sou · H9B344 · 2022-01-01 00:00:00 — Av skäl 26 i ingressen framgår att i den mån ett försäljningsställe som saluför dessa tjänster, eller andra tjänster som omfattas direktivet, har en elektronisk könummerautomat, så ska könummerautomaten uppfylla tillgänglighetsdirektivets krav. Även incheckningsautomater för resor som omfattas av direk- tivet ska vara tillgängliga enligt kraven. Terminalutrustning för konsumentbruk med interaktiv datorkapacitet som används för elektroniska kommunikationstjänster. Med interaktiv datorkapacitet avses funktion till stöd för interaktion mellan människa och enhet som möjliggör behandling och överfö- ring av data, tal eller video, eller en kombination av dessa. Det vill säga, det ska vara möjligt för en människa att styra maskinen eller pro- dukten. Vad en elektronisk kommunikationstjänst är redogörs för mer i detalj i avsnitt 4.2.1. Kort kan sägas att det handlar dels om internet- anslutningstjänster dels om tjänster som används för kommunika- tion mellan ett begränsat antal personer (såsom Whatsapp, Facebook, Messenger etcetera). Av skäl 30 i direktivets ingress framgår att de produkter som av- ses är terminalutrustning som primärt är tänkt att användas för att få åtkomst till elektroniska kommunikationstjänster. Det är alltså utrustningens huvudsakliga ändamål som bör vara avgörande. Avgräns- ningen till vad som i stället ska räknas som en datormaskin är viktig, eftersom det i direktivets bilaga I ställs mer långtgående krav på terminalutrustning som används för elektroniska kommunikations- tjänster än på datormaskinvarusystem. Produkter och tjänster som omfattas Av skäl 30 framgår vidare att vid tillämpning av direktivet bör ut- rustningen anses innefatta utrustning som används som en del av systemet för att få åtkomst till elektroniska kommunikationstjänster, exempelvis en router eller ett modem. Terminalutrustning för konsumentbruk med interaktiv datorkapacitet, som används för åtkomst till audiovisuella medietjänster. Med audiovisuella medietjänst avses enligt tillgänglighetsdirektivet detsamma som i det ändrade AV-direktivet (dir. 2010/13/ EU om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlems- staternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audio- visuella medietjänster), det vill säga en tjänst enligt definitionen av artiklarna 56 och 57 i fördraget om Europeiska unionens funktions- sätt, där tjänsten eller en särskiljbar del av den har som huvudsakligt syfte att i informations-, underhållnings- eller utbildningssyfte till- handahålla allmänheten program via elektroniska kommunikations- nät (se definitionen i artikel 3.5 med hänvisning till artikel 1.1. i AV- direktivet). Sådana audiovisuella medietjänster utgörs av antingen tv- sändningar eller beställ-tv. För en närmare beskrivning av vilka tjänster som omfattas kan hänvisas till avsnitt 4.2.3. Med terminalutrustning för konsumentbruk med interaktiv dato- rkapacitet, som används för åtkomst till audiovisuella medietjänster avses all utrustning vars huvudsyfte är att ge åtkomst till audiovisu- ella medietjänster, det vill säga till tv-program. Det är typiskt sett digi- talboxar och set-top-boxar, men även smarta tv-apparater och lik- nande. Däremot omfattas inte persondatorer eller smarta telefoner eftersom dessa produkter inte har som huvudsyfte att ge åtkomst till audiovisuella medietjänster, även om de kan användas för att se på tv. Med läsplatta avses enligt tillgänglighetsdirektivet särskild utrust- ning, inklusive både maskinvara och programvara, som används för att disponera, navigera i, läsa och använda e-bokfiler. Det är möjligt att läsa e-böcker både i datorer och telefoner, men en läsplatta har Produkter och tjänster som omfattas som huvudsakligt syfte att leverera e-bokstjänster. Som framgår om- fattas både hårdvaran, dvs. den fysiska läsplattan och dess likaledes fysiska komponenter, och mjukvaran – dvs. de program som används för att kontrollera läsplattan och dess funktioner. Direktivet omfattar enligt artikel 2.2 ett antal tjänster som tillhanda- hålls konsumenter efter , dock med förbehåll för övergångsregler som framgår av artikel 32. Övergångsreglerna behand- las närmare i avsnitt 11.8. De tjänster som omfattas behandlas i det följande. 4.2.1Elektroniska kommunikationstjänster med undantag av överföringstjänster som används för tillhandahållande av maskin-till-maskintjänster antogs och rådets direk- tiv (EU) 2018/1972 om inrättande av en europeisk kodex för elekt- ronisk kommunikation (nedan kodexen). Elektronisk kommunikationstjänst definieras i kodexen (och även i tillgänglighetsdirektivet som i artikel 3.8 hänvisar till definitionen i kodexen) som en tjänst som vanligen tillhandahålls mot ersättning via elektroniska kommunikationsnät och som omfattar, med undan- tag av tjänster i form av tillhandahållande av innehåll som överförts med hjälp av elektroniska kommunikationsnät och kommunikations- tjänster eller utövande av redaktionellt ansvar över sådant innehåll, följande typer av tjänster: Produkter och tjänster som omfattas –Interpersonell kommunikationstjänst. –Tjänster som helt eller huvudsakligen utgörs av överföring av sig- naler, såsom överföringstjänster som används för tillhandahållande av maskin till maskin-tjänster och för utsändningstjänster. En grundläggande förutsättning är alltså att tjänsten vanligen ska till- handahålls mot ersättning. Det innebär att den ska tillhandahållas kommersiellt. Sker tillhandahållandet på rent ideell basis omfattas tjänsten inte av definitionen. I vissa fall tillhandahålls kommersiella tjänster gratis till slutkunden. Det kommersiella inslaget manifesteras då på något annat sätt, till exempel genom reklam riktad till kunden. Kravet på tillhandahållande mot ersättning bör vara uppfyllt även när tillhandahållaren får pengar från tredje part genom att samla in och sälja personuppgifter eller andra data (se promemorian Genomförande av direktivet om inrättande av en europeisk kodex för elektronisk kommunikation s. 424 – nedan Promemorian) Tjänsterna som omfattas ska vidare tillhandahållas genom elektro- niska kommunikationsnät. Dessa utgörs av system för överföring, oberoende av om det bygger på en permanent infrastruktur eller en centralt administrerad kapacitet. I tillämpliga fall även utrustning för koppling eller dirigering samt andra resurser. I detta inbegrips nätele- ment som inte är aktiva, som medger överföring av signaler via tråd, via radio, på optisk väg eller via andra elektromagnetiska överförings- medier, däribland satellitnät, fasta nät (kretskopplade och paketkopp- lade, inbegripet internet) och mobilnät, elnätssystem i den utsträckning dessa används för signalöverföring, nät för radio- och tv-utsändning samt kabel-tv-nät, oberoende av vilken typ av information som över- förs (se artikel 2.1 i kodexen). Internetanslutningstjänst är en tjänst som erbjuder anslutning till internet och därigenom möjlighet till anslutning mellan praktiskt taget alla ändpunkter på internet, oberoende av vilken nätteknik och terminalutrustning som används. Interpersonella kommunikationstjänster är tjänster som vanligen till- handahålls mot ersättning och som möjliggör direkt interpersonellt och interaktivt informationsutbyte via elektroniska kommunikations- nät mellan ett begränsat antal personer. De personer som inleder eller deltar i kommunikationen bestämmer vem eller vilka som ska Produkter och tjänster som omfattas vara mottagare av denna; den inbegriper inte tjänster som möjliggör interpersonell och interaktiv kommunikation enbart som en extra- funktion av mindre betydelse som är direkt kopplad till en annan tjänst – dessa tjänster kan vara både nummerbaserade och nummer- oberoende. Som framgår av beskrivningen avses alltså en tjänst som möjlig- gör för kommunikation mellan två eller flera och som sker genom ett elektroniskt kommunikationsnät. Deltagarna ska också själva bestämma vilka som får vara med i diskussionen. Det finns en rad exempel på sådana tjänster. Telefonsamtal, sms, mms och e-post ingår i definitionen, men även andra tjänster såsom Whatsapp, Facebook messenger och Skype med flera. Undantaget för tjänster som enbart är en extrafunktion av mindre betydelse som är direkt kopplad till en annan tjänst, gäller till exem- pel chattkanaler som är kopplade till online-spel. I den mån den interpersonella kommunikationstjänsten i ett spel bara är en extra- funktion av mindre betydelse för spelet omfattas den inte av defini- tionen och således inte heller av tillgänglighetsdirektivet. Vad som är en ”extrafunktion av mindre betydelse” får avgöras från fall till fall. Undantaget ska tillämpas restriktivt (se Promemorian s. 425). Tillgänglighetsdirektivet undantar också maskin-till-maskin-tjänst- er. Det innebär att kraven på tillgängliga funktioner i direktivets bilaga I inte gäller dessa. 4.2.2Närmare om audiovisuella medietjänster Direktivet omfattar enligt artikel 2.2 b tjänster som ger åtkomst till audiovisuella medietjänster. För att förstå vad dessa omfattar är det nödvändigt att först definiera vad en audiovisuell medietjänst är. I tillgänglighetsdirektivet hänvisas när det gäller att förklara begrep- pet audiovisuell medietjänst till definitionen i artikel 1.1 i AV-direk- tivet, som har ändrats genom artikel 1 i direktiv / 1808/EU. Av den sistnämnda artikeln följer att tjänsten eller en särskiljbar del av den har som huvudsakligt syfte att tillhandahålla allmänheten tv- program, antingen som tv-sändningar (en linjär audiovisuell medie- tjänst) eller i form av audiovisuella medietjänster på begäran (icke-linjära audiovisuella medietjänster, eller så kallad beställ-tv). Produkter och tjänster som omfattas Iradio- och tv-lagen, som i delvis genomför AV-direkti- vet, definieras en leverantör av medietjänster som den som har det redaktionella ansvaret för valet av innehåll i en ljudradio- eller tv- sändning, beställ-radio, beställ-tv eller sökbar text-tv och avgör hur innehållet struktureras (se 3 kap. 1 § 9 radio- och tv-lagen [2010:696]). Med redaktionellt ansvar för valet av innehåll avses att bestämma vilka program som ska ingå i den aktuella tjänsten. 4.2.3Närmare om tjänster som ger tillgång till audiovisuella medietjänster I tillgänglighetsdirektivet, artikel 3.6, definieras tjänster som ger åt- komst till audiovisuella medietjänster på följande vis: Tjänster som överförs via elektroniska kommunikationsnät som används för att identifiera, välja, ta emot information om samt konsultera audio- visuella medietjänster och eventuella tillhandahållna funktioner, såsom undertexter för döva och hörselskadade personer, syntolkning, talad textning och teckenspråkstolkning, som resulterar av genomfö- randet av åtgärder för att göra tjänsterna tillgängliga i enlighet med vad som avses i artikel 7 i direktiv /13/EU; och omfattar även elektroniska programguider (EPG). I ingressen till tillgänglighetsdirektivet, skäl 31, anges att ”tjäns- ter som ger åtkomst till audiovisuella medietjänster skulle kunna inbegripa webbplatser, webbaserade applikationer, digitalboxbaserade applikationer, nedladdningsbara applikationer, tjänster för mobila enheter, inklusive mobila applikationer och dithörande mediaspelare samt internetanslutna televisionstjänster”. Det kan alltså vara en applikation eller en webbplats som levererar program – antingen linjära program eller program som startar på använ- darens begäran. De funktioner som finns inbyggda i en så kallad smart- tv omfattas också. Även elektroniska programguider (EPG) inbegrips. Den elektro- niska programguiden är en tjänst för information om pågående och kommande tv-program från samtliga programföretag. En EPG:s funk- tion är att ge överblick och sök- och valmöjligheter över program- utbudet. Det är svårt att enhetligt beskriva EPG-tjänster eftersom de kan fungera på olika sätt. En just nu vanligt förekommande variant kan liknas vid en internetportal vad gäller funktionen att ge en överblick över de tv-program och andra tjänster som finns till- Produkter och tjänster som omfattas Det förekommer även på marknaden äldre typer av EPG där användaren interagerar med sin egen ”set top-box”, eller digital- box. I dessa fall laddas begränsat material (typiskt sett en tablådag) ned i själva boxen och kan styras med fjärrkontrollen. Det medför en så kallad skenbar interaktivitet där linjärt material i begränsad om- fattning kan styras men ingen verklig interaktion utanför det slutna systemet tv och box sker. I tidigare förarbeten har EPG:n främst beskrivits som ett text-tv-liknande hjälpmedel för slutanvändaren att orientera sig och leta information i utbudet av tv-program och tjäns- ter genom knapptryckningar på fjärrkontrollen. Tekniskt fungerade EPG:n på samma sätt som sökbar text-tv, det vill säga information sänds cykliskt inbakad i den vanliga tv-signalen (se prop. 2002/03: 110 s. 316). Tekniken har dock utvecklats och EPG:n är ofta mer att likna vid en vanlig webbplats. Interaktionen är vanligtvis inte begränsad till cykliskt inbakad information. Infor- mation kan hämtas direkt från internet (se vidare avsnitt 9.1.4). 4.2.4E-böcker och ändamålsenlig programvara E-böcker och ändamålsenlig programvara definieras i tillgänglighets- direktivets artikel 3.41 som ”en tjänst som inbegriper tillhandahål- lande av digitala filer som innehåller en elektronisk version av en bok som en person kan disponera, navigera i, läsa och använda, samt den särskilda programvaran, inklusive tjänster för mobila enheter, inklusive mobila applikationer, för att disponera, navigera i, läsa och använda dessa digitala filer”. I skäl 41 i ingressen anges att ”e-bokfiler bygger på en elektronisk datorkodning som möjliggör spridning av och sökning i ett intellektuellt verk som mestadels föreligger som text eller i grafisk form”. Programvaran i en läsplatta är dock uttryckligen undan- tagen. Den omfattas i stället av produkten – det vill säga av läsplattan. Att programvaran ingår i definitionen innebär att den som till- handahåller e-böcker, genom en strömningstjänst eller på annat sätt, ska göra det med en programvara som kan användas för att tillgäng- liggöra de digitala filerna. Produkter och tjänster som omfattas Av artikel 2.2 f i tillgänglighetsdirektivet framgår att e-handelstjänster omfattas av direktivets krav. Med e-handelstjänster avses enligt arti- kel 3.30 tjänster som tillhandahålls på distans, genom webbplatser och tjänster för mobila enheter, på elektronisk väg och på individuell begäran av en konsument i syfte att ingå ett konsumentavtal. Definitionen utvecklas ytterligare i skäl 42 i ingressen till direk- tivet. i detta direktiv definieras e-handelstjänster som en tjänst som tillhanda- hålls på distans, genom webbplatser och tjänster för mobila enheter, på elektronisk väg och på individuell begäran av en konsument i syfte att ingå ett konsumentavtal. Med avseende på den definitionen avses med på distans en tjänst som tillhandahålls utan att parterna är närvarande , på elektronisk väg en tjänst som sänds vid utgångspunkten och tas emot vid slutpunkten med hjälp av utrustning för elektronisk behandling (inbegripet digital signalkomprimering) och lagring av upp- gifter, och som i sin helhet sänds, befordras och tas emot genom tråd, radio, optiska medel eller andra elektromagnetiska medel, och på individuell begäran av en konsument en tjänst som tillhandahålls på individuell begä- ran. Med tanke på e-handelstjänsternas ökade relevans och deras starkt tekniska karaktär är det viktigt med harmoniserade krav för deras till- gänglighet. Enkelt uttryckt är e-handel sålunda all handel som bedrivs på Internet eller annars på elektronisk väg. Det kan till exempel vara på webbplatser eller genom mobilapplikationer, och som vänder sig till konsumenter. En ytterligare förutsättning är att det sker på distans, det vill säga köpare och säljare (eller tillhandahållare av tjänster) ska inte befinna sig på samma plats. Det innebär att webbplatser där kon- sumenter sluter avtal om att köpa produkter eller tjänster ingår, och det alldeles oavsett om webbplatsen huvudsakligen eller till alldeles övervägande del vänder sig till företagare för att få avsättning för produkter och tjänster. Om handelsplatsen uteslutande vänder sig till företag eller till offentlig sektor kommer den däremot inte att omfat- tas av tillgänglighetsdirektivets krav. I ingressens skäl 43 förtydligas att skyldigheterna i direktivet beträffande e-handelstjänsternas tillgänglighet bör gälla internetför- säljning av alla produkter och tjänster, och bör därför även gälla för- säljning av en produkt eller tjänst som i sig omfattas av detta direktiv. Produkter och tjänster som omfattas Av tillgänglighetsdirektivets artikel 2.2 d) följer att banktjänster för konsumenter omfattas av de krav som ställs i direktivet. Vad som omfattas definieras i artikel 3.28 a-e, nämligen: •kreditavtal som omfattas av och rådets direk- tiv 2008/48/EG eller och rådets direktiv / 17/EU, •tjänsterna i avsnitt A punkterna 1, 2, 4 och 5 och avsnitt B punk- terna 1, 2, 4 och 5 i bilaga I till och rådets direktiv /65/EU, •betaltjänster enligt definitionen i artikel 4.3 i och rådets direktiv (EU) 2015/2366, •tjänster som är knutna till betalkontot enligt definitionen i arti- kel 2.6 i och rådets direktiv /92/EU, och •elektroniska pengar enligt definitionen i artikel 2.2 i Europaparla- mentets och rådets direktiv /110/EG. •Nedan förklaras närmare vad som avses med respektive punkt. Kreditavtal som omfattas av och rådets direktiv /48/EG eller och rådets direktiv /17/EU Med kreditavtal avses ett avtal genom vilket en kreditgivare lämnar eller förbinder sig att lämna en konsument en kredit i form av betal- ningsanstånd, lån eller annan liknande finansieringsform, både som säkerhet vid belåning av bostadsfastighet med mera och andra konsu- mentkreditavtal. Hänvisningen till de nämnda direktiven innebär att vissa kreditavtal undantas, bland annat ränte- och avgiftsfria kredit- avtal som ska betalas och kreditavtal som avser ett sammanlagt belopp eller . Att en del kredittjänster inte ingår ska inte förstås som att de inte under några omständigheter omfattas av direktivets krav. Som kom- mer att framgå strax nedan kan de ändå omfattas men då i form av betaltjänster. Produkter och tjänster som omfattas Tjänsterna i avsnitt A punkterna 1, 2, 4 och 5 och avsnitt B punkterna 1, 2, 4 och 5 i bilaga I till och rådets direktiv /65/EU Hänvisningen till direktivet innebär att vissa delar av den investe- ringsverksamhet som bedrivs av banker och andra finansiella institut ingår, det vill säga det ställs krav på att dessa ska göras tillgängliga på det sätt som framgår av tillgänglighetsdirektivet. Det som ingår är när det gäller investeringstjänster och investeringsverksamhet följande. –Mottagande och vidarebefordran av order beträffande ett eller flera finansiella instrument. –Utförande av order på kunders uppdrag. Dessutom ingår följande sidotjänster. –Förvaring och administration av finansiella instrument för kun- ders räkning, bland annat värdepappersförvaring och liknande tjänster, såsom handhavande av kontanta medel/finansiella säker- heter, med undantag av förvaltning av värdepapper på högsta nivå. –Lämnande av kredit eller lån till en investerare för att göra det möjligt för denne att genomföra en transaktion i ett eller flera finansiella instrument, när det företag som ger krediten eller lånet deltar i transaktionen. –Valutatjänster om dessa har samband med investeringstjänster. –Investerings- och finansanalys samt andra former av allmänna rekommendationer rörande handel med finansiella instrument. Betaltjänster enligt definitionen i artikel 4.3 i och rådets direktiv (EU) 2015/2366 I artikel 4.3 i det nämnda direktivet framgår att följande utgör betal- tjänster. –Tjänster som möjliggör kontantinsättningar på ett betalkonto samt alla åtgärder som krävs för förvaltningen av ett betalkonto. Produkter och tjänster som omfattas –Tjänster som möjliggör kontantuttag från ett betalkonto samt alla åtgärder som krävs för förvaltningen av ett betalkonto. –Genomförande av betalningstransaktioner, däribland överföring av medel på ett betalkonto hos användarens betaltjänstleverantör eller någon annan betaltjänstleverantör. –Genomförande av autogireringar, inklusive engångsautogireringar. –Genomförande av betalningstransaktioner med kontokort eller liknande utrustning. –Genomförande av betalningar, inklusive stående betalningsorder. –Genomförande av betalningstransaktioner, när medlen täcks av en betaltjänstanvändares kreditutrymme. –Genomförande av autogireringar, inklusive engångsautogireringar. –Genomförande av betalningstransaktioner med kontokort eller liknande utrustning. –Genomförande av betalningar, inklusive stående betalningsorder. –Utgivande av betalningsinstrument och/eller förvärv av betal- ningstransaktioner. Betaltjänster som omfattas är som framgår i stort sett alla betalnings- tjänster från ett betalkonto, men även tjänster som tillhandahålls för att överföra pengar till eller från ett betalkonto eller sätta in pengar på ett betalkonto – eller för den delen ta ut pengar från ett betal- konto. Dessutom ingår den information som ges om kontotillgodo- havande etcetera. Produkter och tjänster som omfattas Tjänster som är knutna till betalkontot enligt definitionen i artikel 2.6 i och rådets direktiv /92/EU Hänvisningen till det nämnda direktivet innebär att alla tjänster som är knutna till betalkontot omfattas av kraven i tillgänglighetsdirek- tivet. Det gäller med andra ord alla tjänster med anknytning till öpp- nandet, användandet och avslutandet av ett betalkonto. Det innefattar även bland annat papperscheckar och pappersbaserade kuponger och pappersbaserade resecheckar samt kontokrediter. Många av tjänsterna som omfattas genom hänvisningen till nämnda direktiv täcks redan av ”betaltjänster” så som detta kommit att definieras i tillgänglighets- direktivet. Men det tydliggörs här att även öppnandet och avslutandet av kontot ingår, det vill säga inte enbart betalningar och överföringar till och från ett betalkonto och förvaltningen av ett betalkonto. Elektroniska pengar enligt definitionen i artikel 2.2 i och rådets direktiv /110/EG Slutligen ska nämnas att även elektroniska pengar ingår i definitio- nen av banktjänster för konsumenter. Elektroniska pengar är enligt ovanstående definition ”varje elektroniskt eller magnetiskt lagrat pen- ningvärde i form av en fordran på utgivaren som ges ut mot erhål- lande av medel i syfte att genomföra betalningstransaktioner. i enlig- het med artikel 4.5 i direktiv /64/EG och som godtas av en annan fysisk eller juridisk person än utgivaren av elektroniska pengar.” Definitionen återfinns även i lagen (2011:755) om elektroniska pengar som i genomför det nämnda direktivet. Betalningstransaktion är kort och gott en åtgärd som initieras av betalaren eller betalningsmottagaren vid placering, överföring eller uttag av medel. Produkter och tjänster som omfattas 4.2.7Luft-, buss-, järnvägs- och vattentransporttjänster för passagerare Av artikel 2.2 d) framgår att tillgänglighetsdirektivets krav omfattar ett antal närmare beskrivna inslag i luft-, buss-, järnvägs- och vatten- transporttjänster för passagerare. Vad som omfattas definieras i arti- kel 3.31–34, nämligen: •Lufttransporttjänster för passagerare: kommersiella luftfartstjäns- ter för passagerare enligt definitionen i artikel 2 l i förordning (EG) nr 1107/2006 i samband med avfärd från, transitering genom eller ankomst till en flygplats, när flygplasten är belägen inom en medlemsstats territorium, inbegripet flygningar som avgår från en flygplats som är belägen i ett tredjeland till en flygplats som är belägen inom en medlemsstats territorium, om tjänsterna tillhanda- hålls av ett unionslufttrafikföretag.