sou · H9B347d2 · 2022-01-01 00:00:00 — Frågan om byte av term bör utredas i särskild ordning tillsammans med en allmän översyn av sanktionsnivåerna. Möjligen bör denna fråga ses över med översynen av definitioner för de areatermer som används i PBL och PBF, se ovan om legaldefinitioner. Vi har även uppmärksammat en återkommande användning av ordalydelsen ”en annan liten byggnad” i 9 kap. PBF utan att det fram- går närmare vad som avses med detta uttryck. För att förbättra förutse- barheten och likabehandlingen i ärenden som omfattar en bedöm- ning av detta uttryck vore det bra om det kunde definieras alternativt att det kunde tydliggöras med mått vilken typ av byggnad som avses. Vi har övervägt att föreslå avgränsningen byggnads- area, analogt med förslaget om vilka komplementbyggnader i ett om- råde som inte omfattas av en detaljplan som inte bör omfattas av krav på lov (se avsnitt 7.6.4). Vi har dock gjort bedömningen att frågan kräver ytterligare utredning. Hela 9 kap. PBF skulle därutöver behöva en helhetsöversyn med hänsyn till komplexiteten och mängden sanktionsnivåer. I ÄPBL ansågs att endast hade en skyldighet att ingripa mot åtgärder som omfattades av dåvarande 8 kap. eller som utfördes på en tomt eller en allmän plats.397 Vid en framtida översyn bör särskilt uppmärksammas vilka typer av åtgärder, framför allt an- läggningar, som alls bör vara föremål för tillsyn. Därutöver har vi fått synpunkter på att det behövs fler verktyg för att ta till när byggnadsarbeten har stått still (se avsnitt 7.19.29). Ett sådant verktyg skulle kunna vara att vidga bestämmelsen om föreläggande om instängsling till fler anläggningar än industrianläggningar (jfr 11 kap. 24 § PBL). Frågan omfattas inte av våra utredningsdirektiv, men vi kan konstatera att den har varit föremål för en översyn tidigare.398 397Se RÅ 1993 ref. 2. 398Se tomter och förfallna byggnader (Rapport 2015:32). har det framkommit uppgifter om att antalet ärenden hos där det på olika sätt hävdas sekretess ökar. Det handlar framför allt om ärenden med koppling till el, vatten och avlopp, teknisk, totalförsvarets intressen eller skyddade person- uppgifter (se avsnitt 7.19.7). För anmälningsärenden och tillsynsärenden som omfattas av de kommuniceringsbestämmelser som framgår av 25 § förvaltningslagen begränsas underrättelseskyldigheten i tredje stycket av den s.k. kolli- sionsbestämmelsen i 10 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen. Kopplingen till 10 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen innebär bl.a. att formerna för underrättelse begränsas om det är av synnerlig vikt av hänsyn till något allmänt eller enskilt intresse att sekretessen inte röjs. För övriga ärenden i PBL där underrättelseskyldigheten är special- reglerad i PBL finns inte motsvarande begränsning. Att undantag från underrättelseskyldigheten i enlighet med offentlighets- och sek- retesslagen behöver göras även i dessa ärenden får anses självklart. kan det framstå som inkonsekvent att en bestämmelse om begränsning av underrättelseskyldigheten ur denna aspekt har förts in i 25 § förvaltningslagen, men inte i de specialbestämmelser i som ska ersätta 25 § förvaltningslagen. Frågan berör inte enbart be- stämmelser om underrättelse av ansökningar om bygglov och för- handsbesked utan också andra bestämmelser om underrättelse enligt PBL. Vi gör därför bedömningen att frågan bör utredas samlat med utgångspunkt i samtliga bestämmelser i som reglerar under- rättelseskyldighet. Vi har i avsnitt 7.7.4 gjort bedömningen att det inte bör införas någon generell lovplikt i PBL för solenergianläggningar. har vi konstaterat ett angeläget behov av att på ett eller annat sätt förpröva dessa anläggningar, inte minst utifrån totalförsvarsintresset. Vi har inte inom ramen för denna utredning haft möjlighet att ut- reda och föreslå en reglering för en sådan förprövning. Det kan enligt vår mening också ifrågasättas om det över huvud taget omfattas av Vår bedömning är således att frågan om förprövning av solenergianläggningar bör bli föremål för framtida översyn. Bättre samordning med andra lagar Vi kan konstatera att samordningen mellan bestämmelser i och andra lagar i vissa delar behöver förbättras. Detta gäller i första hand bestämmelser i fastighetsbildningslagen, anläggningslagen, , väglagen och lagen om byggande av järnväg. Vi har exempelvis föreslagit en ny reglering vad gäller planenligt utgångsläge och godtagbara planavvikelser (se främst avsnitt 7.18.3 och 7.18.9–11). En motsvarande översyn skulle behöva göras i bl.a. (2 kap. 6 § och 7 kap. 8 §), fastighetsbildningslagen (3 kap. 2 §), anläggningslagen (9 §), väglagen (14 §) och lagen om byggande av järnväg (1 kap. 5 §). Vid en sådan översyn bör möjligheterna att även i fastighetsrättsliga sammanhang godta sådana avvikelser som avses i nuvarande 9 kap. 31 b och c §§ PBL övervägas. Även möjligheten att bättre samordna de parallella processer som finns exempelvis avseende lov och förhandsbesked i PBL och ansök- ningar om fastighetsbildning enligt fastighetsbildningslagen behöver ses över (se avsnitt 7.19.16). 7.25.2Översyn av processuella frågor Modernisering av kungörelseförfarandet i plansammanhang I avsnitt 7.19.9 respektive 7.19.22 har vi föreslagit en ny process för kungörelse av ansökningar och beslut om lov och förhandsbesked. Den nya processen har föreslagits mot bakgrund dels av den snabba digitalisering som sker, dels med anledning av de ökade krav på informationstillgänglighet som finns. Vår bedömning är att även de krav som ställs på kungörande av beslut i planprocessen enligt 5 kap. 11 och 35 §§ PBL skulle behöva ses över. Samordnad handläggning mellan och miljönämnden Under utredningsarbetet har synpunkter framförts att bestämmelsen i nuvarande 9 kap. 24 § PBL inte används och att den därför borde upphävas. Av kommunala företrädare har uppgetts att samordning äger rum oavsett bestämmelsen eftersom de ärenden som avses i be- stämmelsen oftast hanteras av samma nämnd i kommunen eller att samordningen mellan nämnderna i denna typ av ärenden fungerar väl. Vi har i avsnitt 7.19.6 gjort bedömningen att de invändningar som gjorts mot bestämmelsen behöver undersökas närmare exempelvis genom en studie av byggnadsnämndernas tillämpning av bestämmel- sen innan ställning kan tas till ett eventuellt upphävande eller ändring av bestämmelsen. Tid för en sådan studie har inte funnits inom ramen för denna utredning. Lämpligen bör bestämmelsen dock inkluderas i en framtida översyn. Som vi har anfört i avsnitt 7.21.4 föreslår vi inte att något aktivitets- krav införs såvitt gäller överklagande av lov och förhandsbesked. I stället bör det befintliga aktivitetskravet i 13 kap. 11 § PBL bli före- mål för översyn. Översyn av genomförande av artikel 9.3 Århuskonventionen Mot bakgrund av att kommissionen har inlett ett överträdelseärende mot avseende genomförande av MKB-direktivet har vissa ändringar av klagorätten föreslagits i PBL genom regeringens pro- position Genomförandet av MKB-direktivet i plan- och bygglagen399. Ändringarna avser dock endast klagorätt som en följd av artikel 9.2 Århuskonventionen. I avsnitt 7.21.4 gör vi bedömningen att en översyn av Århuskonven- tionen, särskilt artikel 9.3, i förhållande till svenska klagorättsbestäm- melser, både i PBL och andra mark- och miljörättsliga författningar skulle behöva göras. Frågor som behöver utredas är exempelvis om ett ytterligare genomförande av artikel 9.3 Århuskonventionen krävs 2020/21:174. i svensk rätt, vilka typer av beslut som i så fall bör omfattas och vilka typer av föreningar m.fl. som i så fall bör omfattas av en talerätt. Vår bedömning är att en sådan översyn bör göras samlat och isär- skild ordning. I detta sammanhang konstaterar vi att ansvaret för och genomförandet av Århuskonventionen i första hand ligger på Miljö- departementet. Översyn av de processuella bestämmelserna för överprövning i länsstyrelse och mark- och miljödomstol Som vi har anfört i avsnitt 7.22.1 bör det genomföras en generell över- syn av de processuella bestämmelser som reglerar överprövningen av överklagade i länsstyrelse och mark- och miljödomstol. Lagen om mark- och miljödomstolar och lagen om domstolsärenden har på nacken som de huvudsakliga processordningarna för överklagade mål i mark- och miljödomstolarna och det bör ses över om dessa varit ändamålsenliga i förhållande till den prövning som förväntas ske i domstolarna. Det bör också utredas om länsstyrelserna ska vara kvar som över- klagandeinstanser. Vad gäller överprövning i överkla- gade ärenden bör dessutom utredas om förvaltningslagen är en ända- målsenlig processordning. Ett särskilt kapitel med övergångsbestämmelser har påtalats att övergångsbestämmelserna till PBL i vissa fall är svåröverskådliga med bl.a. hänvisningar till ÄPBL som i sin tur hänvisar tillbaka till ännu äldre bestämmelser. Enklare och mer överskådliga övergångsbestämmelser skulle kunna åstad- kommas genom en systematisk genomgång av behovet av varje över- gångsbestämmelse, samt att samtliga övergångsbestämmelser där- efter samlas i ett eget kapitel, motsvarande det som fanns i 17 kap. ÄPBL. En sådan översyn bör enligt vår mening bl.a. syfta till att för- enkla digitaliseringen av plan- och bygglovsprocessen. 7.26Behov av informations- och utbildningsinsatser Bedömning: Föreslagna regelverksförändringar bör kombineras med informations- och utbildningsinsatser. I föregående avsnitt har vi föreslagit ett nytt regelverk för bl.a. lov- och anmälningsplikt i PBL respektive PBF. Vi är medvetna om att varje förändring, oavsett om den innebär en förenkling eller inte, är en utmaning för alla som ska tillämpa reglerna. Med syftet att redan från start åstadkomma en effektiv och enhetlig tillämpning av det nya regelverket gör vi bedömningen att författningsändringarna bör kombineras med en informations- och utbildningsinsats. Målet med en sådan insats bör vara att alla berörda målgrupper ska ta del av utbildningar och andra aktiviteter senast i samband med att regel- ändringarna träder i kraft. Aktiviteterna kan handla om exempelvis webbseminarier, webbutbildningar, informationsmaterial eller hand- ledarmaterial. I samband med utredningsuppdraget har det också i förhållande till vissa bestämmelser uttalats ett särskilt behov av väglednings- och utbildningsinsatser. Ett sådant område följer av vårt förslag i av- snitt 7.10.7 att kommunerna i översiktsplan ska ange sådana särskilt värdefulla byggnadsverk, allmänna platser och bebyggelseområden som avses i 8 kap. 13 § PBL samt kommunens syn på vilka hänsyn som krävs för att tillvarata byggnadsverkens, platsernas och område- nas värden. Ett annat sådant område beskrivs i avsnitt 7.19.3 och hand- lar om vilka uppgifter och handlingar som bör ställa krav på i en ansökan om lov eller förhandsbesked respektive i en anmälan om anmälningspliktig åtgärd beroende på vilken åtgärd ansökan eller anmälan avser. Se avsnitt 9.5.6 för vår uppskattning av kostnaden för en sådan insats. Förslag: Förslagen ska träda i kraft . Vi ser att behovet av nya bestämmelser om i första hand lov- och anmälningsplikt är stort. bör hänsyn tas till den tid som krävs för omställning till ett nytt regelverk. Omställningen kan handla om behov av både kompetensutveckling och ändrade arbetsrutiner vid landets byggnadsnämnder. Med hänsyn tagen härtill och till den tid som behövs för regeringens arbete med utarbetande av en pro- position med lagförslagen gör vi bedömningen att de nya bestäm- melserna bör träda i kraft tidigast . Detta gäller både förslagen till ändring i PBL, förslagen till ändring i PBF och för- slagen till ändringar i övriga lagar, se våra förslag till följdändringar i andra lagar i avsnitt 7.24. Se mer om behov av informations- och utbildningsinsatser inför ikraftträdandet i avsnitt 7.26. För PBF föreslår vi dessutom en särskild förordning med upphävande av bestämmelsen i föreslagna 6 kap. 2 § PBF. Denna ändringsförfatt- ning bör innebära att föreslagna 6 kap. 2 § PBF bör upphöra att gälla vid utgången av . Bakgrunden till förslaget om upp- hävande är att vi i avsnitt 7.5.4 har föreslagit att kommuner inte längre ska ha möjlighet att reglera lovplikten i en detaljplan eller områdes- bestämmelser. Krav på lov som kommunerna med stöd av äldre be- stämmelser har bestämt i detaljplan och områdesbestämmelser bör dock gälla även framöver, som bestämmelser om undantag från krav på lov bör upphöra att gälla vid utgången av decem- ber 2024. Nuvarande 6 kap. 5 § första stycket 2 PBF (vår föreslagna 6 kap. 2 § PBF), som innehåller ett krav på anmälan för nybyggnad eller tillbyggnad som enligt nuvarande 9 kap. 7 § PBL har undantagits från krav på bygglov, bör således upphöra att gälla vid utgången av . Paragrafen bör dock fortfarande tillämpas vid hand- läggning och prövning av mål och ärenden som har påbörjats före ikraftträdandet. 8.3.1PBL och övriga lagar Förslag: Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla för ärenden som har påbörjats före ikraftträdandet och mål och ärenden som avser överklagande och överprövning av sådana mål och ärenden till dess målet eller ärendet är slutligt avgjort. Bestämmelser i en detaljplan eller områdesbestämmelser om undantag från krav på lov, som har meddelats med stöd av upp- hävda 9 kap. 7, 10 eller 11 § PBL, ska fortsätta att gälla, dock längst till utgången av 2024. Ändringar i PBL tillämpas vanligtvis inte i påbörjade ärenden enligt PBL. Huvudregeln är således att äldre bestämmelser fortsätter att gälla för ärenden som har påbörjats före ikraftträdandet. För ärenden om lov och förhandsbesked gäller att ärendet anses påbörjat när an- sökan om bygglov respektive förhandsbesked kom in till byggnads- nämnden. Vi gör bedömningen att denna huvudregel även bör gälla för de ändringar i PBL som föreslås i detta betänkande. På samma sätt bör nuvarande klagorättsbestämmelser gälla även fortsatt för beslut som har meddelats före lagens ikraftträdande. Även vid överklagande av beslut som är meddelade enligt nuvarande bestämmelser bör de nu- varande bestämmelserna tillämpas vid överprövningen. Samma huvudregel som enligt ovan bör gälla för ändringarna i PBL bör också gälla för övriga lagar i vilka vi föreslår följdändringar. I avsnitt 7.5.4 har vi föreslagit att kommuner inte längre ska få reglera om krav på eller undantag från krav på lov i en detaljplan eller om- rådesbestämmelser. har vi föreslagit att sådana redan med- delade planbestämmelser om krav på lov även fortsatt bör få utlösa en lovplikt medan sådana redan meddelade planbestämmelser om undantag från krav på lov inte bör få påverka lovplikten efter ut- gången av 2024. Vi gör bedömningen att det sistnämnda bör framgå av en övergångsbestämmelse. Vi ser inte något hinder i att med en övergångsbestämmelse i författning reglera giltigheten av bestämmel- ser som tillkommit genom kommunala beslut.1 Efter utgången av 2024 är det således endast bestämmelser i en detaljplan eller områdes- bestämmelser om krav på lov som gäller och därmed kan utlösa en lov- plikt (jfr våra föreslagna 9 kap. 2 § andra stycket, 24 § första stycket 2 a, 25 § första stycket 1, 26 § första stycket 2 och 27 § första stycket 2 PBL). Vi har också övervägt att särskilt undanta vår föreslagna bestäm- melse i 3 kap. 5 § första stycket 4 PBL från huvudregeln om ikraft- trädande. Enligt denna bestämmelse ska kommunen i översiktsplanen ange sådana särskilt värdefulla byggnadsverk, allmänna platser och bebyggelseområden som avses i 8 kap. 13 § PBL samt kommunens syn på vilka hänsyn som krävs för att tillvarata byggnadsverkens, platsernas och områdenas värden. Syftet med ett sådant undantag vore att inte fördröja inarbetningen av uppgifterna i kommunens översiktsplan mer än en mandatperiod för det fall kommunen har påbörjat arbetet med att ta fram en ny översiktsplan innan ikraftträ- dandet av denna lag. För undantaget talar att en majoritet av landets kommuner har underlag om kulturvärden i sin kommun och att cirka hälften av dem redan redovisar strategier och förhållningssätt för kulturmiljön i översiktsplanen (se avsnitt 9.4.6). Under utrednings- arbetet har dock framhållits att det vore tids- och kostnadskrävande att arbeta in ställningstagandena i pågående översiktsplanearbeten. Även om detta medför att utpekandet av särskilt värdefulla byggnads- verk, allmänna platser och bebyggelseområden i vissa fall kan komma 1Jfr t.ex. prop. 1985/86:1 s. 427 f. att fördröjas har vi därför stannat vid att inte föreslå ett undantag från huvudregeln för 3 kap. 5 § första stycket 4 PBL. På samma sätt som föreslås för ändringarna i PBL bör äldre bestäm- melser i PBF fortfarande gälla för mål och ärenden som har påbörjats före ikraftträdandet och för mål och ärenden som avser överklagande av beslut i sådana mål och ärenden till dess att målet eller ärendet är slutligt avgjort. Av principen om förbud mot retroaktiv strafflagstiftning följer att överträdelser som har begåtts innan en straffbestämmelse har fått laga kraft inte ska omfattas av straffansvar (jfr 2 kap. 10 § första stycket RF). I den mån de nya sanktionsbestämmelserna i 9 kap. PBF innebär en skärpning jämfört med nuvarande reglering bör därför de nya bestämmelserna endast omfatta överträdelser som har begåtts efter ikraftträdandet. Bedömning: Punkten 5 i övergångsbestämmelserna till PBL bör fortsätta att gälla. Genom hänvisningar från punkten 5 andra meningen i övergångs- bestämmelserna till PBL vidare till 17 kap. 4 § sista stycket i ÄPBL ska 39 § byggnadsstadgan tillämpas som en planbestämmelse i stads- och byggnadsplaner m.m. som gäller som detaljplaner. I 39 § byggnadsstadgan reglerades byggnaders placering i förhål- lande till gränser mot gata, förgårdsmark och granntomter. Eftersom det då fanns generella och konkreta bestämmelser som ändå reglerade hur byggnaderna skulle placeras på tomten och vilka avstånd som skulle hållas i förhållande till granntomter och gator reglerades av- ståndet till gräns inte särskilt i planen. Vi har övervägt huruvida hänvisningen alls bör vara kvar, men lan- dat i att det finns goda skäl för att låta den gälla även framöver. Ett skäl för detta är att bestämmelsen har funnits med som ett underför- stått krav vid planläggningen och att det därför skulle leda alltför långt att ”underkänna” alla dessa tidigare regleringar i detalj- planer. Detta ligger även helt i linje med vad som framförts under vårt utredningsarbete. Vi har även övervägt om inte hänvisningen till 39 § byggnadsstad- gan skulle kunna utformas på ett enklare, tydligare och mer pedago- giskt sätt. En alternativ lösning vore att föra över hänvisningen som en förutsättning för bestämmelserna i 9 kap. PBL i en konstruktion liknande den som enligt nuvarande 9 kap. 32 a § PBL gäller för bygg- lov på mark som enligt detaljplanen är kvartersmark för allmänt ända- mål. En sådan konstruktion skulle dock tynga bestämmelserna onödigt mycket. En annan alternativ lösning som har framförts är att samtliga övergångsbestämmelser skulle kunna placeras i ett nytt 17 kap. PBL och att hänvisningen till 39 § byggnadsstadgan då skulle kunna finnas där efter en språklig översyn. En sådan lösning skulle dock kräva en redaktionell översyn även av andra övergångsbestämmelser som hör till planfrågor respektive genomförandefrågor som inte hör till denna utredning. Därtill kommer att hänvisningen till 39 § byggnadsstadgan trots allt är en övergångsbestämmelse som på i vart fall lång sikt successivt ska och kommer att minska i betydelse vartefter nya planer ersätter äldre. Att ”permanenta” innehållet i övergångsbestämmelser riskerar leda till att respekten för sådana bestämmelser – och incitamenten att vidta åsyftade åtgärder – urholkas. Ut- ifrån dessa hänsyn har vi sammanfattningsvis stannat vid bedömningen att inte nu föreslå någon ändring i denna del. Förslag: Punkten 12 i övergångsbestämmelserna till PBL bör upp- hävas. Enligt övergångsbestämmelse 12 till PBL och 17 kap. 16 § andra stycket respektive 17 § ÄPBL gäller fortfarande förordnanden som är be- slutade med stöd av bestämmelserna i 40 § andra stycket eller 110 § fjärde stycket byggnadslagen och 54 § 1 mom. tredje stycket byggnads- stadgan. Enligt 17 kap. 16 § andra stycket ÄPBL föreligger det en skyl- dighet att söka marklov för schaktning eller fyllning inom områden där förordnanden har beslutats med stöd av 54 § 1 mom. tredje stycket byggnadsstadgan. Enligt 17 kap. 17 § ÄPBL föreligger det en skyldig- het att söka marklov inom områden där beslutat om förbud mot schaktning, fyllning, trädfällning eller annan jämförlig åtgärd enligt 40 § andra stycket eller 110 § fjärde stycket byggnads- lagen. Enligt vad som framgår av 20172 tillämpas i stort sett inte sådana förordnanden som övergångsbestäm- melsen gäller. De länsstyrelser och kommuner som har svarat om tillämpningen av övergångsbestämmelsen är nära nog eniga om att den kan upphävas. Vi delar denna uppfattning. Bestämmelsen bör därför upphävas. Förslag: Punkten 13 i övergångsbestämmelserna till PBL bör upp- hävas. En förutsättning för bygglov inom ett område som omfattas av en detaljplan är att det byggnadsverk och den fastighet den lovsökta åt- gärden avser ska stämma överens med detaljplanen, det s.k. planenliga utgångsläget (se avsnitt 5.2.2). Enligt övergångsbestämmelse 13 kan byggnadsnämnderna i vissa fall förklara att även planstridiga utgångs- lägen som har uppstått före ÄPBL:s ikraftträdande är godtag- bara och att bygglov ändå kan ges. Vi föreslår att ett planstridigt utgångsläge endast ska utgöra hin- der mot att bygglov ska kunna ges för åtgärden efter att detalj- planens genomförandetid har löpt ut (se avsnitt 7.18.3). Det kom- mer i praktiken innebära att byggnadsnämnderna vid den föreslagna ikraftträdandetiden inte kommer behöva beakta planstridiga utgångslägen som har uppstått . Övergångsbestämmelsen kommer därför inte att behövas och bör därmed upphävas. 2Se av tillämpningen av Plan- och bygglagstiftningen , , s. 104 f. Detta kapitel innehåller utredningens analys av konsekvenserna av våra förslag. Konsekvenser av förslagen som inte redovisas i detta kapitel bedömer vi vara av ringa betydelse. I kapitlet beskrivs kraven på vår konsekvensbeskrivning enligt våra direktiv, vilka regelkrav som finns på en konsekvensbeskriv- ning, problembilden och vad vi vill uppnå med våra förslag, vilka alternativa lösningar som finns och vad effekten blir om inget görs. Slutligen beskrivs förslagens kostnadsmässiga och andra konsekven- ser för de som berörs. 9.2Konsekvensanalys enligt våra direktiv Våra direktiv innehåller krav på hur konsekvensanalysen ska utföras och vad som ska ingå i konsekvensbeskrivningen.1 Konsekvensanalysen ska påbörjas i utredningens inledande skede och låta den löpa parallellt med det övriga utredningsarbetet. En översiktlig redovisning och motivering ska göras av vilka förslag som har övervägts, men avfärdats. Utredaren ska analysera de samhällsekonomiska konse- kvenserna av utredningens samtliga förslag. I det ingår bl.a. att beskriva och om möjligt kvantifiera förslagens samhällsekonomiska konsekvenser och konsekvenser för plan- och byggprocessen i stort. Av 14 kap. 2 § regeringsformen framgår att principen om kommunalt självstyre gäller för all verksamhet. Enligt 14 kap. 3 § regeringsformen bör en inskränkning av den kommunala självstyrelsen inte gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen. Det innebär att en proportionalitetsprövning ska göras under lagstiftningsprocessen. Om något av förslagen i betänkandet påverkar det kommunala självstyret ska därför, utöver dess konsekvenser, också de särskilda avvägningar som lett fram till förslagen redovisas. Konsekvenser för det s.k. kommunala 1Se Dir. 2020:4 s. 12 f. planmonopolet, för kommunernas tillsyn och för kommunernas möjlig- heter att styra över bebyggelseutvecklingen och förutse påverkan på bl.a. arkitektur, kulturhistoriska värden, infrastruktur och andra samhälls- funktioner ska beskrivas. Utredaren ska särskilt redovisa förslagens kon- sekvenser för statliga myndigheter och domstolar.