sou · H9B339 · 2022-01-01 00:00:00 — För att säkerställa att myndigheten kan framställa statistik som kan ligga till grund för analyser, uppföljningar, forskning m.m. begär Social- styrelsen i sin hemställan från att ändamåls- regleringen i HOSP-förordningen utökas så att uppgifterna i regis- tret får behandlas för att framställa statistik (S2019/05057). () har ett legitimationsregister som innehåller vissa uppgifter om svensk hälso- och sjukvårdspersonal och som hämtas främst från på . får enligt 5 § HOSP-förordningen lämna ut uppg- ifter till EHM för vissa särskilt uppräknade ändamål, men i takt med att EHM har fått nya uppdrag har behoven förändrats. EHM föreslår därför i sin hemställan från att ändamåls- beskrivningen i HOSP-förordningen ändras, så att får lämna uppgifter till EHM för kvalitetssäkring, behörighets- och åtkomstkontroller, komplettering av uppgifter och statistikändamål (S2019/05158). lämnade in en komplettering till sin tidigare hemställan. Myndigheten skriver att om myndigheten får direktåtkomst skulle det kunna vara lämpligt att införa ett nytt ändamål i HOSP-förordningens 5 § relaterat till utlämnandet av uppgifter till via direktåtkomst. Den pågående utredningen om hälso- och sjukvårdens beredskap (S 2018:09) gör i sitt delbetänkande (SOU 2020:23) bedömningen att det bör övervägas om det finns behov av att återuppta arbetet med ett centralt register över hälso- och sjukvårdspersonal för personal- försörjning i krig. Ett sådant register skulle enligt utredningen syfta till att skapa förutsättningar för hälso- och sjukvårdshuvudmännen att få tillgång till hälso- och sjukvårdspersonal som inte är anställda i kommunen eller regionen. Uppdraget att se över Analysera förutsättningar för ändringar av HOSP-förordningens bestämmelser om direktåtkomst och ändamål Av de hemställningar som har lämnats till regeringen framgår att fler aktörer anser sig behöva få direktåtkomst till vissa uppgifter i . Utöver de skrivelser som skickats in kan det finnas ytterligare aktörer med behov av direktåtkomst. Det har även fram- kommit att det skett en ökning av förfråg- ningarna om uppgifter ur registret samt att kostnader för att besvara frågor och förvalta registret ökat. också behov av att se över regleringen av direktåtkomst till uppgifter i registret för att effektivisera och minska admi- nistration av och kostnader för hanteringen av förfrågningar. Det finns även behov av att se över om tillgång till uppgifterna kan hante- ras genom andra, mindre integritetskänsliga former för elektroniskt utlämnande. Därutöver behöver ändamålen för utvidgas för att underlätta för olika aktörer att fullfölja sina uppdrag. Det finns ett intresse relaterat till bl.a. tillsyn och patientsäkerhet, att låta uppgifter i vara tillgängliga för allmänheten och vissa myndigheter och andra aktörer. måste det säker- ställas att skyddet av den personliga integriteten upprätthålls. Vidare behöver tillämpliga regleringar beaktas, såsom OSL och Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning). –analysera de rättsliga förutsättningarna för att tillgängliggöra vissa personuppgifter i genom direktåtkomst för , , Universitets- och hög- skolerådet, privata vårdgivare och relevanta universitet och hög- skolor, –bedöma och föreslå vilka ytterligare statliga myndigheter och andra verksamheter som har behov av och bör ges sådan direkt- åtkomst, –bedöma om det bör ställas några särskilda krav för direktåtkomst för eventuella ytterligare aktörer och om det kräver ändringar i ändamålsbestämmelserna, –analysera de rättsliga förutsättningarna för hälso- och sjukvårds- huvudmännen att få direktåtkomst till vissa uppgifter i registret i syfte att skapa förutsättningar för att bemanna kommunernas och regionernas krigsorganisationer, –efter en avvägning mellan behov och integritetsskydd föreslå vilka personuppgifter som ska få behandlas av de aktörer som har före- slagits, –analysera och bedöma om kan ges möjlighet att medge direktåtkomst till andra myndigheter som har behov av uppgifter för ändamål i enlighet med HOSP-förordningen, –i frågor som rör direktåtkomst bedöma om det finns andra alter- nativ till automatiserat elektroniskt utlämnande än direktåtkomst och i så fall även bedöma för- och nackdelar med sådant alternativ, –analysera behovet av att ändra i tillämpliga bestämmelser om sekretess och sekretessgenombrott utifrån utredningsfrågorna om direktåtkomst, –bedöma de rättsliga förutsättningarna för att ge och möjlighet att behandla uppgifter i för statistikändamål, –bedöma de rättsliga förutsättningarna för att ändra HOSP-regist- rets ändamål när det gäller att lämna uppgifter ur registret till E- hälsomyndigheten för kvalitetssäkring, behörighets- och åtkomst- kontroll samt komplettering av uppgifter, − i övrigt föreslå ändringar som utredaren anser ha direkt beröring med uppdraget, och –lämna nödvändiga författningsförslag. Analysera förutsättningar för att ge allmänheten tillgång till vissa uppgifter ur registret har i sina hemställningar framfört önskemål om att göra vissa uppgifter i tillgängliga för allmänheten. Enligt hemställan var de största beställar- grupperna vårdgivare, rekryteringsföretag, apotek, patienter och journalister. Dessutom har införandet av dataskyddsförordningen inneburit fler förfrågningar från enskilda . –analysera de rättsliga förutsättningarna för att tillgängliggöra vissa uppgifter ur för allmänheten, t.ex. via internet, –bedöma vilka uppgifter som är relevanta att tillgängliggöra för allmänheten, och –lämna nödvändiga författningsförslag. Kontakter och redovisning av uppdraget Utredaren ska samråda med utredningen om hälso- och sjukvårdens beredskap (S 2018:09). Utredningstiden ligger fast. Uppdraget ska alltså redovisas . Förordning (2006:196) om register över hälso- och sjukvårdspersonal t.o.m. SFS 2021:69 SFS nr: 2006:196 1 § För de ändamål som anges i 4 och 5 §§ skall med hjälp av automatiserad behandling föra ett register över hälso- och sjukvårdspersonal. 2 § Denna förordning innehåller bestämmelser som kompletterar och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behand- ling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförord- ning), här benämnd EU:s dataskyddsförordning. Vid behandling av personuppgifter enligt denna förordning gäller lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s data- skyddsförordning och föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen, om inte annat följer av denna förordning. Förordning (2018:464). 3 § En registrerad har inte rätt att motsätta sig sådan behandling av personuppgifter som är tillåten enligt denna förordning. 3 a § är personuppgiftsansvarig för registret. Förord- ning (2013:639). 4 § Personuppgifterna i registret får behandlas för att föra en aktuell förteckning över legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal. 5 § Personuppgifterna i registret får, utöver det som anges i 4 §, behandlas endast för att 1.utöva tillsyn över hälso- och sjukvården och dess personal, 2.lämna uppgifter till den nationella läkemedelslistan enligt lagen (2018:1212) om nationell läkemedelslista, 3.lämna uppgifter till myndigheter och enskilda i enlighet med det som föreskrivs i annan författning eller avtal, 4.i samband med behandling av person- uppgifter enligt lagen om nationell läkemedelslista lämna upp- gifter till den myndigheten för kontroll av identitet och behörig- het i fråga om förskrivare, legitimerade sjuksköterskor utan behörighet att förskriva läkemedel, apotekare, receptarier och dietister. 5.lämna uppgifter till för kontroll av för- skrivares identitet och behörighet vid expediering på öppenvårds- apotek av läkemedel och andra varor som förskrivits, 6.kontrollera hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörig- het i samband med tjänstetillsättning och under anställning eller uppdrag, och 7.kontrollera hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörig- het att utfärda intyg. Förordning (2021:69). 6 § Registret får innehålla endast följande uppgifter: 1.namn, personnummer, samordningsnummer eller andra liknande identitetsbeteckningar och kön, 4.grundyrke, läroanstalt, utbildningsland och datum för utfärdande av examen, 6.datum för utfärdande av legitimation respektive bevis om specia- listkompetens, 7.datum när ett tidsbegränsat behörighetsbevis enligt 6 upphör att gälla, 8.beslut om partiellt tillträde, 9.beslut om prövotid och återkallelse av legitimation, 10.förskrivarkod och omfattning av förskrivningsrätt, och 11.sådana tekniska och administrativa uppgifter som är nödvändiga för att registerändamålen ska kunna tillgodoses. Förordning (2016:163). 7 § Personuppgifterna i registret får lämnas ut på medium för auto- matiserad behandling om uppgifterna skall behandlas för de ändamål som anges i 4 och 5 §§. 7 a § Inspektionen för vård och omsorg får ha direktåtkomst till uppgifterna i registret. En offentlig vårdgivare får ha direktåtkomst till uppgifter som avses i 6 § 1, 3 och 5-10. Transportstyrelsen får ha direktåtkomst till uppgifter som avses i 6 § 1, 3, 5 och 7-9. Förordning (2016:163). 7 b § En myndighet som har medgetts direktåtkomst ansvarar för att tillgången till personuppgifter begränsas till vad varje användare behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Direktåtkomst får inte medges innan har försäkrat sig om att behörighets- och säkerhetsfrågorna är lösta på ett sätt som är tillfredsställande ur integritetssynpunkt. Förordning (2013:639). Utlämnande av uppgifter till myndigheter 7 c § ska på begäran av Inspektionen för vård och omsorg lämna ut uppgifter för det ändamål som anges i 5 § 1. Inspektionen för vård och omsorg har rätt att ta del av uppgifterna i registret vid direktåtkomst enligt 7 a § första stycket. Förordning (2013:639). 7 d § En offentlig vårdgivare har rätt att ta del av uppgifterna i registret vid direktåtkomst enligt 7 a § andra stycket. Förordning (2013:639). 7 e § Transportstyrelsen har rätt att ta del av uppgifterna i registret vid direktåtkomst enligt 7 a § tredje stycket. Förordning (2013:639). 8 § Utöver vad som framgår av artiklarna 13 och 14 i EU:s data- skyddsförordning ska den som är personuppgiftsansvarig enligt denna förordning lämna information till den registrerade om 1.de sekretess- och säkerhetsbestämmelser som gäller för registret, 2.rätten enligt artikel 82 i EU:s dataskyddsförordning och 7 kap. 1 § lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning till skadestånd vid behandling av person- uppgifter i strid med denna förordning, 3.vad som gäller i fråga om sökbegrepp, direktåtkomst och utläm- nande på medium för automatiserad behandling, och 4.huruvida registreringen är frivillig eller inte. Förordning (2018:464). 9 § Har upphävts genom förordning (2018:464). Frågeställningar för fortsatt utredning ur ett dataskydds- eller sekretessperspektiv Utredningen har i uppdrag att utreda ett antal avgränsade frågor som rör personuppgiftshanteringen inom och mellan socialtjänst och hälso- och sjukvård. , uttalade regeringen i direktiven, pågår en växelverkan mellan den tekniska utvecklingen och rättstillämp- ningen. Den digitala utvecklingen går snabbt och nya lösningar från andra sektorer kan införas för att leverera och effektivisera tjänster inom hälso- och sjukvård och socialtjänst. Framsteg görs även inom hälso- och sjukvården, bl.a. den s.k. life science-sektorn. Utveck- lingen inom life science bygger till stor del på tillgång till uppgifter som, rätt använda och med respekt för den personliga integriteten, bidrar till framtidens vård och omsorg. Parallellt pågår en utveckling inom det rättsliga området. Domstolsbeslut på EU-nivå eller inom , tillsynsinsatser m.m. påverkar rättstillämpningen och ramarna för hur personuppgifter får hanteras. Mot denna bakgrund anges i direktiven att det är önskvärt att utredningen uppmärksammar regeringen på eventuella andra fråge- ställningar som har uppkommit under utredningens genomförande och som kan behöva utredas vidare. Det gäller även, när så är lämp- ligt, frågeställningar om användning av patientdata inom life science- området. Utredningen ska därför sammanställa och översiktligt beskriva ytterligare frågeställningar som utredningen har uppmärk- sammat under sitt arbete och som utredningen bedömer kräver vidare analys ur ett dataskydds- eller sekretessperspektiv. Utredningen har identifierat och valt att föra upp följande fråge- ställningar: Tillgång till information vid verksamhetsövergångar och andra strukturförändringar Låt sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation omfatta ytterligare grupper inom Tillåt att uppgiftssamlingar för kvalitetsuppföljning även får användas för forskning och inför en sekretessbrytande bestäm- melse för forskningsändamål En översyn av lagen och förordningen om behandling av person- uppgifter inom E.Gör det lättare att lämna ut barns uppgifter till vårdnadshavare F.En legitimationskod för den som är legitimerad G.Ta bort direktåtkomst i patientdatalagen och inom sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation H.Juridiska frågor som uppstår i samband med nya tekniska lös- ningar inom hälso- och sjukvården A)Tillgång till information vid verksamhetsövergångar och andra strukturförändringar Utredningsuppslag: Låt en kopia av dokumentation av indivi- duell hälso- och sjukvård och personakter följa med verksamheten vid verksamhetsövergångar. Ge Inspektionen för vård och omsorg möjlighet att besluta att patientjournaler respektive personakter som om- händertas ska förvaras hos en hälso- och sjukvårdsmyndighet respektive en myndighet som utför socialtjänst. Ge Inspektionen för vård och omsorg möjlighet att besluta att en hälso- och sjukvårdsmyndighet respektive en myndighet som utför socialtjänst ska fortsätta att tillgängliggöra dokumentation som en nedlagd enhet tillgängliggjort i ett system för sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation. Som utredningen konstaterar i kapitel 11 i delbetänkandet har det skett stora strukturförändringar inom och hälso- och sjukvården vilket på olika sätt påverkar förutsättningarna att bedriva hälso- och sjukvård och socialtjänst. Bland annat finns det fler utförare som är verksamma inom dessa områden än tidigare och framför allt finns det fler privata ut- förare. Med ett ökat antal privata utförare ökar också antalet verk- samhetsövergångar som exempelvis att en utförare ersätts av en annan utförare efter upphandling och övertar en verksamhet, t.ex. en vårdcentral. En annan form av verksamhetsövergång är att ett för- värv sker av en verksamhet som innebär att ett nytt företag övertar verksamheten, en s.k. inkråmsöverlåtelse. Även situationen att en patient eller omsorgsmottagare som har fått vård respektive insatser från hos en offentlig vårdgivare eller en socialtjänst- myndighet i stället ska få denna vård eller insats av en privat vård- givare eller ett privat omsorgsföretag som myndigheten har anlitat, innebär en verksamhetsövergång i den mening som avses här. En annan form av strukturförändring är när en verksamhet läggs ned. Verksamhetsövergångar kan motiveras såväl av kostnads- och effek- tivitetsskäl som av politiska önskemål. De överväganden som ligger bakom en regions eller kommuns val av organisationsform har dock inte något med sekretessfrågan att göra utan beror på andra orsaker. Utredningen föreslår i avsnitt 20.3 i delbetänkandet en sekretess- brytande bestämmelse som innebär att hälso- och sjukvårdssekre- tessen inte hindrar att uppgifter lämnas från en hälso- och sjukvårds- myndighet till ett privat hälso- och sjukvårdsföretag (”enskild” i lagtexten). Utredningen gjorde härvid bedömningen att detta även skulle möjliggöra utlämnande av uppgifter från ett privat hälso- och sjukvårdsföretag till ett annat eller till hälso- och sjukvårdsmyndig- heter, eftersom den sekretessbrytande bestämmelsen bör innebära att det inte är ett obehörigt röjande att göra ett sådant utlämnande, se avsnitt 20.3.7 i delbetänkandet. I delbetänkandet, avsnitt 20.3.4, beskrivs utförligt vilket behov det finns av att lämna uppgifter från en hälso- och sjukvårdsmyndighet till privata hälso- och sjukvårds- företag. Även inom ökar privatiseringen och därmed antalet utförare som utför omsorg. Det finns enligt utredningens mening ett motsvarande behov av uppgiftslämnande från en social- tjänstmyndighet till ett privat omsorgsföretag inom verksamhet. När utredningens förslag genomförs kommer regleringen för hälso- och sjukvård och socialtjänst att se olika ut. Det kan ifrågasättas om detta är en befogad skillnad med tanke på att det finns stora likheter mellan den verksamhet som bedrivs av hälso- och sjukvård och socialtjänst, åtminstone såvitt avser insatser för äldre och personer med funktionsnedsättningar. Det finns därför enligt utredningens mening anledning att utreda om det är möjligt och lämpligt att, med bibehållen integritet och säkerhet, tillåta uppgifts- lämnande på motsvarande sätt, exempelvis vid verksamhetsöver- gångar. Utredningen gjorde i samband med förslaget om den sekre- tessbrytande bestämmelsen för hälso- och sjukvården bedömningen att det inte ingick i utredningens uppdrag att överväga bestämmelser som tillåter ytterligare uppgiftslämnande från privata hälso- och sjukvårdsföretag till hälso- och sjukvårdsmyndigheter eller mellan privata hälso- och sjukvårdsföretag, se avsnitt 20.3.1. angavs att utredningen skulle kunna återkomma till sådana fråge- ställningar vid redovisningen i slutbetänkandet av uppdraget att lyfta fram uppkomna frågeställningar för fortsatt utredning. Dagens lagstiftning är inte anpassad till den rådande situationen med allt fler verksamma aktörer och ständigt pågående struktur- förändringar inom hälso- och sjukvård och socialtjänst. Dessutom har teknisk utveckling och ekonomiska skäl lett till en allt högre grad av digitalisering av dokumentationen inom hälso- och sjukvård och socialtjänst. I princip all dokumentation inom dessa områden kom- mer att ske digitalt och inte i pappersform. Eftersom elektronisk dokumentation enkelt kan delas på ett helt annat sätt än fysisk dokumentation, bör det enligt utredningens mening utredas om de fördelar som digitaliseringen ger kan utnyttjas i än högre grad för en mer kostnadseffektiv och säker vård och omsorg. Den sekre- tessbestämmelse som utredningen föreslår i avsnitt 20.3 i delbetän- kandet och den motsvarande reglering för som ovan förordas är ett steg på vägen mot detta. Ett sätt som skulle verka ännu mer för att minska onödig administration och spara kostnader, vore dock att överväga en reglering i offentlighets- och sekretess- lagstiftningen respektive i patientdatalagen, patientsäkerhetslagen och SoLPUL som innebär att en (elektronisk) kopia av dokumen- tationen ska följa med den verksamhet där den upprättats. Detta skulle enligt utredningens bedömning även gynna patientsäkerheten och öka möjligheten att arbeta individbaserat över organisations- gränser. Det skulle kunna ske genom att föreskriva att den som bedrivit en viss verksamhet får en uppgiftsskyldighet gentemot den som tar över verksamheten. En sådan uppgiftsskyldighet bör gälla oavsett om verksamheten som tas över bedrivs i privat eller offentlig regi och oavsett om den som tar över är ett företag eller en myndig- het. Myndigheters skyldighet att arkivera allmänna handlingar bör dock inte förändras, dvs. den s.k. proveniensprincipen (att en organi- sations mottagna och upprättade handlingar bildar arkiv hos den organisationen) som tillämpas bör lämnas kvar oförändrad. En annan tanke, som på intet sätt är ny, är förstås att föra en enda elektronisk journal för varje individ som olika vård- och omsorgs- givare ska anteckna i. En utredning av en sådan idé är emellertid en omfattande arbetsuppgift som förmodligen skulle ta . Utredningen väljer därför att i första hand förorda en mer begränsad utredning av tanken om att dokumentationen följer verksamheten. En särskild frågeställning som uppstår i samband med struktur- förändringar inom hälso- och sjukvård är hur den fortsatta tillgången till uppgifterna i patientjournalerna ska säkerställas. Detta gäller särskilt när privata verksamheter läggs ner och när en ny privat aktör upphandlas. Det handlar om vem som ska förvara patientjourna- lerna, vem som ska vara personuppgiftsansvarig och hur behovet av smidig tillgång till patientuppgifterna ska kunna tillgodoses. Inom hälso- och sjukvården ansvarar hälso- och sjukvårdsmyndig- heter och privata vårdgivare för all behandling av personuppgifter. En journalhandling ska bevaras efter den sista uppgiften fördes in. Vårdgivaren ska säkerställa att uppgifter i patientjournalen förvaras så att de är läsbara tills de gallras. Detta gäller för både offentliga och privata vårdgivare. Om en privat vårdgivares uppdrag upphör, ska den privata vårdgivaren som utgångspunkt fortsatt för- vara patientjournalerna, och hantera frågor om utlämnande av patientuppgifter, under . Det säger sig självt att detta kan bli bekymmersamt när det handlar om en vårdgivare vars verksamhet upphört. Det kan t.ex. röra sig om att verksamheten har lagts ned eller gått i konkurs. I9 kap. patientdatalagen finns bestämmelser om omhänder- tagande av patientjournaler när enskild verksamhet har upphört. Om det på sannolika skäl kan antas att patientjournaler inom enskild (privat) hälso- och sjukvård inte kommer att handhas enligt patient- datalagen eller enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen, får Inspektionen för vård och omsorg () besluta att patientjournalerna ska tas om hand. får också besluta om om- händertagande av patientjournaler inom enskild (privat) hälso- och sjukvård, om den som ansvarar för hanteringen av journalerna ansöker om det, och det finns ett påtagligt behov av att journalerna tas om hand. Patientjournaler som omhändertas enligt beslut av ska förvaras avskilda hos arkivmyndigheten.1 ska ange hos vilken arkivmyndighet journalerna ska förvaras. Ett problem med att patientjournaler förvaras i ett region- eller kommunarkiv är att patientjournalerna inte finns tillgängliga för hälso- och sjukvården på ett smidigt sätt. är en egen myndighet i sekretessrättslig mening. Sekretessgränser råder mellan arkivmyndigheten och hälso- och sjukvårdsmyndigheterna i en region eller kommun. Hälso- och sjukvårdsverksamhet som behöver få del av gamla journaluppgifter, exempelvis för att de över- tagit en patient som tidigare gått hos en privat verksamhet som upphört, får då höra av sig till arkivet med en begäran om att få ut patientjournalerna. har att hantera hälso- och sjukvårdens begäran om att ta del av patientuppgifter som en begäran om att få ut allmänna handlingar. Detta är inte särskilt smidigt och kan leda till oönskade fördröjningar med att få tillgång till viktiga uppgifter ur patientjournalen som behövs för att ge patienten hälso- och sjukvård. För patienter som tidigare fått vård hos en privat vårdgivare men där patientjournalen nu förvaras hos arkivmyndig- heten kan det finnas nackdelar och, i värsta fall, patientsäkerhets- risker med att patientjournalerna inte finns direkt tillgängliga för hälso- och sjukvårdsmyndigheter. Detta kan t.ex. gälla patienter med kroniska eller sällsynta sjukdomar. Patientuppgifterna skulle förmod- ligen kunna göra större nytta i den operativa hälso- och sjukvården. Även det förslag som utredningen lämnat om kvalitetsuppföljning förutsätter att relevant information som finns kring ett visst vård- förlopp eller en sjukdom finns enkelt tillgänglig och förvarad hos hälso- och sjukvårdsmyndigheter och privata vårdgivare. Det kan bli bekymmer om delar av informationen förvaras hos ett region- eller kommunarkiv. Arkivens verksamhet är vidare inte anpassad för den typ av journal- hantering som är huvudregel , när sjukvården snabbt behöver få