sou · H9B351d2 · 2022-01-01 00:00:00 — förklarade i Skydda skogen att fågeldirektivets till- lämpningsområde omfattar samtliga fågelarter som naturligt före- kommer inom medlemsstaternas europeiska territorium samt att medlemsstaterna, med beaktande av ekonomiska krav och rekrea- tionsbehov, ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att bibehålla populationen av samtliga av dessa fågelarter på en nivå som svarar särskilt mot ekologiska, vetenskapliga och kulturella behov, eller för att återupprätta populationen av dessa arter till denna nivå.31 Dess- utom, påpekade , åläggs medlemsstaterna i fågeldirek- tivets artikel 3 generella skyldigheter avseende skydd, bevarande och återställande av tillräckligt varierande och stora livsmiljöer för, i likhet med vad som gäller enligt artikel 5 i samma direktiv, samtliga fågel- arter som avses i artikel 1 i direktivet, det vill säga samtliga fågelarter som naturligt förekommer inom medlemsstaternas europeiska territo- rium på vilket fördraget tillämpas.32 Frågan om avgränsningen av fågel- direktivets tillämpningsområde är, enligt , kopplad till betydelsen av ett heltäckande och effektivt skydd i hela unionen för fåglar som är naturligt förekommande i vilt tillstånd där, oberoende av var 25De förenade målen C-473/19 och C-474/19 Skydda skogen, punkten 45. 26Mål 247/85, dom av , kommissionen mot , punkterna 21 och 22 samt mål 252/85, dom av , kommissionen mot , punkterna 10 och 11. 27Mål 252/85, dom av , kommissionen mot , punkt 15; mål C-507/04, dom av , kommissionen mot , punkterna 102 och 103 samt C-192/11, dom av , kommissionen mot (ej publicerad), punkt 25. 28Mål C‑507/04, dom av , kommissionen mot , punkten 332f f. Se även förslag till avgörande i mål C‑507/04, punkterna 119 och 120 samt 141 och 142. 29C-192/11, dom av , kommissionen mot (ej publicerad), punkt 63. 30C‑557/15, dom av , kommissionen mot . 31De förenade målen de förenade målen C-473 och 474/19 Skydda skogen, p. 40, där Domstolen, för ett liknande resonemang, hänvisar till C-44/95 Royal , punkt 3. 32De förenade målen de förenade målen C-473 och 474/19 Skydda skogen, p. Förslag om nya fridlysningsregler deras häcknings- eller rastplatser är belägna [vår kursivering] och obero- ende av nationell lagstiftning som reglerar skyddet för sådana fåglar utifrån begreppet nationellt arv.33 konstaterar också att artikel 4 i fågeldirektivet innehåller ett förstärkt och riktat system för skydd, vilket innefattar specifika skyldigheter avseende bland annat de fågelarter som räknas upp i bilaga I till direktivet. Dessa skyldigheter avser vidtagandet av speciella bevarandeåtgärder för dessa fågelarters livsmiljöer i syfte att säkerställa deras överlevnad och fortplantning inom det område där de förekommer. Medlemsstaterna ska som särskilda skyddsområden i första hand klassificera sådana områden som vad gäller antal och storlek är mest lämpade för bevarandet av de arter som är förteck- nade i bilaga I till fågeldirektivet, med hänsyn till arternas behov av skydd inom det geografiska havs- och landområde som omfattas av direktivet. Vid tillämpningen av artikel 5 i fågeldirektivet saknar det emellertid betydelse huruvida de berörda fågelarterna ingår i bilaga I till direktivet, huruvida de är hotade på någon nivå eller huruvida de har en långsiktigt vikande populationstrend. Artikel 5 i fågeldirektivet utgör därmed hinder för en nationell praxis, enligt vilken förbuden i bestämmelsen endast omfattar sådana arter som är förtecknade i bilaga I till detta direktiv eller som är hotade på någon nivå eller som har en långsiktigt vikande populationstrend.34 AG Kokott går i sitt förslag till avgörande noga igenom de olika leden i såväl fågeldirektivets artikel 5 som i livsmiljödirektivets arti- kel 12.35 Hon förklarar därtill att domstolen i målet har att behandla frågor som rör artskyddet, vilka den redan har stött på i liknande form i samband med områdesskyddet men att detta rör artskyddet och att artskyddet enligt den tolkning som har gjort kan kräva mycket långtgående begränsningar av mänsklig verksam- het. Det föreligger därför, menar generaladvokaten, ett berättigat in- tresse av att undvika oproportionerliga begränsningar samt att före- varande mål erbjuder en välkommen möjlighet att undersöka dessa motsättningar närmare.36 Trots detta tydliga ställningstagande från generaladvokaten svarar inte på frågorna eftersom , genom 4 § artskydds- 33De förenade målen de förenade målen C-473 och 474/19 Skydda skogen, p. 42, där Domstolen, för ett liknande resonemang, hänvisar till mål 252/85 kommissionen/, punkt 15. 34De förenade målen C-473 och 474/19 Skydda skogen, p. 43–45. 35Generaladvokatens förslag till avgörande i de förenade målen C-473 och 474/19 Skydda skogen. 36Ibid, punkterna 1–5. Förslag om nya fridlysningsregler förordningen, genomfört förbuden i artikel 12.1 livsmiljödirektivet så att de även omfattar fåglar. Frågorna från den hänskjutande svenska domstolen var emellertid ställda på ett sådant sätt att kunde ha besvarat frågorna för såväl livsmiljödirektivet som fågeldirek- tivet, enligt samma struktur som generaladvokaten. Frågan som ställts av den hänskjutande domstolen löd: Ska begreppen avsiktligt döda/störa/förstöra i artikel 5 a–d i [fågeldirektivet] och i arti- kel 12.1 a–c i [livsmiljödirektivet] tolkas på så sätt att de utesluter en natio- nell praxis som innebär att, för det fall syftet med åtgärden uppenbart är ett annat än att döda eller störa arter (till exempel skogsbruksåtgärder eller markexploatering), så måste det finnas en risk för att arternas beva- randestatus påverkas negativt genom åtgärden för att förbuden ska aktua- liseras? Frågan inbegriper alltså om det är möjligt att ha en sådan tolkning i nationell praxis, dels med hänsyn till fågeldirektivet, dels med hän- syn till livsmiljödirektivet. Det är fråga om en begäran av förhands- avgörande och tolkar EU-rätt, inte nationell rätt. har gång på gång påpekat att den inte är överordnad de nationella domstolarna, utan att den är en specialistinstans med syfte att hjälpa dem. har markerat att den inte ska uttala sig om nationell rätt, utan enbart tolka unionsrätten eller ut- tala sig om dess giltighet. Den nationella domstolen ska sedan till- lämpa förhandsavgörandet i det nationella målet och ta ställning till bevisfrågor och sådana rättsfrågor som regleras av den nationella rätten.37 De nationella domstolarna formulerar emellanåt sina frågor på ett sätt som inte tar vederbörlig hänsyn till denna kompetens- fördelning. frågas till exempel huruvida en viss nationell lag är förenlig med (eller, som i förevarande fall, viss praxis). Enligt fast rättspraxis från krävs att den nationella domstolen klargör den faktiska och rättsliga bakgrunden till de frå- gor som ställs, eller att den åtminstone förklarar de faktiska omstän- digheter som ligger till grund för dessa frågor, eftersom det är nöd- vändigt att komma fram till en tolkning av unionsrätten som är an- vändbar för den nationella domstolen.38 svarar alltså på den ställda frågan och lägger därmed den tolkning av nationell rätt som innefattas i frågan till grund för sin tolkning av . 37Bergström och Hettne, Introduktion till (2014), s. 378. Författarna hänvisar till Hettne, och (2003), Domstolarna i Europeiska unionens konstitution, s. 28 f. 38Bergström och Hettne, a.a., s. 380. Författarna hänvisar bl.a. till de förenade målen C-320/90–C-322/90 Telemarsicabruzzo m.fl., punkt 6 och mål C-67/96 , punkt 39. Förslag om nya fridlysningsregler Det är sedan upp till den nationella domstolen att avgöra huruvida det är möjligt att tolka nationell rätt direktivskonformt eller inte. Det är här viktigt att framhålla att den nationella domstol som har begärt förhandsavgörande är bunden av svar. Det är alltså inte fråga om något rådgivande yttrande, utan om ett bindande besked. Det utgör till och med ett fördragsbrott, om en nationell domstol inte rättar sig efter ett förhandsavgörande. Ett tolkningsbesked från är även att betrakta som ett prejudikat som ska följas i framtida mål.39 För det fall direktiven skulle ha tolkats på olika sätt i sagda hänse- ende (som generaladvokat delvis kom fram till) hade det alltså funnits ett utrymme för svenska myndigheter och domstolar att tolka 4 § artskyddsförordningen på ett sätt vad gäller fåglar (i princip i enlighet med den praxis som följde MÖD 2016:1) men på ett strik- tare sätt vad gäller arter i livsmiljödirektivets bilaga IV. Som tidigare konstaterats valde emellertid Domstolen att inte göra någon egen tolk- ning av begreppen avsiktligt döda/störa/förstöra i artikel 5 a–d i fågel- direktivet, trots att frågan avsåg även detta. Det är emellertid möjligt att inte uppfattade frågorna på det sättet.40 Domstolen hänvisar heller inte alls till generaladvokatens förslag till avgörande i den här delen (jämför med hänvisningen till general- advokatens påpekande när det gällde tillämpningsområdet för arti- kel 541). Det betyder i sin tur att stöd för tolkningen inte kan hämtas i förslaget. Som redogjordes för i avsnittet om EU-rätt är det EU-dom- stolens dom som är bindande. Generaladvokatens förslag får bety- delse som förklarande text när hänvisar till det. Här har ingen hänvisning skett. Det vi har att utgå ifrån är således fågeldirektivets ordalydelse, och tidigare tolkningar av avsiktlighetsbegreppet, vilka in- dikerar att de båda naturvårdsdirektiven ska tolkas på liknande sätt, i alla fall i det avseendet. Den slutsats vi drar av detta är att det, för att inte riskera fördragsbrott, är viktigt att vi i våra förslag ligger så nära 39Bergström och Hettne, a.a., s. 380 f. 40Se a.a., som noterar att mark- och miljödomstolen i och verkar tala förbi varandra i några viktiga avseenden. 41De förenade målen C-473 och 474/19 Skydda skogen, punkten 44 som hänvisar till general- advokatens påpekande i punkten 44 i förslaget till avgörande: ”Såsom generaladvokaten har påpekat i punkt 44 i sitt förslag till avgörande saknar det vid tillämpningen av artikel 5 i fågel- direktivet betydelse huruvida de berörda fågelarterna ingår i bilaga I till direktivet, huruvida de är hotade på någon nivå eller huruvida de har en långsiktigt vikande populationstrend.” Förslag om nya fridlysningsregler direktivens ordalydelse som möjligt med beaktande av de tolkningar som gjorts i praxis. 12.6Implementering av fågeldirektivets artikel 5 a–c Nedan ger vi förslag på hur implementering av förbuden i fågeldirek- tivets artikel 5 a–c bör göras. Vi inleder med att ange de samman- fattande resonemangen kring de olika förbuden i artikel 5 a–c i rutor, eventuellt med några förtydligande ord under rutan, för att därefter gå in på diskussioner kring det som är gemensamt för samtliga led, a–c, nämligen avsiktlighetsrekvisitet och hur det ska tolkas. I samman- hanget bör även direktivets artikel 13 noteras som anger att genom- förandet av åtgärder i enlighet med fågeldirektivet inte får leda till en försämring av den nuvarande situationen beträffande bevarandet av någon av de fågelarter som avses i artikel 1. 12.6.1Förslag: Förbud att avsiktligt fånga eller döda exemplar av fåglar Utredningens förslag: Med de undantag som följer av jaktlag- stiftningen är det förbjudet att avsiktligt eller genom att acceptera en sådan konsekvens av sitt handlande, fånga eller döda exemplar av fågelarter som förekommer naturligt i vilt tillstånd i . Avsiktlighetsrekvisitet ska tolkas så att det är förbjudet att genomföra åtgärder och verksamheter med det accepterade resul- tatet att en eller flera fågelindivider dödas eller infångas, trots att detta inte är syftet med åtgärden. Förslag om nya fridlysningsregler 12.6.2Förslag: Förbud att avsiktligt förstöra eller skada fåglars ägg och bon Utredningens förslag: Det är förbjudet att avsiktligt, eller genom att acceptera en sådan konsekvens av sitt handlande, förstöra eller skada exemplar av fåglars ägg och bon. Avsiktlighetsrekvisitet ska tolkas så att det är förbjudet att ge- nomföra åtgärder och verksamheter med det accepterade resulta- tet att ett eller flera fågelägg eller fågelbon förstörs eller skadas, trots att detta inte är syftet. Förbuden i artikel 12.1 livsmiljödirektivet och artikel 5 fågeldirektivet är mycket snarlika till sin lydelse. Inget av förbuden, bortsett från för- budet att störa i artikel 5 d fågeldirektivet, nämner bevarandestatus eller direktivens syfte. Det finns därför inget i lydelsen av artikel 5 a–c som ger stöd för att påverkan på en fågelarts bevarandestatus (som för övrigt inte omnämns i fågeldirektivet) får krävas för att förbuden ska tillämpas. Även om i de förenade målen C-473 och 474/19 Skydda skogen varken hänvisar till kommissionens yttrande eller för- slaget till avgörande från AG Kokott, kan det ändå noteras att general- advokaten och kommissionen är eniga i sin tolkning av tidigare EU- domstolspraxis på området. I sammanhanget bör åter framhållas att generaladvokatens förslag till avgörande inte utgör någon form av dom och därför inte har ett motsvarande värde som rättskälla. Endast i den mån domstolen i den efterföljande domen direkt hänvisar till generaladvokatens argumentation eller det klart framgår av domen att denna följer generaladvokatens argument och synpunkter, har för- slaget till avgörande direkt rättskällevärde. bör det också noteras att förslaget har betydelse på så sätt att det inne- håller en djupare argumentation som belyser alla aspekter av målet, analyserar domstolens rättspraxis på området i detalj, redogör för syn- punkter i litteraturen, ger skäl för och emot en viss lösning, analy- serar domens praktiska konsekvenser etc.42 42Hettne och Otken (2011) EU-rättslig metod, s. 117. Förslag om nya fridlysningsregler Enligt Kokott förutsätter förbuden mot dödande och förstörelse enligt artikel 5 a och b i fågeldirektivet, mot bakgrund av tillämpnings- området för artikel 5, inte att det föreligger någon risk för att den aktu- ella åtgärden påverkar de aktuella djurarternas bevarandestatus nega- tivt. Inte heller utesluter en gynnsam bevarandestatus hos den berörda arten en tillämpning av dessa förbud.43 Detta motsvarar vad kommis- sionen anfört i sitt yttrande i samma mål44; att artikel 5 i fågeldirek- tivet omfattar samtliga fågelarter som naturligt förekommer inom medlemsstaternas europeiska territorium på vilket fördraget tilläm- pas.45 Härtill kommer att förbuden i artikel 5 fågeldirektivet måste läsas i förhållande till undantagen i artikel 9. Visserligen utgör fågel- bevarandestatus inte ett villkor för undantag enligt artikel 9 men av skäl 10 till direktivet följer att undantag endast får beviljas om det säkerställs att beståndet av arten bibehålls på en tillfredställande nivå. Detta har också uttalats av ; undantag från artikel 9 i direktivet kan endast beviljas om det säkerställs att populationen av de berörda arterna bibehålls på en tillfredsställande nivå.46 AG Kokott och kommissionen är alltså överens om att förbuden mot dödande och förstörelse enligt artikel 5 a och b i fågeldirektivet inte förutsätter att det föreligger någon risk att den aktuella åtgärden påverkar de aktuella djurarternas bevarandestatus negativt. Inte heller utesluter en gynnsam bevarandestatus hos den berörda arten en till- lämpning av dessa förbud.47 Kokotts och kommissionens tolkning stöder sig på såväl direktivets ordalydelse som praxis från EU-dom- stolen. Tolkningen bör därmed kunna läggas till grund för vårt förslag om fridlysningsregel. Accepterade konsekvenser av en handling anses vara avsiktliga När det gäller handlingar som har ett helt annat syfte än det förbjudna, men där den förbjudna handlingen ändå accepteras, går kommissionens och generaladvokatens tolkningar isär i Skydda skogen48. hänvisar heller inte till någon av dem. 43Se förslag till avgörande i de förenade målen C-473/19 och C-474/19. 44Kommissionens yttrande till i mål C-473/19, ingivet , registreringsnummer 1129971, punkterna 7–9. 45Kommissionen hänvisar här till mål C-252/85 kommissionen mot , punkten 10. 46Mål C-60/05, WWF Italia m.fl. punkten 32 där hänvisar till C-182/02, Ligue pour la protection des oiseaux m.fl., punkt 17. 47Förslag till avgörande i de förenade målen C-473/19 och C-474/19, punkten 90. 48De förenade målen C-473/19 och C-474/19. Förslag om nya fridlysningsregler har dock redan, i domen beträffande Białowieża- skogen, kommit fram till att skadade, döda eller döende träd inte fick avverkas, eftersom sådana åtgärder hade utpekats som ett potentiellt hot mot vissa särskilt skyddade fågelarter i en förvaltningsplan över det aktuella skyddsområdet.49 Domstolen kvalificerade således denna åtgärd som avsiktlig förstörelse eller skada av bon och ägg50 och som avsiktlig störning, särskilt under häcknings- och uppfödningsperio- den51.52 Det rörde sig förvisso inte om avsiktligt (med syfte att) dödande eller fångande, men det handlade just om tolkningen av av- siktlighetsrekvisitet. utgångspunkt i målet var således att begreppet avsikt i fågeldirektivets artikel 5 inte ska tolkas restrik- tivt utan även omfatta accepterade konsekvenser. Det kan därför an- ses motiverat att överföra den tolkning av detta begrepp som gjorts i samband med de nästan identiska förbuden i artikel 12.1 i livsmiljö- direktivet på artikel 5 i fågeldirektivet.53 Avsiktlighetsbegreppet ska inte tolkas restriktivt Sammantaget drar vi samma slutsats som generaladvokaten gjorde, på basis av praxis: utgångspunkt är att begreppet avsikt i fågeldirektivets artikel 5 inte ska tolkas restrik- tivt. Det saknas därmed stöd för att låta risk för påverkan på bevarande- status (eller på populationsnivå) utgöra ett krav för tillämpning av förbuden. För att förbuden ska aktualiseras i de här fallen förutsätts alltså inte någon risk för att en arts population ska påverkas negativt, inte heller utesluter det faktum att population befinner sig på en gynnsam nivå att förbuden tillämpas. När det gäller sådant avsiktligt dödande (eller fångande) av fåglar då syftet med handlingen också är att döda (eller fånga) regleras detta i jaktlagstiftningen. 49Mål C-441/17 av , kommissionen mot (Białowieżaskogen), punk- terna 253 och 254. 50Fågeldirektivet, artikel 5 b. 51Fågeldirektivet, artikel 5 d. 52Mål C-441/17 av , kommissionen mot (Białowieżaskogen), punkten 259. 53Jämför också uttalanden i mål C‑217/19 kommissionen mot Republiken , p. 84, att även om varje direktivs särdrag beaktas vid tolkningen, så kan tolkningen av de båda direktiven inte kan anses skilja sig åt, eftersom denna tolkning, inom ramen för deras särdrag, omfattar liknande överväganden som bland annat rör deras respektive skydds- system. Målet rörde dock möjligheterna att tillämpa undantag. Förslag om nya fridlysningsregler Gränsen mellan avsiktlighet och oaktsamhet Även om förbudet avser exemplar måste det finnas utrymme för olyckor. Om man använder bästa möjliga teknik, inklusive bästa möjliga kunskap, är man aktsam och låter bli att ta oacceptabla risker ska agerandet inte anses vara avsiktligt. Situationen kan jämföras med att köra på vilt. Trots att man håller alla hastighetsgränser, kör för- siktigt och håller uppsikt så kan det plötsligt komma fram ett djur som man inte hinner stanna för. Hårdrar man situationen kan det sägas att man tagit en medveten risk, redan genom att sätta sig i bilen, ändå ser vi att det finns grader av risktagande. Att köra på vilt sedan man vidtagit alla försiktighetsmått skulle antagligen inte ens anses oakt- samt, än mindre avsiktligt. Som redovisats ovan är utgångspunkt att begreppet avsikt inte ska tolkas restriktivt. I olika språkversioner använder följande begrepp, i den Spanska uttern:54 godtagit risken, accepted the possibility accepté la possibilité accepteret muligheden aceptaba la posibilidad in Artikel 12 Absatz 1 Buchstabe a der Richtlinie kann nur verwirklicht sein, wenn nachge- wiesen ist, dass der Handelnde den oder die Tötung eines Exemplars einer geschützten Tierart gewollt oder zumindest in Kauf genommen hat. I den svenska versionen handlar det om att godta risken, i den engelska om att acceptera möjligheten, liksom i den franska, danska och spanska. I den tyska språkversionen handlar det om att acceptera fångande eller dödande, det vill säga konsekvensen av handlingen. I sitt förslag till avgörande i mål C-6/04 påpekade generaladvokaten att EU-dom- stolen (i ) tycks tolka begreppet avsiktligt som ett med- vetet accepterande av konsekvenserna.55 När ska det accepterade (medvetna) risktagandet innebära att man anses handla uppsåtligt? När innebär det accepterade (medvetna) risktagandet endast att man är oaktsam? Det finns skäl att titta när- mare på begreppen eftersom i princip all aktivitet i praktiken innebär ett visst mått av accepterade risker och ibland även konsekvenser som i teorin inte accepteras. Att anser att avsikt- 54Mål C‑221/04 Spanska uttern. 55Förslag till avgörande i mål C-6/04, kommissionen mot , punkten 118. Förslag om nya fridlysningsregler lighetsrekvisitet ska tolkas extensivt tolkar vi som att den menar att det i vart fall ska omfatta såväl avsiktsuppsåt och insiktsuppsåt. Såsom formulerat sig är det rimligt att tro att även det som i svensk rätt benämns likgiltighetsuppsåt omfattas. Det finns emellertid inte något som talar för att menar att oakt- samhet ska inkluderas i ett extensivt avsiktlighetsrekvisit. Jämförelsen med trafik kan dras ännu längre; det finns en noll- vision för döda (och menar vi människor) i trafiken men för att nå det målet hade det i princip varit nödvändigt att förbjuda trafik. Det är inte ens tillåtet att bete sig oaktsamt i trafiken. Ändå är det fullt möjligt att påstå att man, bara genom att sätta sig bakom ratten i bil, accepterar risken för att döda eller själv bli dödad. Ett sådant accepterande av risk varken kan eller bör likställas med avsiktligt hand- lande, inte ens med oaktsamhet. Det kan i sammanhanget nämnas att det inte finns någon legaldefinition av oaktsamhet. Ett uttryck som ibland används som alternativ till oaktsamhet är att gärningspersonen inte insåg men hade skälig anledning antaga56. Oaktsamhet, i straffrättslig mening, innebär en avvikelse från önsk- värt handlande, en avvikelse från önskvärd aktsamhet. Domstolarnas oaktsamhetsbedömning innebär att det först måste fastställas vilka anspråk på aktsamhet som kan ställas på området ifråga. Man försöker formulera önskvärd aktsamhet. Oaktsamhet i straffrättslig mening innebär ett risktagande som gör att det funnits goda skäl att avstå från handlingen; det måste alltså handla om ett en inte alltför obetydlig avvikelse från önskvärt handlande. När önskvärd aktsamhet formule- rats ska det göras en bedömning av huruvida det hade kunnat begäras just av den individuelle gärningspersonen att hen, i den aktuella situa- tionen, iakttog erforderlig aktsamhet. Det kan också vara oaktsamt att försätta sig i en situation som förutsätter egenskaper som man saknar.57 Genom Högsta domstolens avgörande i rättsfallet NJA 2004 s. 176 slog fast att det, för att likgiltighetsuppsåt ska anses föreligga, krävs en prövning i två led där det är en kognitiv in- ställning som prövas i det första ledet medan det är gärningspersonens attityd som prövas i det andra ledet. Gärningspersonen ska ha insett risken för att en viss omständighet förelegat, därtill ska denne varit likgiltig till förverkligandet av förekomsten av omständigheten. 56Se t.ex. 9 kap. 7 § om häleriförseelse. 57Ågren et al. (2018). version 10, s. 97 ff. Förslag om nya fridlysningsregler bart likgiltighet för risken är således inte tillräckligt, det måste också ha funnits en insikt om risken. För att ett sådant uppsåt ska föreligga i förhållande till en effekt krävs alltså, enligt att gärningspersonen insett risken för effekten samt att han varit likgil- tig, inte till risken för att gärningen skulle medföra en viss effekt, utan till förverkligandet av effekten. Avgörande är att förverkligandet av effekten vid gärningstillfället inte utgjorde ett för gärningspersonen relevant skäl för att avstå från gärningen.