sou · H9B351d2 · 2022-01-01 00:00:00 — Myndigheterna har delvis olika behov utifrån sina verksamheter, vilket inte alltid kan tillgodoses fullt ut inom ramen för nuvarande myndighetssamverkan. En myndighetsgemensam handlingsplan, med utgångspunkt i riskanalyser, kommer att underlätta myndigheternas samverkan och ge underlag för prioriteringar inom artskyddssam- verkan. Ökad och riktad samverkan effektiviserar myndigheternas arbete och ger mer samhällsnytta för pengarna. Konsekvenser för brottsligheten, det brottsförebyggande arbetet och rättsvårdande Ökad och riktad samverkan effektiviserar myndigheternas arbete och ger mer samhällsnytta för pengarna. Det bör också leda till för- bättrad tillsyn, ökad regelefterlevnad och minskad artskyddsbrotts- lighet. 16.7.7Förslag: Utredningsuppdrag om register för A- och B-listade CITES-djur har i sin rapport om artskyddsbrottslighet 2019 föreslagit att ett register inrättas för CITES A- och B-listade levande djur.57 beskriver hur tillsynen i försvåras av att enskilda CITES-listade exemplar som förekommer i handeln inte kan identifieras med säkerhet. Därmed är det ofta omöjligt för till- synsmyndigheten att avgöra om exemplaret är lagligt eller inte. förutsätter att konventionens parter kan spåra den lagliga bakgrunden för alla exemplar som förekommer i handeln. Den som säljer ett A- eller B-listat exemplar ska alltid kunna visa att djuret eller växten har lagligt ursprung. Den analys som har gjort i sin rapport, av vad ett register skulle innebära, är översiktlig, och en fördjupad analys bör 57Edström och (2019) a.a. Konsekvensbeskrivning, förebygga artskyddsrelaterad brottslighet m.m. göras i samband med att ett konkret förslag till register tas fram. Utredningen föreslår därför att får i uppdrag att ta fram en konkret plan för genomförandet av ett sådant register. Om frågan om ett register inte utreds kommer registret inte att genomföras. Utan register kvarstår dagens situation, där CITES- listade exemplar inte kan identifieras med säkerhet, vilket i vissa fall kan göra det omöjligt att skilja mellan lagliga och olagliga exemplar. Förslaget bedöms kräva en avgränsad resursförstärkning om en halv extra årsarbetskraft hos . För övriga berörda myn- digheter väntas insatsen vara begränsad och kunna utföras inom ramen för ordinarie uppdrag. 16.8Åtgärdsförslag som rör internationella åtaganden m.m. 16.8.1Förslag: Resurser för internationell samverkan om artskyddsbrottslighet arbete med artskydd och tillsyn för att motverka artskydds- brott behöver stärkas genom en mer aktiv medverkan i olika internatio- nella sammanhang som gäller , EU-kommissio- nens arbete med artskydd och artskyddsbrottslighet, polissamarbeten inom och Europol, tillsynssamverkan inom IMPEL, med mera. Artskyddsbrottsligheten är internationell, och påverkar arter (och människor, till exempel genom smittspridning) globalt. Brottslig- hetens karaktär kan därmed sägas vara av utpräglat internationell karaktär, vilket i sin tur innebär att det internationella arbetet och det nationella arbetet bör ses som en integrerad helhet med stark koppling till varandra. Det internationella arbetet är också viktigt, bland annat då det bidrar till underrättelsemöjligheter, inhämtning av kunskap och nätverksbyggande. Internationella operationer genom- förs bland annat genom olika projekt av . Konsekvensbeskrivning, förebygga artskyddsrelaterad brottslighet m.m. Om inte prioriterar medverkan i det internationella arbe- tet finns inte heller någon möjlighet att påverka detta arbete. De svenska myndigheter som arbetar med artskydd behöver få resur- ser för att delta i internationell samverkan. Utredningen föreslår att , , Havs- och vattenmyndigheten och får förstärkta resurser med en halv årsarbets- kraft vardera, som uttalat ska användas för nationell och internatio- nell samverkan. Utredningen föreslår i förslaget om att ska få utökade befogenheter att kontrollera vid inre gräns att myndigheten ska få förstärkta resurser med en årsarbetskraft i löpande verksamhet. Vi bedömer att denna resurs även ska omfatta medverkan i internatio- nell samverkan gällande artskydd, medverka till utveckling av intern kunskapsförsörjning, effektivisering av rutiner och arbeta med under- rättelseverksamhet. Ökad regelefterlevnad minskar trycket på hotade vilda växter och djur, minskar brottsliga verksamheters intäkter från illegal handel samt ger en mer rättvis situation för de företag och verksamheter som bedriver laglig, hållbar och spårbar handel med vilda växter och djur. Konsekvenser för brottsligheten, det brottsförebyggande arbetet och rättsvårdande myndigheter Förslaget bedöms ha stor betydelse för det brottsförebyggande arbe- tet nationellt. Konsekvensbeskrivning, förebygga artskyddsrelaterad brottslighet m.m. 16.8.2Förslag: Havs- och vattenmyndigheten blir vetenskaplig för vattenlevande arter Havs- och vattenmyndigheten är biträdande vetenskaplig CITES- myndighet, som ska bistå i dess roll som huvud- saklig vetenskaplig enligt 68 § artskyddsförord- ningen. Havs- och vattenmyndigheten utför dock i praktiken uppgifter som motsvarar en vetenskaplig , som exempelvis deltagande i internationella arbetsgrupper. innebär ansvars- fördelningen en del dubbelarbete, där Havs- och vattenmyndigheten genomför åtgärder i praktiken, medan inkommande ärenden och be- slut går via . Utredningen anser att Havs- och vattenmyndigheten ska vara lik- värdig vetenskaplig , tillsammans med Naturvårds- verket, där Havs- och vattenmyndigheten ansvarar för CITES-frågor som gäller vattenlevande arter och ansvarar för övriga vetenskapliga CITES-frågor. För Havs- och vattenmyndighe- tenens del innebär det en tydligare roll i internationella sammanhang, men också ett förtydligat uppdrag för myndigheten nationellt. För- slaget bedöms i övrigt inte ge några konsekvenser, eftersom arbetet i praktiken redan är organiserat på detta sätt mellan myndigheterna. 16.9Åtgärdsförslag som avser övriga bestämmelser i artskyddsförordningen Utredningen har föreslagit ett flertal justeringar i artskyddsförord- ningen, både som en följd av förslaget om nya regleringar i 8 kap. men också som en del av den allmänna översynen av art- skyddsförordningen. Nedan beskrivs eventuella förväntade konsek- venser av de förslag som inte beskrivits i avsnittet om ny reglering av fridlysningen. Konsekvensbeskrivning, förebygga artskyddsrelaterad brottslighet m.m. 16.9.2Förslag: 49 § Prövning av djurparker Problembeskrivning samt konsekvenser för företag, myndigheter och Utredningen har föreslagit att de delar av 49 § artskyddsförordningen som innebär en dubbelreglering med djurskyddsreglerna ska tas bort. Länsstyrelsernas prövning enligt artskyddsbestämmelserna kommer att bli mindre omfattande, eftersom det räcker med den prövning som ändå görs enligt djurskyddsreglerna. Frågorna om djurskydd och artskydd prövas av olika handläggare hos länsstyrelserna och genom samordning har dubbelarbetet även tidigare kunnat minimeras. Juster- ingen av 49 § innebär därför ingen stor förändring i sak, vare sig för länsstyrelserna eller de berörda djurparkerna, men medför ändå en förenkling. Djurparkernas tillståndsprövning kommer att förenklas när det gäller artskyddet. Ändringen medför ingen ändring i sak i implementering av EU:s djurparksdirektiv. 16.9.3Förslag: Djurparksdjur får endast säljas till andra djurparker Utredningen konstaterar att det har förekommit att levande eller döda djurparksdjur säljs, skänks eller lånas ut till privatpersoner. Det kan vara problematiskt ur flera perspektiv, bland annat vad gäller: •smittskydd, eftersom djuren kan bära med sig smitta både från och till djurparken, •djurskydd, bland annat eftersom privatpersoner enligt djurskydds- reglerna inte får hålla apor eller rovdjur, •CITES-reglerna, exempelvis måste levande A-listade djur förva- ras i en godkänd anläggning och får inte flyttas utan tillstånd, samt •bevarandeperspektiv, då handel det med exotiska djur underhåller en efterfrågan på dessa djur, exempelvis försäljning av tigerskinn från avlivade djurparksdjur. Konsekvensbeskrivning, förebygga artskyddsrelaterad brottslighet m.m. Utredningen föreslår en ny regel, som innebär att djurparker bara ska kunna sälja djur till andra godkända anläggningar. ska kunna ge dispens i enskilda fall. Om förslaget inte genomförs finns det risk för att djur även i fortsättningen säljs eller på annat sätt överlåts från djurparker till privatpersoner, med de risker detta kan medföra. Utredningen bedömer att förslaget inte bör få några negativa kon- sekvenser för djurparker, eftersom det i normalfallet inte ska före- komma att djur säljs, lånas ut eller överlåts till privatpersoner. I de fall djurparker har haft ekonomisk av sådan verk- samhet bedömer utredningen ändå, med tanke på vilka risker han- teringen kan medföra, att ett förbud är befogat. 16.10Samlade effekter och konsekvenser av utredningens förslag 16.10.1 Samlade offentligfinansiella konsekvenser Om utredningen samlade förslag gällande artskyddsbrottslighet ge- nomförs kommer myndigheternas behov av ökade resurser att be- lasta statens budget med kostnader motsvarande 7 årsarbetskrafter i tidssatta uppdrag, 15,5 årsarbetskrafter i löpande verksamhet samt i upphandlade uppdrag. Konsekvensbeskrivning, förebygga artskyddsrelaterad brottslighet m.m. Tabell 16.1 Offentligfinansiella kostnader gällande samtliga förslag om artskyddsbrottslighet arbetskrafter, åa) arbete (åa) Tillsyn gällande artskydd: 0,5 åa per län, inkl. frågor om fågelägg, utökat krav på tillstånd enl. 26 § artskyddsförordn., med mera samverkan, intern vägledning om kontroller vid inre gräns samt Hantering av fågelägg enligt förbud mot äggsamlingar, inkl. Ta fram artvärden för Uppdrag till SLU Artdatabanken att ta fram artvärden för SOU 2021:51Konsekvensbeskrivning, förebygga artskyddsrelaterad brottslighet m.m. arbetskrafter, åa) arbete (åa) Plan för genomförande av register för A- och B-listade Summa (åa//åa) Tabell 16.2 Sammanställning av kostnader av utredningens förslag för berörda statliga myndigheter 16.10.2Konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet Artskyddsbrott är komplexa. Bakom varje artskyddsbrott finns i de allra flesta fall ett jaktbrott, eller ytterligare ett artskyddsbrott, genom att djuret eller växten har fångats, dödats eller grävts upp. Djuret eller växten kan sedan hanteras på ett sätt som innebär att en annan gärningsperson gör sig skyldig till jakthäleri eller häleri. Konsekvensbeskrivning, förebygga artskyddsrelaterad brottslighet m.m. teras exemplaret över gränsen mellan olika länder är det fråga om smugglingsbrott. Hanteringen är illegal i alla led. Exemplaren eller produkterna säljs emellertid ofta inom ramen för lagliga strukturer, eftersom det är på den legala marknaden som den bredare efterfrågan finns, och därmed större vinster. Slutanvändaren är normalt vanliga, laglydiga privatpersoner, som köpt bantningspiller, en jacka eller ett husdjur. Ofta har den illegala verksamheten kontakter med den legala ekonomin för att kunna ”tvätta” eller förädla olagliga exemplar, eller genom att förfalska intyg som behövs för laglig handel.58 Känneteck- nande för artskyddsbrotten är att de kan betraktas som offerlösa, vilket bland annat medför ett stort mörkertal och liten upptäcktsrisk. Artskyddsbrott räknas som spaningsbrott och kräver aktiva insatser för att upptäckas och utredas, vilket i sin tur fordrar att brott miss- tänks. Emellertid saknas ofta sådant incitament eftersom brotten ofta begås i legala strukturer.59 Flera av våra förslag handlar om utökade möjligheter för tillsyns- myndigheter och brottsbekämpande myndigheter att ingripa. Vår bedömning är att det kan bidra till att den artskyddsrelaterade brotts- ligheten minskar . Fler ingripanden kan också bidra till att öka medvetenheten hos allmänheten om vad som faktiskt utgör ett brott och varför det är ett brott. Ett problem som bidrar till att artskyddsrelaterade brott begås är svårigheterna att tolka och förstå lagstiftningen. Det finns tilltalade som varit helt omedvetna om att det alls finns regler kring handeln med vissa arter, men också personer som försökt ta reda på vad som gäller, men som missuppfattat bestämmelserna, eller till och med fått fel besked från myndighetspersoner. Problemet finns även inom och mellan ansvariga myndigheter och inom polisväsendet. Det före- kommer att myndigheterna ger olika svar, eller att handläggning dröjt på grund av att myndigheten inte vetat hur ett ärende ska hanteras.60 Befintlig bestämmelse i 29 kap. 2 b § är svårgenom- tränglig. Nivån på svårigheten kan illustreras genom Högsta dom- stolens uttalande i NJA 2016 s. 680: 58Hagstedt och (2008) a.a., s. 15. 59Ibid., s. 15 f. 60Ibid., s. 57. Konsekvensbeskrivning, förebygga artskyddsrelaterad brottslighet m.m. När de ord som formar författningstexten inte ger texten ett begripligt innehåll i den del som ett åtal avser, och det inte heller på något annat sätt av författningen framgår att den aktuella handlingen är straffbelagd, skulle en fällande dom strida mot det i legalitetsprincipen ingående kra- vet på att straffbestämmelser ska vara i tillräcklig grad tydliga för att kunna ligga till grund för utkrävande av ansvar.61 Illustrativt är även ett intervjucitat från BRÅ:s rapport om illegal handel med hotade djur- och växtarter: Normalt sett i svensk rätt är det så att om jag klipper till dig så kan jag inte komma till domstolen och säga att ”nä men det hade jag ingen aning om att jag inte fick slå henne”, men om man kommer till domstolen och säger jag fattar ingenting om [artskyddslagstiftningen], nej säger domstolen då, det fattar inte vi heller så därför är det ju oakt- samt.62 Flera av våra förslag handlar om att förtydliga och klargöra det kri- minaliserade området. Vi har också försökt att i möjligaste mån arbeta bort blankettstraffkaraktären i brottsbeskrivningarna. Våra förslag till författningstext i 29 kap. innehåller i flertalet fall inte några nya kriminaliseringar. Syftet med våra förslag är att bidra till tydlighet. En tydligare lagstiftning bör bidra till en ökad medve- tenhet och ökade möjligheter att lagföra överträdelser. Det kan i sin tur lyfta den allmänna kunskapen om vad som utgör brottslig gär- ning och varför det utgör en brottslig gärning, och kan i slutänden medföra att de artskyddsrelaterade brotten kan minska och i bästa fall upphöra. När det gäller handel med skyddade arter handlar mycket om marknaden. Om marknaden försvinner saknas anledning att begå brotten. De förslag som inriktar sig på att förhindra, minska eller stoppa efterfrågan på exemplar av skyddade arter är därmed väsentliga. Sammantaget tror vi att våra förslag kan bidra i stor utsträckning till att förebygga, upptäcka och lagföra artskyddsrelaterad brotts- lighet. 61NJA 2016 s. 680 p. 62Hagstedt och (2008) a.a., s. 58. Konsekvensbeskrivning, förebygga artskyddsrelaterad brottslighet m.m. 16.10.3 Konsekvenser av att regleringen inte kommer till stånd Utredningens förslag syftar till att motverka artskyddsbrott, stärka konkurrenskraften för laglig, hållbar och spårbar handel samt bevara biologisk mångfald som skyddas enligt nationella och internationella regler. I de fall utredningens förslag inte genomförs kvarstår dagens situa- tion, med de problem som vi har beskrivit i bakgrund, förslag och konsekvensbeskrivningar. Det finns också risk för att problem med exempelvis illegal insamling i naturen och illegal handel med hotade arter kan komma att öka om inte regelverk och tillsyn skärps. 16.11Konsekvensbeskrivning övriga förslag gällande ändringar i artskyddsförordningen 16.11.1Förslag: Undantag i 11 § från fridlysningsbestämmelser gäller även åkergroda Åkergrodan omfattas av undantaget i 11 § artskydds- förordningen. Arten är dock skyddad enligt EU:s livsmiljödirektiv och kräver strikt skydd enligt direktivets artikel 12, vilket innebär att generella undantag i princip inte får medges. Eftersom arten är vanlig i och lätt att förväxla med arten vanlig groda, som är fridlyst enligt nationella regler, skulle allmän- heten riskera att begå brott av misstag genom att utnyttja undantaget i 11 § för vanlig groda. Utredningen bedömer därmed att även åker- groda ska omfattas av undantaget. Åkergrodan är, liksom den vanliga grodan, inte rödlistad, utan är vanligt förekommande och har en gynnsam bevarandestatus. SLU Artdatabanken, som har förordat undantaget, bedömer att undan- taget inte påverkar bevarandestatus negativt. Konsekvensbeskrivning, förebygga artskyddsrelaterad brottslighet m.m. Undantaget för åkergroda måste rapporteras till EU-kommis- sionen i enlighet med bestämmelserna i livsmiljödirektivet arti- kel 16.2. 16.11.2Förslag: 37–39 §§ artskyddsförordningen upphävs och en ny 41 b § införs i jaktförordningen Bestämmelserna berör inte i första hand artskyddet, utan gäller djur som hålls i hägn för pälsproduktion. Andra regler om hägn för vilda djur finns i 41 § a § jaktförordningen (1987:905) samt i Naturvårds- verkets föreskrifter om vilthägn (NFS 2002:20). har bemyndigande enligt 42 § jaktförordningen att meddela nödvän- diga föreskrifter gällande hägn, exempelvis motsvarande innehållet i 38 § artskyddsförordningen. Utredningen bedömer därmed att reg- lerna passar bättre i jaktlagstiftningen än i artskyddsförordningen. Utredningen föreslår att paragraferna upphävs i artskyddsförord- ningen och att en ny paragraf motsvarande 39 § införs i jaktförord- ningen. Konsekvenser för företag och myndigheter Ändringarna i regelverket bedöms inte påverka företag som håller pälsdjur. Enligt uppgift är det bara mink som förekommer i sådan uppfödning i . kan behöva utfärda föreskrifter med motsvarande innehåll som 38 § artskyddsförordningen. Utredningen bedömer att detta kan göras med befintliga resurser. Konsekvensbeskrivning, förebygga artskyddsrelaterad brottslighet m.m. 16.12Förslag gällande artskyddsbrottslighet som vi inte går vidare med 16.12.1Övervägt förslag: Förbjud innehav av illegala exemplar av CITES-listade växter och djur Förslag som utredningen inte går vidare med: Inför förbud mot innehav av levande exemplar av kräldjur och fåglar som omfattas av A- och B-listorna till rådets CITES-förordning 338/97, i de fall exem- plaren saknar giltiga handlingar som styrker laglig bakgrund och exemplaren har införts till efter (inträde i EU). En kriminalisering av innehav skulle, på samma sätt som utredningen redogjort för beträffande äggsamlingar, innebär en lättnad i utred- ningshänseende och ge utökade möjligheter till beslag av illegala exem- plar i samband med tillsyn. Konsekvenserna för enskilda personer, vars innehav skulle träffas av förbudet, blir emellertid mer omfattande än när det gäller äggsamlingar. För att tillsynsmyndigheten ska kunna ha tillräckligt stöd för att betrakta ett exemplar som illegalt måste en rad frågor kunna be- svaras. 1.Finns det dokumentation som styrker att exemplaret är lagligt åtkommet? Om dokumentation saknas ligger ansvaret på tillsynsmyndigheten att bedöma om det finns misstanke om brott. Regelverket bygger på att ett exemplar kan art- bestämmas, eftersom förbud och begränsningar utfärdas för varje enskild art, eller i vissa fall underarter. I många fall kan det vara svårt för en icke-expert att göra en säker artbestämning, och experter kan behöva anlitas för kontroll. Regelverket kan variera beroende på exem- plarets geografiska ursprung. För vilda exemplar kan detta numera göras med DNA-analys, där man i vissa fall kan avgöra vilken region i världen ett exemplar kommer ifrån, även för äldre material. För exemplar som är uppfödda i fångenskap eller artificiellt odlade bör Konsekvensbeskrivning, förebygga artskyddsrelaterad brottslighet m.m. ursprunget kunna styrkas med dokumentation från en godkänd anläggning. Regelverket kan variera beroende på när arten blev CITES-listad, men också på exemplarets ålder. Det finns undantag från förbuden i regelverket för vissa föremål som till- verkats av produkter från en CITES-listad art, om bearbetningen har gjorts före . Det är svårt att avgöra om ett exemplar är lagligt eller ej om det saknas tillförlitlig doku- mentation. I vissa fall är det dock möjligt att utesluta laglig bak- grund, exempelvis om levande exemplar av djur påträffas som aldrig har exporterats lagligt från ursprungslandet. Passivt ägande är dock inte grund för beslag, enligt nuvarande regelverk. Det är också lagligt att skänka bort exemplar, om det sker helt utan krav på ersättning eller motprestation. Utredningen konstaterar att en kriminalisering av innehav av exem- plar av växter och djur som misstänks vara illegala skulle innebära ut- redningsproblem och stora kostnader för utredningar, eftersom det också finns lagliga exemplar. Att vända bevisbördan, så att laglighet ska visas av ägaren, bedö- mer utredningen inte är rimlig, utom i de fall exemplar är aktuella för försäljning eller andra kommersiella aktiviteter. Sådana kommer- siella aktiviteter är redan reglerade i regelverket, och kräver att exem- plaren har laglig bakgrund och vid behov även giltiga CITES-intyg. En omvänd bevisbörda för innehav skulle drabba enskilda hårt och utan urskiljning. Äldre produkter av CITES-listade arter finns sanno- likt i många hem, till exempel smycken eller prydnader av elfenben, pälsar, monterade fåglar eller andra djur, dekorationer med fjärils- vingar, väskor i krokodilskinn, skor av ormskinn, döda koraller, etc. Det är också känt att det fortfarande finns levande djur som importerats lagligt under bland annat , exempelvis vissa långlivade stora papegojor och sköldpaddor. Vissa produkter av CITES-listade arter har tillverkats och sålts i stort antal, till exempel handväskor av kroko- dilskinn, och troligen saknas dokumentation om ålder och laglig bak- grund i de flesta fall. Enbart innehav bör därför inte kriminaliseras. När det gäller levande djur och växter av arter som aldrig har ex- porterats lagligt från ursprungslandet kan det finnas skäl att över- Konsekvensbeskrivning, förebygga artskyddsrelaterad brottslighet m.m. väga förbud mot innehav, eftersom individerna aldrig kan ha samlats lagligt från naturen. Därmed skulle heller inte avkomma från sådana individer kunna bli laglig. Saken problematiseras dock av att det är lagligt, enligt såväl som EU:s CITES-förord- ningar, för myndigheter att sälja vissa exemplar som förklarats för- verkade i brottsmål. I har dock myndigheterna valt att inte sälja exemplar som har tagits i beslag, även om det skulle vara tillåtet enligt CITES-reglerna. Försäljning av beslagtagna exemplar tillämpas dock i vissa andra EU-länder. Det innebär att arter som förverkats efter smuggling kan säljas på den öppna mark- naden och att dessa därefter betraktas som helt lagliga. Även avkom- man från sådana levande exemplar blir därmed lagliga. Därmed kan brott och smuggling öppna för laglig handel, genom att beslagtagna exemplar blir lagliga när de passerar via myndigheter. På detta sätt kan alltså CITES-listade arter göras tillgängliga för laglig handel och hobby i länder som aldrig har fått tillstånd från ursprungsländerna att importera arterna. Sådan handel kan komma i konflikt med Nagoya- protokollet och EU:s ABS-förordning, se avsnitt 16.12.1. Sammantaget bedömer utredningen att det inte är lämp- ligt att föreslå ett totalt förbud för innehav av illegala exemplar av CITES-listade arter. Utredningens främsta skäl till att inte gå vidare med förslaget är att det sannolikt finns ett mycket stort antal exem- plar och föremål i privat ägo, och att ett förbud skulle drabba alla dessa på ett urskillningslöst sätt. 16.12.2Övervägt förslag: Möjlighet att förverka exemplar som är listade på CITES-förordningens bilaga A eller B Förslag som utredningen inte går vidare med: Ett exemplar av en art får förklaras förverkat om det finns upptaget på A-eller B-listan till rådets CITES-förordning 338/97 om exemplaret saknar giltiga handlingar som styrker laglig bakgrund. Förverkande får underlåtas om förverkandet är oskäligt.