dagens undantag i 9 kap. 6 a § PBL för fasadändringar som vetter mot kringbyggd gård. I linje härmed skulle uttrycket vetter mot allmän plats kunna avse åtgärder som påverkar allmänheten i större utsträck- ning, och således inte endast de som bor i aktuell byggnad eller i in- tilliggande byggnad.61 Avslutningsvis kan nämnas att det är ändringen av fasaden som vetter mot en allmän plats som utlöser lovplikten och som således ska lovprövas, oavsett om ändringen omfattar även övriga fasader, t.ex. vid kulörbyte. Detta ligger i linje med att det inte är helt ovanligt med olika fasader på nu aktuell typ av byggnader, t.ex. en mot gård och en mer påkostad mot allmänheten (allmän plats).62 En annan sak är att det i lovärendet kan inkomma uppgifter som gör byggnads- nämnden uppmärksam på ett behov av ett tillsynsmässigt ingripande mot åtgärder som i och för sig inte omfattas av lovprövningen. Det skulle t.ex. kunna handla om att – vid lovpröv- ning av byte av fasadbeklädnad mot allmän plats – uppmärksammas på att motsvarande byte avses ske även på övriga fasader samt gör bedömningen att fasadbeklädnaden kan ifrågasättas ur brandskydds- perspektiv. I en sådan situation blir det särskilt viktigt – inte minst utifrån att lovavgiften eller motsvarande normalt är olika för olika åtgärder (12 kap. 8 och 10 §§ PBL) – för nämnden att klarlägga om övriga fasadändringar bör handläggas t.ex. som en ansökan om fri- villigt lov (se avsnitt 7.14) eller i förekommande fall som en anmälan (se avsnitt 7.16), innan ett eventuellt tillsynsärende enligt 11 kap. PBL initieras. 2016/17:151 s. 51 f. 2016/17:151 s. 52. Lovplikt för inredning av en eller flera lokaler i område som inte omfattas av en detaljplan Vi har ovan gjort bedömningen att inredning av ytterligare lokal i en byggnad inte bör omfattas av krav på lov. Vi har dock också före- slagit att lovplikt liksom bör gälla för annan ändring av en bygg- nad än tillbyggnad som innebär att byggnaden helt eller delvis tas i anspråk eller inreds för ett väsentligen annat ändamål. Det innebär att inredning av lokal i en byggnad som inte har inretts som lokal normalt kommer att kräva en förprövning från det allmännas sida. Det finns inte någon legaldefinition av lokal i den plan- och bygg- rättsliga regleringen. Viss vägledning kan dock sökas i 12 kap. 1 § tredje stycket jordabalken, av vilken framgår att med bostadslägenhet avses lägenhet som har upplåtits för att helt eller till en inte oväsentlig del användas som bostad. Med lokal avses annan lägenhet än bostads- lägenhet. anges uttryckligen i våra direktiv63 att vi ska ta ställning till lovpliktens omfattning när det gäller ett kafé, ett ridhus eller lik- nande i anslutning till en gård. Vi har i denna del fokuserat dels på om ett sådant undantag är motiverat, dels på hur ett sådant undantags tillämpningsområde bör begränsas. För det första konstaterar vi – som vi också uttryckt tidigare – att ett krav på förprövning måste bygga på ett ställnings- tagande till den omgivningspåverkan (i bred bemärkelse) som åtgär- den i fråga genererar. Häri innefattas även om åtgärden avses vidtas i ett område som omfattas av en detaljplan eller utanför sådant om- råde, hur frekvent åtgärden förekommer och – än viktigare i detta sammanhang – om åtgärden är möjlig att återställa eller om den kan orsaka irreparabla skador. Krav på bygglov ska vidare enligt våra direktiv heller inte ställas i högre utsträckning än vad som är motiverat och den enskilde fastig- hetsägaren bör generellt också ges möjlighet att bestämma hur den egna fastigheten ska utvecklas. Härtill kommer att byggnadsnämn- derna och rättsväsendet bör avlastas i den omfattning det är lämpligt. Regelverket om lovplikt bör också ge bättre förutsättningar för lands- bygdsutveckling.64 63Se Dir. 2020:4 s. 6. 64Se Dir. 2020:4 s. 4 f. Såväl i vår politiska referensgrupp som i våra expertgrupper har vi också fått stöd för att ett undantag från krav på lov för vissa verk- samheter skulle kunna vara ett ändamålsenligt sätt att uppnå det som har angetts i direktiven, utan att frångå vår huvudprincip om att lov- plikten ska omfatta åtgärder med stor omgivningspåverkan. Det har även under utredningsarbetet framförts att ett sådant undantag kan underlätta för nystart och vidareutveckling av företag på landsbyg- derna. Detta syfte torde i än högre utsträckning kunna nås i kom- bination med våra förslag om att lov inte kommer att krävas för vissa komplementbyggnader i ett område som inte omfattas av detalj- plan (se avsnitt 7.6.4). I sammanhanget är det viktigt att konstatera att flertalet materiella krav naturligtvis ändå gäller för åtgärden. Även utan lovplikt ska så- ledes t.ex. omgivningskravet i 2 kap. 9 § PBL vara uppfyllt, liksom t.ex. tillämpliga tekniska egenskapskrav i 8 kap. PBL, 3 kap. PBF och BBR. Detta får vid behov hanteras inom ramen för byggnadsnämn- dens tillsynsverksamhet. Begränsning av undantaget från krav på lov En lovbefrielse för inredning av en eller flera lokaler måste förstås be- gränsas eftersom en ändrad användning kan generera en omgivnings- påverkan som inte är acceptabel. För det första menar vi att undantaget från lovplikt ska gälla en- dast i ett område som inte omfattas av en detaljplan. I våra direktiv används i och för sig uttrycket ”i anslutning till en gård”65. Vi har dock gjort bedömningen att gård är en alldeles för svårdefinierad term för att den ska kunna användas i lovpliktshänseende. Termen skulle också riskera att begränsa undantagets räckvidd på ett sätt som inte är önskvärt utifrån de synpunkter vi har fått i både expert- grupperna och vår politiska referensgrupp. Vi har ovan gjort bedömningen (se främst avsnitt 7.5.2) att det generellt sett är ändamålsenligt att differentiera lovplikten utifrån om åtgärden ska vidtas i ett område som omfattas av en detaljplan eller i ett område som inte gör det. aktuellt undantag kan dock – trots den areamässiga begränsningen (se nedan) – komma att omfatta viss verksamhet med ganska stor omgivningspåverkan, t.ex. i buller- 65Se Dir. 2020:4 s. 6. Att då låta undantaget bli generellt tillämpligt utanför detaljplanelagt område kan bli lite för ”trubbigt” och riskera att ge undantaget ett för stort tillämpningsområde, även i förhållande till vad som anges i direktiven. Vi har därför stannat för att begränsa undantaget även på sätt att det enbart ska ta sikte på åtgärder utanför sammanhållen bebyggelse, i den mening uttrycket definieras i 1 kap. 4 § PBL. Det innebär i praktiken att undantaget inte blir tillämpligt när det finns bebyggelse på två eller fler angränsande tomter66, vilket torde ligga förhållandevis nära vad som avsetts i direktiven. Observera att undantagets tillämp- ningsområde dessutom begränsas i område nära gräns (se avsnitt 7.8). Härtill kommer att inredandet kan utlösa en anmälningsplikt om vissa tekniska egenskapskrav aktualiseras (se nedan). Vi föreslår således att det utan lov i en byggnad får inredas en eller flera lokaler så länge den sammanlagda bruttoarean inte är större än . Den areamässiga begränsningen – tillsammans med ovan angiven begränsning utanför detaljplanelagt område och sammanhållen bebyggelse – innebär enligt vår bedömning att verk- samheten ur ett generellt perspektiv inte kan medföra en sådan om- givningspåverkan att en förprövning är nödvändig från det allmännas sida. Begränsningen innebär också att det saknas anledning att tillämpa undantaget endast på vissa verksamheter. Det är med andra ord en- ligt vår bedömning mer ändamålsenligt med en areamässig begräns- ning i stället för en som bygger på vilken typ av verksamhet det är fråga om. Det kan t.ex. handla om en avgränsning av ett befintligt stall, en förrådsbyggnad, ett brygghus, en smedja, ett pumphus, ängslador, undantagsstugor, magasin, ladugårdar eller motsvarande för små verk- samheter i form av fordonsreparation, tandläkarmottagning, hem- slöjd eller livsmedelsförädling. Det skulle också kunna handla om inredning av ett mindre torp för verksamhet i form av ett litet kontorshotell med fyra arbetsplat- ser eller ett litet kafé eller bed and breakfast, t.ex. med 30 kvadrat- meter i ett plan och 20 i ett ovanpå. Ytterligare ett exempel på verk- samhet som inte kommer att omfattas av krav på lov är att inreda en lokal i en byggnad för obemannad dygnet runt-försäljning av i första hand livsmedel, men också av produkter från lantbruket, t.ex. chark- produkter och andra lokalproducerade varor. 2009/10:170 Del 1 s. 143 och 151 f. kunna gälla mikrobryggerier och även s.k. gårdsförsäljning av alkohol- haltiga drycker, om sådan skulle bli tillåten.67 Den areamässiga begränsningen innebär att ett ridhus – som också nämns som ett uttryckligt exempel i våra direktiv – inte kommer att omfattas av detta undantag från lovplikt. Det korresponderar med att den typen av anläggningar normalt genererar en ganska omfattande omgivningspåverkan. En förprövning är också särskilt angelägen ut- ifrån att ett förhållandevis stort antal människor – i förekommande fall – kommer att uppehålla sig både i och i anslutning till byggnaden, dessutom tillsammans med djur. Däremot skulle ett litet stall med några boxar för t.ex. ponnyer kunna inrymmas.68 Den areamässiga begränsningen om gäller för all yta som är nödvändig för den aktuella verksamheten, oavsett om lokalen även omfattar personalutrymmen eller förråd och således en- dast delvis är publikt tillgänglig. För det fall en verksamhet som omfattas av undantag från lovplikt skulle komma att t.ex. medföra oacceptabel omgivningspåverkan eller inte uppfylla gällande tillgänglighetskrav, kan det hanteras i efterhand inom ramen för tillsyn. Fråga är ju om inrednings- åtgärder, vilka typiskt sett är möjliga att återställa. Normalt motsva- rar sådana åtgärder inte heller sådana värden som kan innebära att krav på rättelse blir oproportionerligt. Är trots allt fråga om större investeringar, finns dessutom alltid möjligheten att söka s.k. frivilligt bygglov (se avsnitt 7.14). Vad gäller lovplikt för parkeringsplatser i anslutning till nu aktu- ella verksamheter, se avsnitt 7.7.8. Särskilt om brandskydd m.m. Under utredningsarbetet har framförts synpunkter om behovet av att genom någon form av förprövning säkerställa krav som rör brand- skydd och bärförmåga, framför allt när det gäller verksamhet som innebär att ett flertal människor kommer att vistas – eller t.o.m. övernatta – i lokalen i fråga. Brandskyddsaspekten är naturligtvis viktig att beakta när lovplikten tas bort för ändrad användning enligt vårt förslag. är det viktigt att konstatera att kan 67Se Dir. 2020:118 Gårdsförsäljning av alkoholhaltiga drycker. 68https:///djur/hastar-och-sallskapsdjur/hastar/matt-i-stall-och-byggnader, hämtad . en byggnad generellt helt eller delvis tas i anspråk eller inredas för ett annat ändamål, så länge inte ändamålet blir ett väsentligen annat (9 kap. 2 § första stycket 3 a PBL). Denna bestämmelse föreslår vi också ska föras in i det nya 9 kap. PBL i oförändrat skick. Härtill kommer att av nuvarande 6 kap. 5 § första stycket 6 PBF framgår att för åtgärder som inte omfattas av krav på lov krävs det en anmälan vid en sådan ändring av en byggnad som väsentligt på- verkar brandskyddet i byggnaden. kommer således att göras uppmärksam på denna typ av åtgärder och som tillsyns- myndighet göra en prövning av åtgärden och ta ställning till om start- besked och slutbesked ska meddelas (10 kap. PBL) eller om det finns anledning att ingripa med stöd av bestämmelserna i 11 kap. PBL. Här kan alltså konstateras att vi föreslår att nu gällande regler om anmälningsplikt i huvudsak behålls såvitt de gäller tekniska egen- skapskrav, t.ex. avseende en ändring som innebär att konstruktionen av byggnadens bärande delar berörs eller en sådan ändring av en byggnad som väsentligt påverkar brandskyddet i byggnaden (se av- snitt 7.16). Härtill kommer att omgivningspåverkan både kan och bör han- teras inom ramen för tillsyn enligt (26 kap. MB), t.ex. vad gäller buller- och luktolägenheter, både från verksamheten som sådan och från t.ex. trafik till och från fastigheten. För många nu aktuella verksamheter skulle dessutom flera andra offentligrättsliga författ- ningar kunna bli tillämpliga, t.ex. livsmedelslagen, arbetsmiljölagen och lagen om skydd mot olyckor. Bestämmelsen finns i 9 kap. 10 § PBL. 7.6.8Beräkning av sammanlagd byggnadsarea Förslag: Vid beräkning av den sammanlagda byggnadsarean vid ny- och tillbyggnad av komplementbyggnad ska komplement- bostadshus ingå och sådana övriga komplementbyggnader, som inte omfattas av krav på bygglov enligt PBL eller har undantagits från krav på lov enligt motsvarande äldre bestämmelser. Lovplikten för ny- och tillbyggnad av komplementbyggnader infaller enligt våra förslag när komplementbyggnaden får en viss storlek eller höjd (se avsnitt 7.6.3, 7.6.4 och 7.6.6). Lovplikten är dock även bero- ende av komplementbyggnadens sammanlagda byggnadsarea tillsam- mans med andra komplementbyggnader på tomten, vilket i prakti- ken innebär att så länge inte den areabegränsade ”potten” överskrids, kan såväl ny- som tillbyggnad av komplementbyggnad ske utan krav på lov. Vårt förslag innebär att komplementbostadshus alltid ska räknas in i ”potten”. Även andra komplementbyggnader än komplement- bostadshus ska räknas in, men bara om de är sådana som inte om- fattas av krav på bygglov enligt PBL eller har undantagits från krav på lov enligt motsvarande äldre bestämmelser. Detta innebär bl.a. att sådana komplementbyggnader som inte omfattas av krav på bygglov enligt PBL eller motsvarande äldre bestämmelser, men som har upp- förts med s.k. frivilligt lov (nuvarande 9 kap. 14 § PBL), ska räknas in i den sammanlagda arean. Bestämmelsen finns i 9 kap. 11 § PBL. 7.6.9Undantagen bör inte gälla endast en- och tvåbostadshus I den nuvarande regleringen förutsätter ett stort antal av undantagen från krav på lov att fråga är om åtgärder som sker på eller i anslutning till ett en- eller tvåbostadshus (se t.ex. 9 kap. 4–6 §§ PBL). Vårt för- slag innebär att det i princip – förutom när det gäller komplement- bostadshusen – inte blir någon särreglering för en- och tvåbostads- hus i enlighet med vad som gäller . För det första innebär mer generellt tillämpliga undantag att regler- ingen blir mer överskådlig samt enklare att förstå och tillämpa. Detta stöds inte minst av den mängd avgöranden som har kommit från Mark- och om förhållandevis svårbedömda frågor i anslutning till definitionen av en- och tvåbostadshus och om undan- tagen för dessa är tillämpliga eller inte. Vidare har vi inte funnit tillräckligt starka skäl för att särreglera just en- och tvåbostadshus. Anledningen till denna särreglering har historiskt främst varit att de utgjort en mycket stor andel av lov- ärendena och att byggnadsnämnderna således kunnat avlastas väsent- ligt genom undantagen från lovplikt. Undantagen har också motiverats med att regler ska avskaffas som onödigtvis begränsar den enskildes frihet.69 Som vi ser det kan denna argumentation appliceras även på andra byggnader än en- och tvåbostadshus. Visst stöd härför finns även i förarbetena till nuvarande 9 kap. 6 a § PBL, som rör undan- taget från lovplikt för även andra byggnader än en- och tvåbostads- hus vad gäller att färga om, byta fasadbeklädnad eller byta taktäck- ningsmaterial på fasad eller tak som vetter mot kringbyggd gård, låt vara att detta undantag bygger på att åtgärderna inte påverkar allmän- heten i någon större utsträckning, utan dem som bor i aktuell bygg- nad eller i intilliggande byggnad.70 Under utredningsarbetet har vissa farhågor framförts avseende omgivningspåverkan av vissa komplementbyggnader till respektive tillbyggnader av t.ex. flerbostadshus eller kontorsbyggnader i stads- miljö. Vi utesluter inte att så skulle kunna bli fallet i vissa situationer, men gör bedömningen att dessa åtgärder inte är mer frekventa och/ eller irreversibla än att de i stället kan hanteras i efterhand genom tillsyn. 7.6.10Särskilt om rätten till domstolsprövning Som har framgått ovan innebär våra förslag bl.a. att en komplement- byggnad – utan lov eller anmälan – om byggnadsarea kan uppföras i ett område som omfattas av en detaljplan 1985/86:1 s. 696. 2016/17:151 s. 46 ff. och byggnadsarea i ett område som inte omfattas av en detaljplan. Detsamma gäller tillbyggnad av byggnad på bruttoarea/öppenarea. Även om vi föreslår en utökad lovplikt för denna typ av åtgärder om de vidtas inom från gräns (se avsnitt 7.8), innebär våra förslag i denna del att förhållandevis omfattande åtgärder kan komma att vidtas utan någon form av förprövning (enligt PBL). Således bör några ord sägas om hur detta förhåller sig till rätten till domstols- prövning. I anslutning till införandet av de s.k. attefallsåtgärderna (nuvarande 9 kap. 4 a–e §§ PBL) har vissa synpunkter framkommit om rätten till domstolsprövning vad gäller vissa åtgärder som inte omfattas av krav på lov. Lagrådet har t.ex. framfört att en efterföljande prövning av om haft anledning att inleda ett tillsynsärende är av annan karaktär än en prövning av ett beviljat lovbeslut och inte ger samma möjligheter till rättelse för den enskilde. En sådan pröv- ningsmöjlighet framstår därför enligt Lagrådet som otillräcklig.71 För att göra anspråk på en europarättslig rätt till domstolsprövning torde det inte vara tillräckligt (eller nödvändigt) att klaganden är s.k. rågranne, utan en bedömning måste göras av hur berörd klaganden egentligen är av byggnationen i fråga.72 Rimligen måste krävas att relativt starka enskilda intressen – kopplade till just grannens egen- domsskydd – gör sig gällande i det enskilda fallet. Vi konstaterar att vissa av nu aktuella komplementbyggnader och tillbyggnader kommer att kunna ha sådan omfattning och betydelse att de rör grannars civila rättigheter på ett sådant sätt att det uppstår en europarättslig rätt till domstolsprövning.73 Det kan för övrigt gälla även åtgärder som redan enligt dagens reglering inte omfattas av krav på lov (och heller inte anmälan), t.ex. vissa ekonomibyggnader (nu- varande 9 kap. 3 § PBL) och små (dock utan uttrycklig storleksbegräns- ning) komplementbyggnader och tillbyggnader i ett område som inte omfattas av en detaljplan (nuvarande 9 kap. 6 § PBL) samt inte minst alla de åtgärder som inte omfattas av krav på lov, men som inte får 2013/14:127 s. 147 ff. 72Se t.ex. MÖD 2017:50; jfr även MÖD:s dom i mål nr P 1948-15 och i mål nr P 1022-16. 73Se främst artikel 6.1 och artikel 1 i tilläggsprotokoll 1 till Europakonven- tionen; jfr även 2 kap. 15 och 19 §§ regeringsformen. I sammanhanget kan nämnas att rätt till domstolsprövning även kan vila på unionsrättslig grund, se t.ex. RÅ 1997 ref. 65, HFD 2012 ref. 28 och 29 samt HFD 2015 ref. 79. strida mot den detaljplan eller de områdesbestämmelser som gäller för området (10 kap. 2 § PBL). Det viktiga när det gäller den europarättsliga rätten till domstols- prövning är att rätten inte får bli illusorisk; det ska med andra ord finnas en reell möjlighet till rättelse för det fall den som för talan mot åtgärden får bifall. Detta gäller för övrigt redan enligt inhemska allmänna förvaltningsrättsliga principer om överklagbarhet (jfr 41 § FL), enligt vilka överklagandeinstitutets funktion just är att bereda den av ett besluts verkningar berörde en möjlighet att få beslutet änd- rat eller upphävt, eller med andra ord att få de av honom eller henne oönskade verkningarna eliminerade.74 Åtgärder som inte omfattas av vare sig krav på lov eller anmälan kan i princip inte bli föremål för prövning på annat sätt än genom till- syn enligt 11 kap. PBL, antingen egeninitierad (av ) eller efter en tillsynsanmälan utifrån (se även avsnitt 4.9). Det finns inte några begränsningar vad gäller vem utifrån som kan göra en så- dan tillsynsanmälan till . Den materiella prövning av en åtgärd som sker inom ramen för ett tillsynsärende är vidare – i och för sig med undantag av vissa bestämmelser i 2 kap. PBL samt vissa i 8 kap. om utformnings- och egenskapskrav (se 8 §) – i princip identisk med den som sker vid en förprövning. Det är således i huvudsak samma materiella förutsättningar som gäller för en åtgärd oavsett om den avses vidtas eller redan har vidtagits, i vart fall såvitt gäller det som är mest relevant utifrån det som konstituerar en rätt till domstolsprövning, dvs. avvägningen gentemot andra motstående enskilda intressen (se främst 2 kap. 9 § PBL). Det kan också sägas ligga i linje med att åberopande av enbart allmänna intressen (jfr s.k. actio popularis) inte kan grunda klagorätt även om den som anses berörd faktiskt har rätt att också – eller t.o.m. endast – åberopa allmänna intressen till stöd för sin talan (se avsnitt 6.11.5).75 Prövningen kan i och för sig påverkas (inskränkas) i materiellt hänseende av tidigare eventuella besluts negativa rättskraft. Denna begränsning av prövningsramen uppkommer vad gäller de s.k. attefallsåtgärderna, eftersom de är anmälningspliktiga och således resulterar i ett startbesked. Startbeskedet är ett för den enskilde RÅ 2004 ref. 8, HFD 2018 ref. 23 och HFD 2020 ref. 12 p. RÅ 1982 2:21, RÅ 1984 2:88, RÅ 1993 ref. 97 och RÅ 1994 ref. 39; jfr även NJA 2004 s. 590 II och NJA 2012 s. 921 samt MÖD 2005:59 och MÖD 2014:12; även prop. 1997/98:45 Del 1 s. 486. gynnande förvaltningsbeslut och får därför också negativ rättskraft. Rättskraften kan dock som huvudregel inte omfatta annat än vad som har prövats genom startbeskedet, dvs. att åtgärden i fråga kan antas komma att uppfylla de krav som gäller enligt PBL eller före- skrifter som har meddelats med stöd av PBL (10 kap. 23 § PBL). Rättskraften medför således att i ett senare tillsyns- ärende inte kan ingripa mot det som omfattas av startbeskedets rätts- kraft, låt vara att det inte är helt enkelt att avgöra hur långt startbeske- dets rättskraft egentligen sträcker sig. Detta är också anledningen till att den begränsande klagorättsregeln i 13 kap. 15 § PBL kommit att underkännas i praxis, med resonemanget att berörd granne saknar såväl möjlighet att överklaga startbeskedet som att få till stånd en fullständig prövning av åtgärden i efterhand i ett tillsynsärende.76 beslut i tillsynsärendet – t.ex. ett rättelseföre- läggande (11 kap. 20 § PBL) – kan vidare naturligtvis överklagas av adressaten (den förklarande) till länsstyrelse och därefter mark- och miljödomstol (13 kap. 3 och 6 §§ PBL). Ett beslut av byggnadsnämn- den att inte vidta någon åtgärd kan dessutom vanligen överklagas av den som har initierat tillsynsärendet, dock under förutsättning att den är berörd (13 kap. 8 § PBL). Klagorätt uppkommer således inte på grund av att anmälan har gjorts, utan på grund av att anmälarens personliga eller ekonomiska situation klart påverkas av att myndig- heten inte ingriper på ett av denne önskat sätt.77 Det är enligt vår bedömning inte sannolikt att någon som påverkas av en byggåtgärd i en sådan omfattning att en europarättslig rätt till domstolsprövning uppkommer, inte skulle anses berättigad att överklaga ett tillsynsbeslut enligt PBL. Det beror helt enkelt på att klagorätten en- ligt PBL normalt sett är vidare än den inom europarätten.78 Så till frågan om domstolsprövningen i dessa fall riskerar att bli illusorisk. Precis om vi har angett ovan, gäller i huvudsak samma materiella förutsättningar för åtgärden i fråga oavsett om den prövas i förväg eller i efterhand. Eftersom aktuella åtgärder inte heller kom- mer att omfattas av krav på anmälan, kommer det heller inte att med- delas några startbesked för åtgärderna som kan komma att begränsa prövningsramen i tillsynsärendet. 76Se t.ex. MÖD 2017:50 och 2018:22 samt MÖD:s dom i mål nr P 5575-16. 77Se t.ex. MÖD 2012:17 och HFD 2011 not. 93 samt JO 2006/07 s. 427 och SOU 2010:29 s. 646 f. 78Jfr MÖD:s dom i mål nr P 1948-15. Oavsett materiella krav, kan möjligheten till rättelse i och för sig omintetgöras om fråga är om irreversibla åtgärder, dvs. åtgärder som orsakar irreparabel skada.