sou · H9B326 · 2022-01-01 00:00:00 — Myndighetens administrativa kostnader kan ersättas genom det överskott som förväntas bli på kontot. 14.14 Konsekvenser för kommuner Vi har utgått från att mottagandet av mobiltelefoner för återbetal- ning av pant, i alla fall inledningsvis, kommer att ske manuellt. Det lämnas till de som driver de godkända insamlingssystemen och pro- ducenterna att sätta upp ett system för insamling inom pantsy- stemet. Utredningen ser det dock som mindre sannolikt att ett manuellt mottagande kommer att ske på återvinningscentralerna och det kommer inte heller att finnas vid fastighetsnära insamling, mobil insamling eller andra insamlingssätt som kommuner har. Det kan förväntas medföra att det kommer vara en mindre mängd mobiltele- foner som samlas in via kommunen jämfört med . Eftersom mobiltelefoner är små och väger lite förväntas det inte påverka kom- munens hantering av elektronik generellt. Mobiltelefoner som är avfall är dock stöldbegärligt och en minskad insamling av dessa skulle eventuellt minska problem med stöld på återvinningscentralerna. förväntas ett pantsystem inte med- föra att annat stöldbegärligt elavfall samlas in genom andra kanaler och sammantaget bedöms ett pantsystem med pantbevis inte ha någon påverkan på stöldrisken från återvinningscentraler. Kommunerna föreslås få ansvar för tillsynen lokalt över avfalls- hanteringen. För den lokala tillsynen kan kommunen ta ut en avgift (27 kap. 1 § ). För att täcka sina kostnader för avfalls- hantering har kommunen rätt att ta ut en avgift (27 kap. 4 § miljö- balken). Konsekvenser för pantsystem för mobiltelefoner Konsekvenser för kommunerna vid en traditionell pant Konsekvenserna för kommunerna bedöms vara de samma vid en tra- ditionell pant. Vi ser inte att förslagen skulle ha någon påverkan på: –det kommunala självstyret –möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Vi ser inte heller att förslagen har någon påverkan på de små före- tagens arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags. Kostnader för producenterna fördelas förslagsvis baserat på mängden mobiltelefoner som sätts på mark- naden och kostnader för återförsäljare och insamlingsplatser ska ersättas av producenterna. Förslaget kan eventuellt leda till risk för ökad brottslighet om systemet med pantbevis inte går att upprätta på ett tillräckligt säkert sätt. Den ökade brottsligheten skulle då framför allt bestå i en för- falskning av pantbevis som tillsammans med en mobiltelefon som är avfall kan lämnas in och ge en betalning på . Systemet bygger dock på att det går att utveckla säkra lösningar för pantbeviset. De kostnader och nyttor som ett förslag medför kan fördela sig ojämnt över olika aktörer i samhället. Kostnaderna och nyttorna kan även fördela sig ojämnt utifrån geografi, storstad eller landsbygd, kön, ålder, inkomstnivå med mera. Det är därför viktigt att göra en analys av hur kostnaderna och nyttorna fördelar sig i samhället utifrån relevanta perspektiv. Konsekvenser för pantsystem för mobiltelefoner Ett system med i pant på alla mobiltelefoner, oavsett modell innebär en stor prisökning på de allra billigaste telefonerna. Det innebär att för konsumenter som köper de billigaste telefonerna kommer panten utgöra en betydande del av kostnaden för telefonen. Dessa telefoner finns inte heller att köpa begagnade kommersiellt. Dock är mobiltelefonen ett sällanköp och den extra kostnad som panten innebär uppkommer med mellanrum. Ett system med pantbevis innebär även att möjligheterna att direkt få en åter- betalning av panten är stora. Ett system med pantbevis skulle kunna innebära att systemet blir mindre användarvänligt för användare som inte har smarta telefoner för att hantera ett digitalt pantbevis. Det måste dock finnas en lös- ning för pantbevis som inte kräver en smart telefon eftersom det skulle försvåra att få en återbetalning av panten. Det lämnas till de som driver ett godkänt insamlingssystem och producenterna att sätta upp insamlingsplatser för mobiltelefoner som är avfall och återbetalning av pant. Dessa insamlingsplatser kan förväntas finnas i framför allt butiker och inte på återvinningscen- traler. Det kan innebära att närheten till en insamlingsplats är längre för de som bor på landsbygden. Enligt Novus undersökning är det framför allt yngre personer som anger att de lagrar mobiltelefoner hemma, det skulle kunna innebära att panten i större utsträckning blir en ren kostnad om dessa användare i större utsträckning vill behålla telefonen. 14.16 Tidpunkt för ikraftträdande Särskild hänsyn behöver tas till ikraftträdande. Insamlingssystemen och producenterna behöver ges tillräckligt med tid för att utveckla ett system för pantbevis samt säkerställa mottagningsplatser för inlämning av mobiltelefoner och återbetalning av pant. Som framgår av avsnitt 8.17.3 bedömer utredningen att förslaget om pant på mobil- telefoner innebär att det ska anmälas enligt förordningen (1994:2029) om tekniska regler. En sådan anmälan innebär att en frysningsperiod börjar löpa som börjar löpa den dag som ett före- skriftsförslag anmäls till kommissionen. En föreskrift får inte träda i kraft innan frysningsperioden har löpt ut. Konsekvenser för pantsystem för mobiltelefoner Enligt avfallsdirektivet ska medlemsstaterna vidta åtgärder för att säkerställa att system för utökat producentansvar följer artikel 8a . Ett införande av ett pantsystem skulle delvis genomföra artikel 8a.2 i avfallsdirektivet. För att uppfylla minimikraven ska förslaget om pant på mobiltelefoner träda ikraft . 14.17 Behov av speciella informationsinsatser Inför och i samband med införandet av ett pantsystem behöver en rad informationsinsatser göras. Det är framför allt återförsäljare och konsumenter (både hushåll och verksamheter) som behöver få infor- mation. Även de producenter som inte är delaktiga i utformningen av systemet behöver få information. Se avsnitt 8.13 om information. 14.18Förhållande till och annan internationell rätt Införandet av ett pantsystem genomför delvis artikel 8a.2 andra meningen i avfallsdirektivet. Genom kraven i förordningen ställs krav som innebär nationella särkrav och kan påverka handeln mellan medlemsstaterna inom EU och EES. Miljöskäl skulle kunna vara ett legitimt intresse för att ställa kraven i förordningen. Se vidare avsnitt 8.17. Förslag som innehåller tekniska föreskrifter som reglerar pro- dukter ska anmälas. Utifrån att bestämmelsen i artikel 8a.2 andra stycket är allmänt hållen bedömer utredningen att artikel 7.1 a i an- mälningsdirektivet inte är tillämplig och förslaget ska därför anmälas till kommissionen i enlighet med och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av om ett informa- tionsförfarande beträffande tekniska föreskrifter. Se utvecklat resone- mang i avsnitt 8.17. Nya eller förändrade krav på tjänsteverksamhet ska under vissa förutsättningar anmälas till (2 § förordningen (2009:1078) om tjänster på den inre marknaden som i sin tur hän- visar till artikel 15.7 och 39.5 tjänstedirektivet). Konsekvenser för pantsystem för mobiltelefoner Det aktuella förslaget till förordning innehåller bestämmelser om krav på vissa aktörer att förbinda sina produkter med en pant. Med- lemsstater ska anmäla nationella krav som är tillämpliga på tjänste- leverantörer från andra medlemsstater. Bestämmelserna riktar sig mot producenter av mobiltelefoner. Försäljning av mobiltelefoner utgör en tjänst och utredningens förslag om att alla som gör mobil- telefoner tillgängliga på marknaden ska lägga på en pant är tillämpligt även på aktörer som utan att etablera sig i är att se som pro- ducenter enligt förordningen om producentansvar för elutrustning. Förutsättningarna är därför sådana att förordningen bör anmälas enligt artikel 39.5 tjänstedirektivet. 14.19 Sammanfattning av konsekvenser Ett pantsystem förväntas framför allt medföra en tidigarelagd mate- rialåtervinning av mobiltelefoner. Hur stor nytta det skulle innebära har inte varit möjligt att kvantifiera. I tabellen nedan sammanfattas översiktligt de konsekvenser som har identifierats för olika aktörer. Det ska framhållas att kostnaden för att utveckla och införa ett system med pantbevis är väldigt osäker och visar mer på en storleksordning än en faktisk kostnad. Tabell 14.2 Sammanfattning av konsekvenser vid införandet av pantbevis Kostnader för att utveckla och införa system med mobiltelefoner (10–20 st) Grov uppskattning totalt 20–30 miljoner kr/år. Kostnader för att ersätta återförsäljare och insamlingsplatser (se nedan) Godkända insamlingssystem (2 st) Ansvar för att utveckla teknisk lösning för pantbevis Ansvar för mottagande och återbetalning av pant Ansvar för inbetald pant Eventuellt överskott av inbetald pant – används till att finansiera systemet Tillsynsavgift /godkänt insamlingssystem Utbildning och uppdatera webbsidor till en total kostnad av 2–, genomsnitt 2 000–3 000 Informera konsumenter, ta emot pantinbetalningar SOU 2021:26Konsekvenser för pantsystem för mobiltelefoner Mottagningskostnader ca /mobiltelefon Höjd kostnad för mobiltelefoner som dock kan återbetalas relativt snabbt i många fall Pant som ej återbetalas tillfaller de godkända Ökade kostnader för producenterna förväntas föras vidare till konsumenterna genom höjda priser på Kostnader för att ta fram förordningar, föreskrifter, vägledning samt ökat tillsynsarbete Lokalt tillsynsansvar, finansieras genom Producenterna är de som föreslås finansiera införandet och driften av ett pantsystem. Producenternas kostnader förväntas dock i viss utsträckning kunna ersättas genom det eventuella överskott som uppstår inom systemet till följd av att panten inte kommer att åter- betalas för alla telefoner och en viss intäkt från återvinningen av mobiltelefonerna. Det går dock inte att fastställa storleken på ett eventuellt överskott förrän eftersom det kan vara en lång fördröjning mellan det att panten betalas in och en återbetalning krävs. Eventuella kostnader som skulle uppstå för producenterna förväntas övervältras på konsumenterna, kanske inte direkt på priset på mobiltelefoner men på tillbehör eller annan elektronik som till- gängliggörs på den svenska marknaden från samma producent. Oav- sett vem som står för kostnaden i slutändan så förväntas ett pant- system medföra att stora resurser måste läggas på att utveckla och införa systemet. Detta som nyttan med ett pantsystem är oklar eftersom den framför allt utgörs av en tidigarelagd material- återvinning. 14.20 Översiktlig analys av kostnadseffektivitet Enligt kommittédirektivet ska de förslag som utredningen lägger fram och de förslag som övervägts, men inte läggs fram analyseras utifrån ett kostnadseffektivitetsperspektiv. Det innebär att förslagen analyseras utifrån perspektivet att nå ett uppsatt mål till lägsta möj- Konsekvenser för pantsystem för mobiltelefoner liga kostnad alternativt att förslaget ska ge så stor effekt som möjligt i förhållande till de kostnader förslaget medför. Eftersom vi inte har ett uppsatt kvantifierat mål att utgå ifrån så kommer förslagen att analyseras utifrån vilken effekt de har på insamlingen av mobiltele- foner i förhållande till den kostnad de medför. Eftersom det inte har varit möjligt att kvantifiera vare sig effekten eller alla kostnader för de olika alternativen om pant görs en kvalitativ jämförelse i tabellen nedan. Storleken på konsekvenserna anges med + -tecken, där flera + innebär en större konsekvens i form av nytta eller kostnad. Tabell 14.3 Jämförelse av storleken på konsekvenser vid traditionell pant respektive pantbevis Ev. överskott av inbetald pant Den traditionella panten förväntas ha en lägre effekt på insamlingen än vad ett pantbevis kan förväntas ha. Det beror på att det finns en lång fördröjning i systemet med en traditionell pant. Båda systemen förväntas kosta mycket att införa, i form av utveckling och infö- randet av system för identifiering respektive pantbevis. Ett traditio- nellt pantsystem förväntas ha lägre kostnader för återförsäljarna eftersom det bygger på att att mobiltelefonen är identifierbar. Vid ett system med pantbevis måste dock återförsäljarna vara anslutna till systemet som utfärdar pantbevis, vilket medför kostnader. Kost- naderna för att ta emot mobiltelefoner i de båda systemen förväntas vara i samma storleksordning, likaså kostnaderna för information. En betydande konsekvens för en traditionell pant är att det blir stora summor pengar som blir upplåsta i väntan på återbe- talning när mobiltelefonen blir avfall. Det är dels negativt att kon- Konsekvenser för pantsystem för mobiltelefoner sumenternas pengar binds upp som det förväntas medföra kostnader för ett statligt konto där pengarna sätts in i väntan på återbetalning. Upplåsningen av användarnas pengar förväntas bli mindre i ett system med pantbevis. Den förväntat lägre effekten i ett system med traditionell pant innebär även att det blir ett större överskott av inbetald pant. Ur ett kostnadseffektivitetsperspektiv så bedöms ett pantbevis vara en bättre lösning än en traditionell pant eftersom det förväntas få en större effekt på insamlingen av mobiltelefoner till en lägre kost- nad för samhället. Det innebär dock inte automatiskt att ett system med pantbevis är det mest kostnadseffektiva sättet att öka insamlingen av mobil- telefoner. Enligt Novus undersökning (bilaga 2) är det som lämnar uttjänta mobiltelefoner till insamlingssy- stemet när de blir avfall. Vid en försäljning på 3,5 miljoner mobil- telefoner ger det en insamlingssiffra som är något högre än uppgifterna om hur många mobiltelefoner som uppskattas samlas in genom Elretursystemet . Det kan dock stämma eftersom den siffran är en underskattning av den totala insamlingen av mobiltele- foner eftersom all insamling inte räknas med. Det är enligt samma undersökning som anger att en ekonomisk ersättning skulle motivera dem att lämna in mobiltelefonen för återvinning i stället för att förvara den hemma. I undersökningen om nivån på eko- nomisk ersättning svarade att de skulle lämna in mobiltele- fonen vid en ekonomisk ersättning på . Det är som anger att de skulle göra sig av med mobiltelefonen om de fick en garanti på att den rensades på personlig information, och som anger att en säkrare elektronikinsamling som innebär att ingen kan få tag på min telefon skulle få dem att lämna in telefonen. Att producenter och insamlingssystemen satsar på trygg- hetsskapande åtgärder för insamlingen av mobiltelefoner kan, base- rat på dessa resultat förväntas ge samma effekt som ett pantsystem vad gäller tidigarelagd återvinning. Förslaget om att utveckla produ- centansvaret inkluderar förslag som syftar till att ge en ökad trygghet vid insamlingen, och även om det inte har varit möjligt att kvantifiera dessa kostnader förväntas de vara lägre än kostnaderna för att införa och administrerar ett pantsystem. Ett pantsystem kan därför inte anses vara ett kostnadseffektivt sätt att öka insamlingen av mobil- telefoner. Erfarenheter från visar att insamlingsnivåerna Konsekvenser för pantsystem för mobiltelefoner för mobiltelefoner gick upp som de ansvariga hade en välgörenhetskampanj kopplat till insamlingen av mobiltelefoner (Kalos, 2021, personlig referens.). Även det tyder på att det finns alternativ till pantsystem som kan ha en betydande effekt, men till en lägre kostnad. 15.1Förslag till lag om ändring i Paragrafen innehåller bemyndiganden som innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om vissa skyldigheter för producenter att se till att avfall samlas in, transporteras bort, återvinns eller bortskaffas på ett hälso- och miljömässigt godtagbart sätt. Paragrafen justeras och delas upp i punktform. Första punkten har samma innehåll som nuvarande bestämmelse i 15 kap. 12 §. Av den andra punkten framgår att föreskrifter får meddelas om skyldig- het för producenter att inrätta system för att säkerställa att skyldig- heter enligt balken och EU-förordningar inom balkens tillämpnings- område följs. Bestämmelsen möjliggör att kan genomföra kraven i artikel 8a i avfallsdirektivet. Med stöd av bemyndigandet kan föreskrifter meddelas som innebär att producenter ska inrätta interna rutiner för att säkerställa kvaliteten på de uppgifter som läm- nas till myndigheter (artikel 8a.3 d). Tredje punkten innebär att föreskrifter får meddelas om att pro- ducenter får vidta åtgärder som möjliggör en effektiv insamling av avfall. Bemyndigandet möjliggör att kan uppfylla kraven i artikel 8a. 2 i avfallsdirektivet. Med stöd av bemyndigandet kan före- skrifter upprättas om att producenter ska skapa incitament för att avfallsinnehavare ska ta ansvar för att hantera avfall på föreskrivet sätt. I övrigt är bestämmelsen oförändrad. Övervägandena finns i avsnitt 11.4. Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vissa skyldigheter för producenter att främja avfallsförebyggande åtgärder eller en hälso- och miljömässigt godtagbar avfallshantering. Vad som avses med avfallsförebyggande åtgärder anges i 15 kap. 2 § miljö- balken. En ändring görs i första punkten som innebär att föreskrifter får meddelas om skyldighet för producenterna att se till att en vara eller förpackning är märkt eller identifierbar. Ändringen görs för att det ska vara möjligt att med ett sådant bemyndigande meddela före- skrifter om att det i ett system för pant eller liknande ekonomiskt incitament ska finnas möjlighet att införa system där produkterna kan registreras med identifiering utan att behöva genomgå en fysisk märkning. Överväganden om identifiering finns i avsnitt 8.3.3 och 8.6. Medlemsstaterna får vidta lagstiftningsåtgärder om utökat pro- ducentansvar. Syftet är att stärka återanvändning, förebyggande av avfall, materialåtervinning och annan återvinning (artikel 8.1 i av- fallsdirektivet). Av minimikraven i avfallsdirektivet framgår att tyd- liga roller och ansvarsområden ska fastställas för inblandande aktö- rer i utökade producentansvar (artikel 8a. Åtgärder ska vidtas för att avfallsinnehavare ska få information om avfallsförebyggande åtgärder och anläggningar för återanvändning (artikel 8a. Skyl- digheten för att uppfylla detta krav bör ligga på producenterna. En ny fjärde punkt införs därför som innebär att föreskrifter får med- delas om skyldigheten för producenter att vidta avfallsförebyggande åtgärder. Ett sådant bemyndigande möjliggör att meddela före- skrifter som ställer krav på producenterna att verka för att användare av elutrustning får goda förutsättningar för att återanvända elutrust- ning när så är lämpligt. Tillsammans med bemyndigandet i 15 kap. 15 § möjliggör det även för att meddela föreskrifter som ställer krav på att den som driver ett insamlingssystem som har till- stånd ska informera innehavare av konsumentelavfall om fördelarna av att vidta åtgärder som innebär att avfall förebyggs. Övervägandena finns i avsnitt 11.4. Paragrafen innehåller bemyndiganden om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldigheter för producenter att omfattas av ett insamlingssystem för behandling eller återanvändning. En ny femte punkt läggs till om hur avgifter som producenterna erlägger till ett insamlingssystem med tillstånd ska bestämmas. Bemyndigandet ger möjlighet att meddela föreskrifter som genom- för artikel 8a.4 i avfallsdirektivet. En ny sjätte punkt införs som innebär ett bemyndigande att med- dela föreskrifter om skyldigheter för ett insamlingssystem att genomföra sådana skyldigheter som kan föreskrivas för producenter enligt 15 kap. 12 och 13 §§. Detta innebär till exempel att före- skrifter om skyldigheter att vidta åtgärder som möjliggör en effektiv insamling av avfall enligt 12 § 4 får meddelas för både producenter och insamlingssystem med tillstånd. Övervägandena finns i avsnitt 11.4. 15.2Förslag till förordning om pant på mobiler (pantbevis) Paragrafen innehåller upplysning om vilka bemyndiganden de olika bestämmelserna i förordningen grundar sig på. Paragrafen innehåller en beskrivning av förordningens syfte. Ett införande av ett pantsystem innebär att avfallsinnehavaren får eko- nomiska incitament för att ta ansvar för att lämna mobiltelefoner som är avfall till godkända insamlingssystem. Förordningen genom- för delvis artikel 8a. 2 i avfallsdirektivet. I paragrafen förklaras vad som avses med avfall. Ordförklaringen motsvarar 15 kap. 1 § . I paragrafen förklaras vad som avses med vissa ord. Med insam- lingssystem avses detsamma som i 15 § förordningen (2014:1075) om producentansvar för elutrustning. Med konsumentelutrustning avses detsamma som i bestämmelsen i 7 § förordningen om produ- centansvar för elutrustning. I paragrafen förklaras vad som avses med producent. Med producent avses detsamma som i 9 § förord- ningen om producentansvar för elutrustning. I paragrafen förklaras vad som avses med ett godkänt insam- lingssystem. Med godkänt insamlingssystem avses ett sådant insam- lingssystem som erhållit tillstånd i enlighet med 45 § förordningen (2014:1075) om producentansvar för elutrustning. Med begreppet pant avses här att användaren vid köptillfället betalar ett belopp utöver mobiltelefonens ordinarie pris. I paragrafen förklaras vad som avses med ett pantbevis. Ett pant- bevis är ett bevis om en rätt för innehavaren av pantbeviset att återfå en tidigare inbetald pant. I paragrafen förklaras vad som avses med en mobiltelefon. En mobiltelefon är en produkt som är hänförlig till KN-nummer 85171200. Vidare förklaras även att KN-nummer är en hänvisning till den kombinerade nomenklaturen (KN) enligt rådets förordning (EEG) 2658/87 av om tulltaxe- och statistiknomen- klatur och om gemensamma tulltaxan som gällde . Rådets förordning uppdateras och beroende på när för- ordningen om pant på mobiler träder ikraft bör man hänvisa till den senaste lydelsen av förordningen. Övervägandena finns i avsnitt 8.7.1. I paragrafen förklaras vad som avses med att göra en mobiltelefon tillgänglig. Att göra en mobiltelefon tillgänglig innebär att yrkes- mässigt tillhandahålla en mobiltelefon, mot betalning eller gratis, för vidare distribution eller användning, om tillhandahållandet inte en- bart avser att transportera utrustningen för någon annans räkning. Med att göra tillgänglig avses således detsamma som begreppet i för- ordningen om producentansvar för elutrustning. I paragrafen förklaras vad som avses med användare. En använ- dare är den som mot betalning eller gratis får en mobiltelefon. I 57 och 58 §§ förordningen om producentansvar för elutrustning används begreppet användare om någon som får eller köper en ny konsument- elutrustning. En konsument är ett exempel på en användare. Paragrafen innebär en skyldighet för producenter att se till att det läggs på en pant utöver det ordinarie försäljningspriset på de mobil- telefoner som tillgängliggörs på den svenska marknaden. Vem som är producent och vad som avses med att tillgängliggöra framgår av 5 § som i sin tur hänvisar till förordningen om producentansvar för elutrustning. Övervägandena finns i avsnitt 8.7.4. Paragrafen innebär krav på att producenter ska se till att användare av mobiltelefoner får ett pantbevis. Vad som avses med användare och pantbevis framgår av 5 §. Av andra punkten framgår att pro- ducenten ska se till att användare får information om hur användaren återfår sin pant. Kravet ställs på producenten. I många fall kommer producenten inte att förmedla pantbevis och information direkt till användaren utan det kommer ske genom andra kanaler såsom en återförsäljare eller återförsäljarens hemsida om försäljning sker via e-handel. Övervägandena finns i avsnitt 8.6 och 8.13. Paragrafen innebär en skyldighet för de godkända insamlings- systemen att återbetala den pant som användaren betalat vid köpet utöver ordinarie pris för produkten. Av första stycket framgår att det finns en skyldighet för det godkända insamlingssystemet att administrera återbetalningen och därmed systemet med panten.