sou · H9B344 · 2022-01-01 00:00:00 — Om det innebär ökade kostnader bör det säker- ställas att domstolarna får ytterligare medel. Staten är ansvarig för tillgänglighetsdirektivets efterlevnad. Det inklu- derar kostnader för både marknadskontroll och tillsyn. Enligt utred- ningen bör dessa kostnader täckas via ökad anslagsfinansiering. Statens kostnader ska således inte finansieras via avgifter. Om tillsynen skulle avgiftsfinansieras skulle det bli ytterligare en kostnad, och därmed en ökad ekonomisk börda, för de tillsynade företagen i förhållande till de företag som inte tillsynas. Myndigheterna får, om det blir aktuellt, bestämma storleken på eventuella sanktionsavgifter med hänsyn tagen till omständigheterna i det enskilda fallet. Sanktionsavgifter ska inte användas för att finan- siera verksamheten hos tillsynsmyndigheten utan dessa tillfaller staten. Enligt gängse rutin bör sanktionsavgiften inte betalas in till den tillsynsmyndighet som fattat beslut om avgiften. I många fall är det i stället Kammarkollegiet som sanktionsavgiften ska betalas in till. Utredningen ser inga skäl till att i detta fall avvika från denna praxis. 18.4.20 Konsekvenser för Myndigheten för tillgängliga medier Bedömning: Det finns flera osäkerhetsfaktorer när det gäller att bedöma hur tillgänglighetsdirektivets krav på tillgängliga e-böcker kommer att påverka MTM:s uppdrag. Bland annat kommer troligen redan publicerade e-böcker att undantas. Även mikroföretag som ger ut böcker kommer att undantas. Dessutom är det svårt att bedöma om talsyntes kommer att bli en godtagbar ersättning för inläst tal. Det finns också grupper som behöver mer tillgänglig litte- ratur än vad direktivets krav kommer att innebära. Det bör därför övervägas om MTM ska ges ett uppföljande uppdrag för att, när väl direktivet har genomförts, undersöka hur ovanstående faktorer påverkar MTM:s talboksutgivning. I utredningens uppdrag ingår att analysera hur direktivets krav kan påverka det system som finns för tillhandahållande av talböcker som framställs av Myndigheten för tillgängliga medier (MTM) eller andra behöriga organ. I avsnitt 11.3 har den lagstiftning som reglerar MTM:s verksam- het kort beskrivits. Kortfattat kan sägas att nuvarande lagstiftning ger ett undantag för exemplarframställning av böcker till personer med syn- eller annan läsnedsättning (upphovsrättslagen 2 kap. 17 §). Denna inskränkning i upphovsrätten bygger på EU-rätt och har tillkommit för att i EU genomföra Marrakechfördraget, ett fördrag antaget av organ för immaterialrätt. Inskränkningen i upp- hovsrätten innebär att en person med synnedsättning har rätt att framställa ett exemplar av ett offentliggjort verk i ett format som perso- nen själv kan använda för att tillgodogöra sig verket. Det gäller bara personens egen användning av boken. Ett så kallat behörigt organ har dock rätt att framställa tillgänglighetsanpassade exemplar och sprida dessa vidare, men bara till personer med syn- eller annan läsnedsätt- ning och bara om det inte sker i vinstsyfte. Myndigheten för tillgäng- liga medier (MTM) är ett sådant behörigt organ. Det får anses högst troligt att MTM:s talboksproduktion kan komma att behöva anpassas i takt med att den kommersiella markna- den ger ut e-böcker som följer tillgänglighetsdirektivets krav. Hur stor en sådan påverkan på produktionen kan komma att bli är svår att bedöma och beror på flera faktorer; i vilken utsträckning den kommersiella marknaden kan tillgodose alla varierade läsarbehov, hur stort utbudet av tillgängliga e-böcker blir och hur infrastruktur och ansvarsfrågan för tillgängliga e-böcker kommer att lösas. Det kommer dock med stor sannolikhet att finnas ett fortsatt behov av särlösningar för vissa grupper av läsare. MTM:s bibliotek Legimus samlar all tillgänglig litteratur. Här finns mer än 140 000 anpassade titlar. Beståndet ökar med drygt I samverkan med biblioteken tillhandahåller MTM digitala böcker till läsarna, som inte kan räkna med att hitta litte- ratur i tillgängliga format någon annanstans. MTM erbjuder genom Legimus en fullservice-tjänst där läsaren också får användarstöd och support. När tillgänglighetsdirektivet träder i kraft kommer det sannolikt att ske ett infrastrukturellt skifte i takt med att litteratur i tillgängliga format i ökad grad tillhandahålls på den kommersiella marknaden och i dess distributionskanaler. Det ökade utbudet av tillgänglig litteratur på marknaden ställer därmed nya krav på infrastrukturen och förmed- lingen av tillgängliga e-böcker. Tillgängliga e-böcker kan möjliggöra för en mer flexibel läsupp- levelse genom flera olika funktioner i en och samma tjänst. Föränd- ringen innebär sannolikt en minskad stigmatisering kring att läsa till- gängliga böcker, och snabbare tillgång till litteratur för de läsare vars behov tillgodoses av de tillgänglighetsfunktioner som kraven i direk- tivet pekar ut. Likväl kommer MTM:s produktion av litteratur i tillgängliga format att spela en fortsatt avgörande roll för de läsare som behöver en högre grad av tillgänglighet än de krav som direktivet ställer. Utifrån kan det till exempel vara personer inom gruppen dövblinda, personer med hörselnedsättning som har stora individuella behov, personer med funktionsnedsättning som är it- ovana och därför behöver mycket stöd för att kunna läsa en e-bok, men också personer som fått exempelvis afasi eller en synned- sättning. Ytterligare en grupp som kan vara i behov av särlösningar även efter direktivets införande är enligt MTM:s bedömning personer med kog- nitiva och intellektuella funktionsnedsättningar, då deras behov sanno- likt riskerar att inte tillgodoses utifrån de krav som direktivet ställer. Det är utredningens uppfattning att MTM även efter tillgänglighets- direktivets införande kommer att behöva tillgängliggöra den littera- tur som enbart ges ut i tryckt format, eller som finns i digitala format som inte är tillgängliga, däribland e-böcker som ges ut av mindre förlag (enligt definitionen av mikroföretag i direktivet) och som därmed undantas direktivets krav. Förlagens backlist, de böcker som är utgivna att lagen träder i kraft, bedöms av utredningen inte omfattas av direktivet och kommer därför fortsatt att behöva tillgängliggöras av MTM. Det vanligaste formatet av tillgängliga böcker som framställer är en talbok som är inläst med mänskligt tal och där det finns medföljande text. Många läsare med exempelvis afasi, dyslexi eller koncentrationssvårigheter behöver kunna följa med i texten som de lyssnar på boken. Ett av kraven i tillgänglighetsdirektivet är att en e-bok ska kunna gå att lyssna till med hjälp av talsyntes. Här spelar talsyntesens utveck- ling en stor roll för hur väl dessa e-böcker kommer att kunna möta läsarnas behov. Talsyntesen kommer att utvecklas , men det är inte möjligt att säga att den till fullo kommer att kunna ersätta mänsk- ligt tal för alla läsare. har MTM ett helhetsansvar när det gäller tillgänglig läsning. Myndigheten både producerar, distribuerar och förmedlar genom bib- lioteken tillgängliga böcker. Det är viktigt att fastställa i vilken omfatt- ning låntagare med behov av tillgänglig litteratur fortsättningsvis kom- mer att få tillgång till denna på samma villkor som bibliotekens övriga läsare. En ökad hänvisning till kommersiella alternativ kan inte ses som likvärdig tillgång. Med en nationell digital bibliotekstjänst finns stora möjligheter att effektivisera komplicerade e-bokslösningar och jämna ut skillnader i tillgång för låntagare över landet. Förmedlingen av tillgänglig litteratur behöver säkras, likaså en väl avvägd balans mellan MTM:s särlösningar och andra möjligheter till tillgänglig läsning. Utredningen bedömer att implementeringen av direktivet kan ha en viss påverkan på jämställdheten. En något högre andel kvinnor än män har en eller fler funktionsnedsättningar och möjligen kan direktivet därför ha positiv effekt på jämställdheten. Barn med funktionsnedsättning kommer, av allt att döma, ha för- delar av direktivet. Ökad tillgänglighet innebär ökad inkludering i den digitala miljön och det gäller givetvis även barn med funktionsned- sättning. Utredningen vill här dock påpeka att digitala läromedel i stor utsträckning kommer att undantas från kraven. Det är viktigt att den digitala inkluderingen i skolan inte glöms bort. Detta bör utredas noga i annat sammanhang. Tillgänglighetsdirektivet har, såvitt kan bedömas, ingen direkt effekt på möjligheten att nå integrationsmålet. Däremot kan det bidra till målet om samhällsgemenskap med samhällets mångfald som grund, liksom ha en positiv inverkan på jämlikheten. Direktivet kommer att underlätta delaktighet i samhället för personer med funktionsnedsätt- ning och underlätta för den gruppen på arbetsmarknaden, till exempel genom att göra det lättare för personer med funktionsnedsättning att utföra arbete som kräver att man använder internet och elektronisk kommunikation. Utredningen kan inte förutse några konsekvenser för den kommu- nala självstyrelsen. Inte heller innebär förslagen, såvitt utredningen kan bedöma, några ekonomiska konsekvenser för kommuner eller regio- ner. Utredningen ser inte heller några negativa konsekvenser för skyd- det för den personliga integriteten. Utredningen har i ett flertal frågor som ryms inom kommittédirek- tivet övervägt alternativa lösningar. Således har utredningen i kapitel 10 i fråga omval av författning fört ingående resonemang huruvida till- gänglighetsdirektivet ska genomföras med en samlad lagstiftning eller en sektorsvis sådan. För- och nackdelar har vägts mot varandra varvid utredningen har dragit slutsatsen att övervägande skäl talar för att genomföra tillgänglighetsdirektivet genom en samlad lagstiftning. Ut- redningen har vidare i kapitel 17 om behöriga myndigheter övervägt om de myndigheter som ska utöva marknadskontroll över produkter respektive tillsyn över tjänster bör vara en eller flera. Utredningens slut- sats har därvid blivit att en lösning med ett fåtal myndigheter är att föredra. Utredningen har även gällande ytterligare frågor övervägt alterna- tiva lösningar. Således har utredningen övervägt tre olika scenarier för beräkning av statens kostnader för tillsyn och därvid kommit fram till en rimlig uppskattad kostnad för tillsynen. Beträffande enskildas möjligheter att komma till tals hos myndigheter och domstolar har utredningen övervägt om det finns en möjlighet att inom ramen för genomförandet av tillgänglighetsdirektivets genomförande finna en lösning utöver den som finns att tillgå enligt det förvaltningsrättsliga regelsystemet. Utredningen har funnit att detta inte varit möjligt inom dess ramar. Avseende bestämmelsen i artikel 24.1 om tillgänglighets- kravens betydelse för reglerna om offentlig upphandling har utred- ningen vid sina överväganden funnit att det inte behövs någon ändring i lagen om offentlig upphandling till följd därav, då en ändring skulle sakna betydelse för lagens tillämpning. Vid utredningens övervägan- den beträffande artikel 24.2 har slutsatsen blivit att artikeln inte gör det nödvändigt med någon lagstiftningsåtgärd för att bestämmelsens syfte ska bli uppfyllt. Utredningen har vidare kommit fram till att det inte är nödvändigt att använda optionen avseende bebyggd miljö, då den vid sina överväganden funnit att krav i nuvarande regelverk väl lever upp till kraven i artikel 4.4 i tillgänglighetsdirektivet. 19.1Förslaget till lag (2022:000) om tillgänglighet till produkter och tjänster Lagens syfte och tillämpningsområde Genom denna lag genomförs och rådets direktiv (EU) 2019/882 av om tillgänglighetskrav för produkter och tjänster. Lagen har till ändamål att undanröja och motverka hinder för en effektiv konkurrens i fråga om de produkter och tjänster som omfattas av lagen och att främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet. En närmare redogörelse för tillgänglighetsdirektivet finns i kapitel 2. I det andra stycket anges genomförandelagens syfte. Syftet har be- handlats närmare i avsnitt 10.6. Följande produkter omfattas av denna lag; 1.datormaskinvarusystem med allmänna användningsområden av- sedda för konsument samt operativsystem till dessa maskinvarusystem, 3.bankomater, biljettförsäljningsautomater och incheckningsauto- mater som är avsedda för tillhandahållande av tjänster som omfattas av denna lag, 4.interaktiva självbetjäningsterminaler som tillhandahåller infor- mation, förutom terminaler som har monterats som integrerade delar av fordon, luftfartyg, fartyg eller rullande materiel, och som är avsedda för tillhandahållande av tjänster som omfattas av detta direktiv, 5.terminalutrustning för konsumentbruk som används för elektro- niska kommunikationstjänster, 6.terminalutrustning för konsumentbruk som används för åtkomst till audiovisuella medietjänster, och Paragrafen motsvarar artikel 2.1 i direktivet. De produkter som om- fattas av lagen behandlas närmare i avsnitt 4.1. Följande tjänster som är avsedda för konsumenter omfattas av denna lag; 1.elektroniska kommunikationstjänster, undantaget maskin- till maskintjänster, 2.tjänster som ger åtkomst till audiovisuella medietjänster, 3.vissa inslag i luft-, buss-, järnvägs- och vattentransporttjänster, 6.ändamålsenlig programvara för e-böcker, och Denna lag omfattar inte följande innehåll på webbplatser och mobila applikationer; 1.förinspelade tidsberoende medier som offentliggjorts före , 2.filformat för dokument som offentliggjorts före , 3.kartor och karttjänster på nätet, om väsentlig information till- handahålls på ett tillgängligt digitalt sätt för kartor som är avsedda för navigering, 4.innehåll från tredje part som varken finansieras eller utvecklas eller står under kontroll av den berörda ekonomiska aktören, och 5.webbplatsers och mobila applikationers innehåll som kan klassi- ficeras som arkiv, det vill säga endast innehåller innehåll som inte upp- daterats eller redigerats efter . Paragrafens första stycke motsvarar artikel 2.2 i tillgänglighetsdirek- tivet. Utredningen har i avsnitt 4.2 beskrivit de tjänster som omfat- Vidare anges där vilka inslag i de olika passagerartjänsterna som omfattas. Den närmare regleringen bör, liksom kraven, finnas på föreskriftsnivå. Paragrafens andra stycke, som motsvarar artikel 2.4 i direktivet, behandlas närmare i avsnitt 11.2. Bestämmelsen har utformats med lagen (2018:1937) om tillgänglighet till digital offentlig service (DOS-lagen) och webbtillgänglighetsdirektivet som utgångspunkt. De bedömningar som görs motsvarar i stor utsträckning liknande bedömningar i förarbetena till DOS-lagen som genomför webbtill- gänglighetsdirektivet. Det finns i tillgänglighetsdirektivet dessutom en direkt hänvisning till webbtillgänglighetsdirektivet när det gäller dessa undantag (se skäl 46 i ingressen till tillgänglighetsdirektivet). Av andra stycket punkt 1 framgår att förinspelade tidsberoende medier (se för definition 4 §) som offentliggjorts på webbplatser och applikationer före undantas från lagens krav. Likaså undantas enligt punkt 2 filformat för dokument som offentliggjorts före . Av andra stycket punkt 3 framgår att kartor som inte är avsedda för navigering undantas från lagens tillämpningsområde. Bedöm- ningen om en karta är avsedd för navigering bör kunna göras utifrån kartans utformning och det sammanhang i vilket den förekommer. Om kartan kan användas för navigering, men detta inte är ett avsett syfte med den, bör det inte finnas någon skyldighet att tillhandahålla sådan information på ett tillgängligt digitalt sätt. Enligt tredje punkten är lagen inte heller tillämplig på kartor av- sedda för navigering, om väsentlig information om innehållet i dessa tillhandahålls på ett tillgängligt digitalt sätt. Vad som i sammanhanget utgör väsentlig information är inte möjligt att ge en generell defini- tion av då det av naturliga skäl måste avgöras utifrån till exempel vad den aktuella kartan avbildar och vilka karttecken den innehåller. Väsent- lig information torde dock vara till exempel postadresser och när- liggande hållplatser för kollektivtrafik, eller namn på orter eller re- gioner. I andra stycket punkt 4 anges att innehåll från tredje part som varken har finansierats eller tagits fram av den berörda offentliga aktören eller står under dess kontroll inte omfattas av lagen. Det är själva kontrollen som är avgörande om innehållet ska omfattas av kraven eller inte. Bara det faktum att en ekonomisk aktör väljer att ha inbäddat innehåll, i form av till exempel ett videoklipp från en extern källa, men som visas på den egna webbplatsen, innebär inte att aktören inte har någon kontroll över materialet. Om innehållet är känt vid publicering är det ett aktivt val från aktören att publicera detta material och aktören har därför kontroll över det. Av andra stycket punkt 5 undantas från lagen även arkiverat inne- håll från tillämpningsområdet, det vill säga webbplatser och applika- tioner som inte på något sätt uppdateras efter . I denna lag betyder audiovisuella medietjänster: tjänster enligt definitionen i artikel 1.1 a i direktiv /13/EU; banktjänster: tillhandahållande för konsumenter av följande bank- tjänster och finansiella tjänster; 1.kreditavtal som omfattas av och rådets direk- tiv 2008/48/EG eller och rådets direktiv /17/EU, 2.tjänsterna i avsnitt A punkterna 1, 2, 4 och 5 och avsnitt B punk- terna 1, 2, 4 och 5 i bilaga I till och rådets direktiv /65/EU, 3.betaltjänster enligt definitionen i artikel 4.3 i och rådets direktiv (EU) 2015/2366, 4.tjänster som är knutna till betalkontot enligt definitionen i arti- kel 2.6 i och rådets direktiv /92/EU, och 5.elektroniska pengar enligt definitionen i artikel 2.2 i Europaparla- mentets och rådets direktiv /110/EG; betalningsterminal: anordning vars huvudsyfte är att göra det möj- ligt att genomföra betalningar med användning av betalningsinstrument enligt definitionen i artikel 4.14 i direktiv (EU) 2015/2366, vid ett fysiskt försäljningsställe men inte i en virtuell miljö; busstransporttjänster för passagerare: de tjänster som omfattas av arti- kel 2.1. och 2.2 i förordning (EU) nr 181/2011; datormaskinvarusystem med generella användningsområden som är avsett för konsumenter: en maskinvarukombination som utgör en kom- plett dator och som kännetecknas av att den har många olika funktio- ner, har förmågan att med lämplig programvara utföra de flesta vanliga databehandlingsuppgifter som konsumenter efterfrågar och är avsedd att användas av konsumenter, detta inkluderar persondatorer, i synnerhet stationära datorer, bärbara datorer, smarttelefoner och datorplattor; distributör: fysisk eller juridisk person i leveranskedjan, förutom till- verkaren eller importören, som tillhandahåller en produkt på marknaden; e-bok: en tjänst som inbegriper tillhandahållande av digitala filer som innehåller en elektronisk version av en bok som mestadels före- ligger som text eller i grafisk form; e-handelstjänster: tjänster som tillhandahålls på distans, genom webb- platser och tjänster för mobila enheter, på elektronisk väg och på indi- viduell begäran av en konsument i syfte att ingå ett konsumentavtal; ekonomisk aktör: tillverkaren, representanten, importören, distribu- tören eller tjänsteleverantören; elektronisk kommunikationstjänst: elektronisk kommunikationstjänst enligt definitionen i artikel 2.4 i direktiv (EU) 2018/1972; harmoniserad standard: en harmoniserad standard enligt definitio- nen i artikel 2.1 c i förordning (EU) nr 1025/2012; importör: fysisk eller juridisk person som är etablerad inom unionen och släpper ut en produkt från ett tredjeland på unionsmarknaden; järnvägstransporttjänster för passagerare: all persontrafik på järnväg som avses i artikel 2.1 i förordning (EG) nr 1371/2007, med undantag för de tjänster som avses i artikel 2.2 i den förordningen; konsument: fysisk person som köper produkten i fråga eller är mot- tagare av tjänsten i fråga för ändamål som ligger utanför dennes handel, företag, hantverksverksamhet eller yrke; lufttransporttjänster för passagerare: kommersiella luftfartstjänster för passagerare enligt definitionen i artikel 2 l i förordning (EG) nr 1107/ 2006 i samband med avfärd från, transitering genom eller ankomst till en flygplats, när flygplasten är belägen inom en medlemsstats territorium, inbegripet flygningar som avgår från en flygplats som är belägen i ett tredjeland till en flygplats som är belägen inom en medlemsstats territo- rium, om tjänsterna tillhandahålls av ett unionslufttrafikföretag; läsplatta: särskild utrustning, inklusive både maskinvara och pro- gramvara, som används för att disponera, navigera i, läsa och använda e-bokfiler; mikroföretag: ett företag med färre än tio anställda och som har en års- omsättning som inte överstiger eller en årlig balansom- slutning som inte överstiger ; operativsystem: programvara som bland annat hanterar gränssnittet till yttre maskinvara, schemalägger uppgifter, tilldelar lagring, och pre- senterar ett standardgränssnitt för användaren när inget tillämpnings- program körs, inklusive ett grafiskt användargränssnitt, oavsett om sådan programvara är inbyggd i datormaskinvara med generella användnings- områden som är avsedd för konsumenter eller utgör fristående program- vara som är avsedd att köras på datormaskinvara med generella an- vändningsområden som är avsedd för konsumenter, men exklusive en operativsystemladdare, bios (basic input-output system) eller andra fasta program som behövs vid start av en dator eller när operativsystemet installeras; produkt: ett ämne, preparat eller annan vara framställd genom en tillverkningsprocess, dock inte livsmedel, foder, levande växter och djur, produkter av mänskligt ursprung samt produkter av växter och djur med direkt koppling till deras framtida fortplantning; regionaltransporter: regional trafik enligt definitionen i artikel 3.7 i direktiv /34/EU, dock endast avseende: järnväg, buss, tunnelbana, spårväg och trådbuss; representant: en fysisk eller juridisk person som är etablerad inom unionen och som enligt en skriftlig fullmakt från tillverkaren har rätt att i dennes ställe utföra särskilda uppgifter; släppa ut på marknaden: det första tillhandahållandet av en produkt på unionsmarknaden; stads- och förortstransporter: stads- och förortstrafikenligt definitionen i artikel 3.6 i och rådets direktiv /34/EU (34), dock endast avseende: järnväg, buss, tunnelbana, spårväg och trådbuss; tekniska specifikationer: en teknisk specifikation enligt definitionen i artikel 2.4 i förordning (EU) nr 1025/2012 som ger förutsättningar för att uppfylla de tillgänglighetskrav som gäller för en produkt eller tjänst; terminalutrustning för konsumentbruk med interaktiv datorkapa- citet, som används för åtkomst till audiovisuella medietjänster: all utrust- ning vars huvudsyfte är att ge åtkomst till audiovisuella medietjänster; tidsberoende medier: ljud eller video, en kombination av ljud och video, eller något av de föregående i kombination med möjligheter till tillhandahållande på marknaden: leverans av en produkt för distri- bution, förbrukning eller användning på unionsmarknaden i samband med kommersiell verksamhet, mot betalning eller kostnadsfritt; tillverkare: fysisk eller juridisk person som tillverkar eller låter kon- struera eller tillverka en produkt och saluför den produkten, i eget namn eller under eget varumärke. tjänst: tjänst enligt definitionen i artikel 4.1 i och rådets direktiv /123/EG (27); tjänsteleverantör: en fysisk eller juridisk person som tillhandahåller en tjänst på unionsmarknaden eller som erbjuder sig att tillhandahålla en sådan tjänst till konsumenter i unionen;