sou · H9B377 · 2022-01-01 00:00:00 — Vi tolkar det som att det finns en direkt koppling mellan det utredningen ska bidra till och de kultur- politiska målen (se avsnitt 1.4). Att kulturlivet ska vara hållbart inkluderar såväl ekonomiska, som sociala och miljömässiga aspekter i form av –ekonomisk hållbarhet för dem som arbetar med att producera och tillgängliggöra kultur, –social hållbarhet som gör att de som arbetar med kultur ska kunna ta del av sociala trygghetssystem och att alla ska kunna delta i kulturlivet oavsett bakgrund, –miljömässig hållbarhet i produktion och tillgängliggörande av kultur. Som vi tolkar begreppet hållbarhet innebär det också att kultur- sektorn så långt möjligt ska vara för att möta nya pandemier eller andra kriser. Det har inte ingått i vårt uppdrag att undersöka och bedöma frågor om hur smittsäkra evenemang kan genomföras inklusive frågor om vaccinpass. Uppdraget och dess genomförande Utredningen har prioriterat en dialogisk process med kultursektorn. Vi har därför genomfört ett stort antal externa möten, varit aktiva i sociala medier samt anordnat och deltagit i externa seminarier, kon- ferenser och rundabordssamtal och i media. Det interna utred- ningsarbetet har pågått parallellt, med bearbetning av insamlat material och med produktionen av texter till betänkandet. och framåt har möten med organisationer och enskilda personer från hela kultursektorn genomförts. En förteckning över de organi- sationer som utredningen har intervjuat och/eller som skriftligen inkommit med svar på utredningens frågor finns i bilaga 3. Utred- ningen har även genomfört intervjuer med enskilda personer från det fria kulturlivet. Merparten av dessa möten har genomförts i form av öppna intervjuer som har utgått ifrån en intervjumall. Frågorna har övergripande handlat om pandemins direkta konsekvenser för kultur- sektorn och strukturella problem i relation till de kulturpolitiska målen som har synliggjorts under pandemin.2 Flera branschorganisationer har kompletterat informationen från dessa möten med rapporter och enkätundersökningar från sina medlemmar. Vissa aktörer har även valt att göra egna enkäter riktade mot utredningen, där de samlat in svar från medlemmar från runt om i landet. Utredningen har också haft möten med landets regionala kultur- chefer, ett antal regionala kulturnämnder och även med flera kom- muner, både självständigt och i samarbete med Kommuner och Regioner. Den information som framkommit under intervjuer och rappor- ter från branschorganisationer har vi kompletterat med ett stort antal myndighetsrapporter samt dialog med centrala myndigheter inom kulturområdet. Regeringen har även utsett 11 personer som sakkunniga för att bistå utredningen.3 februari – har utredningen genomfört fyra möten med de sak- kunniga, vilka beretts möjlighet att kommentera utkast på betän- kandet. Vi har även arbetat med kvalitetssäkring i form av referenssamtal framför allt med konstnärliga utövare och kulturarbetare, både med 2Intervjumallen finns tillgänglig på webbplatsen för : . 3Se utredningens missiv för en namnförteckning. Uppdraget och dess genomförande enskilda aktörer och i gruppsamtal med företrädare från såväl fri- lansare som verksamma vid institutioner. 1.2.1Medverkan i konferenser och seminarier Intresset för utredningen har varit stort. Sedan arbetets start har utredningen medverkat i cirka 35 externa seminarier och konferenser, exempelvis på ett filmpolitiskt toppmöte arrangerat av och men också på fem olika seminarier under den digitala konferensen och Kultur 2021: –Vad är Framtidens Tempel? arrangerat av initiativet Kultur, –Nystart för Kulturliv, arrangerat av Folk och Kultur, –Vi skiter i Folket! Vad är kulturens roll i ett demokratiskt samhälle? arrangerat av AX, –Smittsäker Kultur, arrangerat av Museer och Svensk Scenkonst, –Framtidens Scenkonst, arrangerat av Svensk Scenkonst. Vi har även deltagit vid digitala seminarium Tillsam- mans skapar vi ett kulturliv öppet för alla, på Västra Götalands- regionens möte, vid Konsert och Kongress samtalsserie Kärnfullt samt på Kulturskoledagarna. Vi har deltagit vid arrangerad av Kultur- rådet där samtliga regioner i deltog, på Museernas vårmöte, Hanaholmens digitala seminarium om den nordiska kultursektorns lärdomar från pandemin, Ideell Kulturallians årsmöte och Scen- konstbiennalen i ett samtal kallat Avgångsstudenterna och framtiden kring nyutexaminerade konstnärer, för att nämna några exempel. i arrangerade fem samtal på Instagram-tv om scenkonstens och musikens digitala utveckling med utredningens ordförande och som moderatorer, med olika fokus och gäster i varje samtal. gjorde utredningen även en presentation av arbetet med betänkandet i kultur- utskott för ledamöter från samtliga åtta riksdagspartier. Uppdraget och dess genomförande Utredningen har även deltagit i externa seminarier arrangerade av exempelvis , i , i och vid i . Utöver de konferenser och seminarier där utredningen med- verkat som talare har vi också tagit del av ett flertal seminarier och offentliga samtal som åhörare, också i internationella sammanhang. Intresset från media har varit stort, med större artiklar i exem- pelvis , , och TT, liksom inslag i Aktuellt, Kulturnyheterna och Kulturnytt. Den mediala uppmärksamheten har genererat ytterligare inspel från organisationer och individer till utredningen. 1.2.2Konsultuppdrag i avgränsad fråga om digitalisering Utredningen har gett en extern konsult ett avgränsat uppdrag inom direktivens ramar. fick i uppdrag att undersöka hur kulturen finns med i regeringens digitaliseringsstrategi och i vilken utsträckning generella näringslivssatsningar kopplade till digita- lisering är tillgängliga för företag inom kultursektorn. Konsultens rapport och kulturen har fungerat som underlag till betänkandet. Utredningen ska bidra till att skapa goda förutsättningar för kultur- sektorns återstart och utveckling. Men kultursektorn är ett vitt begrepp som kan avgränsas på många olika sätt. Under covid-19- pandemin synliggjordes aktörer som är en viktig del av kulturområdets ekosystem men som före pandemin inte fick offentlig finansiering. Till dessa hör de privata aktörerna inom kulturområdet som i nor- mala fall uteslutande verkar på en kommersiell marknad. Även vissa yrkesgrupper, till exempel scentekniker, drabbades och fick efter hand kulturpolitiskt krisstöd. Vi bedömer det som viktigt att inklu- dera dessa aktörer i utredningens avgränsning av kultursektorn. När det gäller verksamhetsområden har vi, givet utredningens tidsramar, avgränsat vår utredning till verksamhet inom konst- arterna och kulturarvsområdet. Utredningen fokuserar därför på områdena scenkonst, film, musik, bild- och formkonst, design, litte- Uppdraget och dess genomförande ratur, bibliotek, arkiv, museer, kulturmiljö och hemslöjd. Scenkonst- området omfattar till exempel teater, opera, vissa delar av musik- området, dans och cirkus. De verksamheter som vi fokuserar på är således sådana som redan faller inom kulturpolitikens områden men där aktörerna kan vara nya för kulturpolitiken. I betänkandet använder vi begreppen konstnärer och andra yrkes- verksamma inom kultursektorn. Med konstnärer avser vi upphovs- personer och konstnärliga utövare inom ovan nämnda konstområden. Med andra yrkesverksamma inom kultursektorn avser vi yrkes- grupper som arbetar inom kultursektorn men som inte själva arbetar med konstnärligt skapande eller ingår i konstnärsbegreppet. Det kan till exempel handla om museipersonal, producenter, personer som arbetar med att arrangera kulturevenemang samt ljus- och ljudtek- niker. Yrkesgrupper som dessa är viktiga för kultursektorns kvalitet och möjligheter att möta publiken. Inom konstarterna och kulturarvsområdet finns en mängd olika typer av aktörer och kompetenser som behövs för att skapa och tillgängliggöra konst och kultur och som kommer beaktas i utred- ningen. Det gäller oavsett om de vanligtvis verkar på en kommersiell marknad, finansieras genom offentliga medel eller bygger på ideellt engagemang. Pandemin har riktat ljuset på det ömsesidiga beroendet mellan aktörer inom den privata, offentliga och ideella kultursektorn och hur dessa aktörer och samhällssfärer hänger ihop. Konstnärer och andra yrkesverksamma inom kultursektorn får sin försörjning från olika delar av kultursektorn och de är på det sättet en del av en större hel- het. Givet detta är det viktigt att även undersöka förutsättningarna för aktörer som vanligtvis inte tar del av kulturpolitiska insatser. Exempelvis har den kulturpolitiska betydelsen av kommersiella aktörer och ljus- och ljudtekniker med spetskompetens framträtt tydligt under pandemin. Konstarterna och kulturarvet verkar i en större samhällelig kon- text. I delar av utredningen kommer vi därför att behandla frågor som även berör andra samhällsområden. När vi gör det är det med utgångspunkt i kultursektorns förutsättningar och de nationella kulturpolitiska målen (se avsnitt 1.4). Uppdraget och dess genomförande 1.4Bedömningsgrunder: de kulturpolitiska målen Kulturen ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund. Alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. Kreativitet, mångfald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling. För att uppnå målen ska kultur- politiken •främja allas möjlighet till kulturupplevelser, bildning och till att utveckla sina skapande förmågor, •främja kvalitet och konstnärlig förnyelse, •främja ett levande kulturarv som bevaras, används och utvecklas, •främja internationellt och interkulturellt utbyte och samverkan, •särskilt uppmärksamma barns och ungas rätt till kultur.4 Enligt utredningsdirektiven ska vi sammanfatta effekterna av pandemin samt analysera kvardröjande effekter och andra struk- turella problem som tydliggjorts under pandemin och som påverkar förutsättningarna för kultursektorn negativt. Kvardröjande effekter av pandemin är sådana effekter som hindrar en återstart för vissa yrkesgrupper eller verksamheter inom kultursektorn även när restriktionerna lättar. Vi presenterar dessa strukturella problem och kvardröjande effekter i våra analyskapitel 2–5. De tre övergripande kulturpolitiska målen anger vad som ska uppnås med kulturpolitiken. De efterföljande punkterna benämns främjandemål, eftersom de i första hand förtydligar politikens inten- tioner och beskriver vilka kulturpolitiska insatser som ska göras för att nå de övergripande målen. På kulturområdet finns det även riksdagsbundna mål inom litte- ratur och läsfrämjande, inom film, arkitektur, form och design, inom arkivområdet samt inom kulturmiljöområdet. Med den övergripande ansats som tillämpas i den här utredningen bedömer vi det emellertid som tillräckligt att utgå från de nationella kulturpolitiska målen i rutan ovan eftersom de berör samtliga kulturområden i vår avgräns- ning (se avsnitt 1.3). 2009/10:3, s. 26. Uppdraget och dess genomförande Som bedömningsgrunder för analysen utgår vi från den modell för uppföljning av de kulturpolitiska målen som Myndigheten för kultur- analys har tagit fram. För att göra de övergripande målen uppfölj- ningsbara har Myndigheten för kulturanalys identifierat målens bärande intention genom att benämna dem självständighetsmålet, del- aktighetsmålet respektive samhällsmålet. Kulturanalys har sedan brutit ned målen i delområden som kan fungera som raster för att analysera och bedöma konsekvenserna av pandemin och de strukturella pro- blem som hindrar måluppfyllelse. Vi har relaterat till dessa del- områden i den utsträckning vi bedömt dem som relevanta i vår analys. Tabell 1.1 Bedömningsgrunder: de kulturpolitiska målen - Sociala och ekonomiska villkor. Kulturen ska vara en dynamisk, utmanande - Yttrandefrihet och kulturens oberoende och obunden kraft med yttrandefriheten som - Kulturens arenor för det gemensamma - Deltagande i bildningsverksamhet, eget Alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. skapande och kultur. - Kultur i hela landet. - Genomslag i samhällsplanering. Kreativitet, mångfald och konstnärlig - En vidgad arbetsmarknad. kvalitet ska prägla samhällets utveckling. Källa: Myndigheten för kulturanalys 2020. 1.5Staten, regionerna och kommunerna delar på ansvaret för kulturpolitiken I praktiken delar staten, regionerna och kommunerna på ansvaret för den offentliga kulturpolitiken, men ansvarsfördelningen är inte for- mellt reglerad.5 De kulturpolitiska mål som beslutades av 1974 har reviderats och har fått genomslag på alla tre samhällsnivåer: statlig, regional och /lokal nivå. De kulturpolitiska mål som gäller beslutades av 2009 och styr den statliga 5Avsnittet bygger på en text av i Kulturanalys . Ansvarsfördelning och reformer inom de nordiska ländernas kulturpolitik . Uppdraget och dess genomförande kulturpolitiken, men de ”ska även kunna inspirera och vägleda poli- tiken i kommuner och landsting”.6 I linje med det förhåller sig kulturpolitiska mål på regional och lokal nivå i hög utsträckning till de nationella målen. Även om det kulturpolitiska området i i liten utsträckning är reglerat i lag – med undantag för bibliotek, arkiv, kulturmiljö och museer – har den nationella kulturpolitiken fått en normerande effekt även på den regionala och lokala kultur- politiken.7 Biblioteks- och arkivområdena är de enda kulturområden där det finns direkta lagkrav på att kommuner och regioner ska bedriva kulturverksamhet. Trots att det saknas formellt utpekat ansvar har vi valt att använda begreppet ansvar i relation till regional och kultur- politik eftersom det också görs i dåvarande Kommuner och Landstings kulturpolitiska positionspapper.8 Staten, regionerna och kommunerna finansierar tillsammans kultur- området. De sammanlagda medlen till kultur hos stat, regioner och kommuner uppgick till , vilket mot- svarade per invånare. Staten och kommunerna stod för den största delen av de offentliga utgifterna för kultur – 44,6 respektive Motsvarande siffra för regionerna var . Statens utgifter för kultur var , regioners utgifter var och kommunernas utgifter var 12,2 miljarder kronor.9 Statens kulturutgifter består av tre huvuddelar: kultur, folkbild- ning samt medier. Forskaren konstaterade 2018 att den största utgiftsposten på statlig nivå avser professionellt konstnärligt utövande, i första hand inom ramen för institutions- baserad verksamhet.10 Även på den regionala nivån går merparten av resurserna till institutionsbaserad kulturverksamhet. För kommunerna var de största utgiftsområdena bibliotek (), stöd till kulturella föreningar, museiverksamhet och all- 2009/10:3, s. 28. 7Johannisson, J. 8Sveriges Kommuner och Landsting 2015. 9Myndigheten för kulturanalys 2020b; här använder vi uppgifter för att visa hur det såg ut före det extraordinära . 10Johannisson, J. Uppdraget och dess genomförande mänkulturell verksamhet (), samt musik- och kulturskolor ().11 Insatser för att möta den kris som drabbat kultur- området till följd av pandemin har genomförts på såväl statlig som regional och nivå (se avsnitt 2.3.1). Den statliga kulturpolitiken styrs av de nationella kulturpolitiska mål som har beslutats av , som även beslutar om över- gripande budget samt lagstiftning på det kulturpolitiska området. är regeringens instans för beredning av kulturpolitiska beslut. Implementeringen av och reger- ingens beslut sker genom fristående statliga myndigheter. Till Kultur- departementets ansvarsområde hör närmare 50 myndigheter, varav fler än 30 utgör museer med statlig finansiering. Riksantikvarie- ämbetet och är viktiga myndigheter inom kulturarvs- området, och stiftelsen är central inom film- området. För den enskilda konstnärliga utövaren finns det möjlighet att söka stipendier och bidrag från och (Författarfonden). () har till uppgift att, med utgångspunkt i de nationella kulturpolitiska målen, verka för kulturens utveckling och tillgänglighet genom att myndigheten fördelar statliga bidrag till kulturverksamhet, följer upp resultaten av finansierad verksamhet och sprider information och kunskap om kultur och kulturpolitik. Ett normalår fördelar runt till bland annat: •litteratur, läsfrämjande och bibliotek, •bild- och formkonst samt museer, •musik, teater, dans och nutida cirkus, 11Myndigheten för kulturanalys 2020b. 12Statens kulturråd 2021e. Summorna är baserade på 2019 och 2018 när inga krisstöd för- delades. Uppdraget och dess genomförande går till regional kultur, framför allt genom kultursamverkansmodellen (se avsnitt 1.5.3).13 Den största delen av bidrag är till för att stödja verksamheter som arbetar med professionell kulturverksamhet, men bidrag fördelas även till exempelvis centrala amatörkulturorganisationer. Som nämnts ovan återspeglar och förhåller sig kulturpolitiska mål på regional nivå i hög utsträckning till de nationella kulturpolitiska målen. Att regioner och kommuner ställer sig bakom de nationella kulturpolitiska målen blir uppenbart inte minst genom det kultur- politiska positionspapper som Kommuner och Landsting, numera Kommuner och Regioner (SKR), beslutade om 2015. I dokumentet lyfter SKR fram att regeringen och regionerna bör ha en strukturerad dialog om hur de nationella kulturpolitiska målen och de regionala kulturplanerna möter varandra. Enligt SKR har regioner ansvar för ”strategiska utvecklingsfrågor och [att vara] huvudmän för regionala kulturinstitutioner”.14 Därut- över spelar de en nyckelroll i kultursamverkansmodellen som är en modell för fördelning av statliga bidrag till regional kulturverk- samhet. Enligt den statliga förordning som reglerar modellen är ändamålet att ”bidra till att de nationella kulturpolitiska målen upp- nås samt ge ökade möjligheter till regionala prioriteringar och varia- tioner”.15 Syftet beaktar således såväl ett nationellt som ett regionalt perspektiv. Genom kultursamverkansmodellen fördelar statligt bidrag till regional kulturverksamhet baserat på treåriga kulturplaner som regioner har att ta fram ”i samverkan med länets kommuner och efter samråd med länets professionella kulturliv och det civila sam- hället”16. Regionen fördelar därefter beviljade statliga bidrag med kulturplanen som underlag. Kulturplanen ska presentera regionala prioriteringar i relation till nationella kulturpolitiska mål, och statliga bidrag kan komma ifråga för: 14Sveriges Kommuner och Landsting 2015. 15Förordning om fördelning av vissa statsbidrag till regional kulturverksamhet (SFS 2010:2012). Uppdraget och dess genomförande 1.professionell teater-, dans- och musikverksamhet, 2.museiverksamhet och museernas kulturmiljöarbete, 3.biblioteksverksamhet samt läs- och litteraturfrämjande verksamhet, 4.professionell bild- och formverksamhet, 5.regional enskild arkivverksamhet, Statliga projektbidrag som riktar sig till regionala kulturverksam- heter, regionala utvecklingsbidrag, fördelas av . Två teman är tydligare på den regionala nivån än på den statliga. Det första är kulturens betydelse för hållbar utveckling i dess sociala, ekonomiska och ekologiska dimensioner. Det andra är behovet av gränsöverskridande mellan till exempel offentlig, privat och ideell sektor samt mellan kulturverksamhet, näringsverksamhet och social verksamhet.18 Kommunerna ansvarar för det lokala kulturlivet. Basen är satsningar på folkbibliotek och på musik- och kulturskolor. Kommunerna ansvarar också för kulturmiljö, kommunala kulturinstitutioner som kulturhus och museer samt stöd till det fria kulturlivet, förenings- livet och folkbildningen.19 Liksom för den regionala kulturpolitiken har de statliga kultur- politiska målen ett stort genomslag i kulturpolitiska mål på nivå. Även på nivå har frågor om hållbar utveckling och behovet av gränsöverskridande större genomslag än på statlig nivå.20 17Förordning om fördelning av vissa statsbidrag till regional kulturverksamhet (SFS 2010:2012). 18Johannisson, J. 19Sveriges Kommuner och Landsting 2015. 20Johannisson, J. Uppdraget och dess genomförande Ikapitel 2 sammanfattar vi konsekvenserna av covid-19-pandemin för kultursektorn med utgångspunkt i myndighetsrapporter och intervjuer med och underlag från aktörer inom kultursektorn. Vi redogör även för de lärdomar som kan dras från pandemins konse- kvenser och ger exempel på insatser för att hantera pandemin som genomförts i närliggande länder. I kapitel 3–5 redovisar vi vår analys av vilka strukturella problem som har synliggjorts under pandemin i relation till de kulturpolitiska målen. Vi analyserar problem och utvecklingsområden i relation till självständighetsmålet (kapitel 3), delaktighetsmålet (kapitel 4) och samhällsmålet (kapitel 5). I varje kapitel redogör vi också för våra bedömningar om hur regeringen bör hantera identifierade problem. I kapitel 6 ger vi exempel på nya initiativ för att tillgängliggöra kultur som har etablerats eller utvecklats under pandemin och som har potential att positivt bidra till kultursektorns strävan att nå de kulturpolitiska målen. I kapitel 7 redovisar vi våra förslag utifrån de bedömningar vi gör i kapitel 2–6. Vi presenterar konkreta förslag på hur regeringen kan hjälpa kultursektorn att återstarta, återhämta sig och utvecklas under och efter pandemin, så att kulturen har förutsättningar att vara en stark och oberoende kraft i samhällsutvecklingen. I kapitel 8 redo- gör vi för förslagens konsekvenser. 2Covid-19-pandemins effekter på kulturen Idet här kapitlet sammanfattar vi de konsekvenser som covid-19- pandemin inneburit och alltjämt innebär för kultursektorn. I kapitlet fokuserar vi på de negativa och positiva effekter som har uppstått som en direkt konsekvens av pandemin. Vi analyserar också vilka lärdomar som kan dras av dessa konsekvenser. Pandemin har även synliggjort strukturella problem som fanns före pandemin och som hindrar en utveckling i riktning mot de kulturpolitiska målen. Analysen av dessa problem och utvecklings- områden presenteras i kapitel 3–5. 2.1Negativa effekter av pandemin Den pågående covid-19-pandemin har förändrat förutsättningarna i grunden för all konst- och kulturverksamhet i och övriga världen.1 fattade regeringen beslut om förbud mot att hålla allmänna sammankomster och offentliga tillställningar med fler än 50 personer. Deltagartaket har gjort konserter och föreställningar för en större publik omöjliga att genomföra. Möjligheterna till kultur- upplevelser och kulturell verksamhet har kraftigt begränsats. Landets grundskolor har på flera håll stängt dörrarna för besök av konstnärer och kulturaktörer, och kulturskolor har gått över till inställd, eller digital undervisning.2 Med stöd av den pandemilag som antogs fick landets museer och utställningshallar, varav många haft stängt för besökare stora delar av pandemin, möjlighet att åter öppna dörrarna , och efter att antalet deltagare vid allmänna samman- 1Se till exempel 2020 och Kulturanalys . 2Myndigheten för kulturanalys 2021. Covid-19-pandemins effekter på kulturen komster i över varit begränsat till 8 personer inleddes regeringens plan för avveckling av restriktioner med höjda deltagartak vid arrangemang utomhus och vid anvisad sitt- plats.3 har flera kulturverksamheter kunnat komma igång igen, men fortsatt väntar stora utmaningar för kultur- sektorn. Pandemin har drabbat såväl stora som små aktörer inom många olika konst- och kulturområden. Allt från stora musikfestivalarran- görer och nationella institutioner till lokala hemslöjdsföreningar och amatörteaterensembler har fått ställa in eller ställa om sin verksam- het. Nationella minoriteters kulturverksamhet har påverkats på samma sätt som annan kulturverksamhet, vilket bland annat gjort att fördelat särskilda krisstöd till samiska kulturaktörer. Ur ett medborgarperspektiv har pandemin inneburit minskade och för- ändrade möjligheter att ta del av kulturupplevelser. 2.1.1Restriktionerna har lett till en kris i kultursektorn