sou · H9B3102 · 2022-01-01 00:00:00 — I 11 kap. 9 § bemyndigas regeringen eller den myndighet reger- ingen bestämmer att meddela föreskrifter om de krav som ska ställas på tillståndshavaren att på elektronisk väg kunna ta emot och lämna de uppgifter till som avses i denna punkt. Övervägandena finns i avsnitt 12.2.5. Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse som anger att för den som har tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel till konsument enligt 1 § gäller inte bestämmelserna i 2 kap. 6 § 3 och 5 vid expediering av e-recept från EES. Övervägandena finns i avsnitt 12.2.7 Paragrafen innehåller bestämmelser om att ska informera om en tillståndshavare inte lämnar de uppgifter till myndigheten som föreskrivs i 6 § 5, 7, 15 eller 17. Ändringen i första stycket andra meningen innebär att E-hälso- myndigheten även ska informera för de fall att en tillståndshavare underlåter att lämna uppgifter enligt 2 kap. 6 § 17. De uppgifter som avses är sådana uppgifter som regeringen kan med- dela föreskrifter om med stöd av bemyndigandet i 11 b §. Övervägandena finns i avsnitt 12.2.8. Paragrafen innehåller bemyndiganden åt regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter enligt lagen. Det görs ändringar i punkten 2 och förs in en ny punkt 9. I punkten 2 framgår att regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer får meddela föreskrifter om inom vilken tid till- handahållandet enligt 6 § 3 och 16 ska ske. Punkten 9 innehåller bestämmelser om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om de krav som ska ställas på den som har tillstånd att bedriva detalj- handel med läkemedel till konsument att på elektronisk väg kunna ta emot och lämna de uppgifter till som behövs vid expediering av e-recept från EES enligt 6 § 18. Övervägandena finns i avsnitt 12.2.3 och 12.2.5. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om att regeringen får meddela föreskrifter om vilka uppgifter som ska lämnas till E-hälso- myndigheten enligt 6 § 17. Övervägandena finns i avsnitt 12.2.4 Paragrafen reglerar rätt att ta ut avgifter. En ändring görs i första stycket punkten 1 som innebär att E-hälso- myndigheten även får ta ut en avgift för att utfärda ett intyg som visar att den som ansöker om tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel till konsument har förutsättningar att uppfylla kravet om uppgiftslämnande i 2 kap. 6 § 17. Övervägandena finns i avsnitt 12.2.9. Lagen träder i kraft . Bestämmelserna i 2 kap. 6 § 16–18 och 2 kap. 6 d § ska tillämpas från och med den dag en tillstånds- havare som avses i 2 kap. 1 § uppfyller kraven i 2 kap. 6 § 18, dock då bestämmelserna ska tillämpas på samtliga tillståndshavare. Övervägandena finns i kapitel 14. 16.3Förslaget till lag om ändring i apoteksdatalagen (2009:367) Paragrafen reglerar dels apoteksdatalagens tillämpningsområde, dels att endast personuppgifter som rör konsumenter och de som är be- höriga att förordna läkemedel får behandlas för de ändamål som anges i 8 §. Tredje stycket är nytt och innebär att personuppgifter som rör konsumenter och förskrivare behörig i ett annat EES-land får behandlas för de ändamål som anges i 8 §, vid expediering av e-recept från EES som anges i 1 kap. 4 § lagen (2009:366) om handel med läkemedel. Med begreppet förordna avses att utfärda recept eller rekvisition avseende läkemedel eller teknisk sprit. Begreppet återfinns bl.a. i 1 kap. 7 § föreskrifter (HSLF-FS 2021:75) om förordnande och utlämnande av läkemedel och teknisk sprit. Med begreppet förskrivare avses i ovannämnda bestämmelse den som är behörig att förordna läkemedel eller teknisk sprit. Vilka som har behörighet att förordna humanläkemedel och teknisk sprit framgår av 2 kap. i föreskrifter (HSLF-FS 2021:75). Be- greppet förskrivare förutsätter legitimation eller liknande krav enligt det svenska regelverket. I förarbetena till den nationella läkemedels- listan framgår att den svenska legaldefinitionen av begreppen förskrivare avser endast förskrivare med en svensk legitimation (prop. 2017/18:223 s. 217 f.). För att öppenvårdsapoteken även ska få behandla personuppgifter som rör behörig förskrivare i ett annat EES-land behövs ett nytt stycke införas. Begreppet konsument i apo- teksdatalagen omfattar även konsumenter från andra länder. För att det inte ska råda några oklarheter i förhållande till andra stycket bör även det nya stycket omfatta begreppet konsument. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.4 och 10.2.5. Paragrafen innehåller bestämmelser om för vilka ändamål person- uppgifter får behandlas. En ändring görs i första stycket 1 som innebär att ändamålet ut- ökas till att även omfatta expediering av sådana e-recept från EES som anges i 1 kap. 4 § lagen (2009:366) om handel med läkemedel. Ändringen innebär att det är ett tillåtet ändamål att behandla person- uppgifter för expediering av ett e-recept som har utfärdats i ett annat EES-land. En ändring görs i första stycket 2. Ändringen innebär att person- uppgifter även får behandlas för redovisning av uppgifter till E-hälso- myndigheten enligt 2 kap. 6 § 17 lagen om handel med läkemedel. De uppgifter som avses är sådana uppgifter som regeringen kan meddela föreskrifter om med stöd av bemyndigandet i 2 kap. 11 b § lagen om handel med läkemedel. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.6. Paragrafen reglerar vilka sökbegränsningar som gäller för konsu- menter och den som är behörig att förordna läkemedel. Det utökade ändamålet i 8 § första stycket för expediering av e-recept från EES innebär att konsumentens identitet ska få användas som sökbegrepp. Ett nytt tredje stycke införs som innebär att även identitet för förskrivare behöriga i annat EES-land får användas som sökbegrepp för de ändamål som avses i 8 § första stycket 6, dvs. för Inspektionen för vård och omsorgs och tillsyn. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.9. Paragrafen reglerar åtkomst till personuppgifterna i lagen. En ändring görs i första stycket som innebär att tillståndshavaren även ska bestämma villkor för tilldelning av behörighet för åtkomst till helt eller delvis automatiskt behandlade uppgifter om behörig förskrivare i ett annat EES-land. Stycket har även språkligt formule- rats om för att förenkla lagtexten. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.10. Paragrafen reglerar tillståndshavarens åtkomstkontroll till uppgif- terna i lagen. En ändring görs i första stycket som innebär att tillståndshavaren även ska se till att åtkomst till helt eller delvis automatiskt behand- lade uppgifter om behörig förskrivare i ett annat EES-land dokumen- teras så att de kan kontrolleras. Stycket har även språkligt formule- rats om för att förenkla lagtexten. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.10. 16.4Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Paragrafen innehåller sekretessbrytande bestämmelser. En ändring görs i första punkten som innebär att sekretessen enligt 17 a och 17 b §§ inte hindrar att uppgift från den nationella läkemedelslistan lämnas enligt lagen (2018:1212) om nationell läke- medelslista till en utländsk kontaktpunkt för e-hälsa som utsetts enligt artikel 6 i direktiv /24/EU av om tillämp- ningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjuk- vård (patientrörlighetsdirektivet). Ändringen innebär att E-hälsomyn- digheten kan lämna uppgifter till den utländska kontaktpunkten för e-hälsa utan hinder av sekretess. Vilka uppgifter som ska lämnas ut avgränsas genom 6 kap. 9 § lagen om nationell läkemedelslista. Med utländsk kontaktpunkt för e-hälsa avses i lagen en nationell kontaktpunkt för e-hälsa vid gränsöverskridande hälso- och sjuk- vård som har utsetts till sådan kontaktpunkt i enlighet med artikel 6 i patientrörlighetsdirektivet. En fjärde punkt införs som innebär att sekretess enligt 17 a och 17 b §§ inte heller hindrar att uppgift lämnas enligt lagen (0000:000) om hantering av e-recept inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) till expedierande personal på öppenvårdsapotek eller till en sådan utländsk kontaktpunkt för e-hälsa som avses i nämnda lag. En ny bestämmelse behövs eftersom dessa uppgifter är hänförliga till e-recept från EES och lämnas inte ut enligt lagen om nationell läkemedelslista, utan enligt lagen om E-hälso- myndighetens hantering av e-recept inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Bestämmelsen innebär att E-hälsomyndig- heten utan hinder av sekretess kan lämna uppgifter till expedierande personal på öppenvårdsapotek för att möjliggöra expediering av läke- medel och till en utländsk kontaktpunkt för e-hälsa. Övervägandena finns i avsnitt 10.6 16.5Förslaget till lag om ändring i läkemedelslagen (2015:315) Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse som anger att ett e-recept som avser ett godkänt humanläkemedel får överföras för utlämnande av läkemedel på ett apotek eller motsvarande i ett annat EES-land när det sker enligt nätverket för e-hälsas krav. Med human- läkemedel avses i 2 kap. 1 § denna lag läkemedel för människor. Med nätverket för e-hälsa avses det frivilliga samarbete som grundas på artikel 14 i patientrörlighetsdirektivet och Kommissionens genom- förandebeslut (EU) 2019/1765 av om regler för inrättande, förvaltning och drift av ett nätverk av nationella myndig- heter med ansvar för e-hälsa och om upphävande av genomförande- beslut /890/EU (ändrat genom beslut /1023). Genom hän- visningen till de krav som har fastställts av nätverket för e-hälsa begränsas bestämmelsen till vad nätverket har kommit överens om. Detta innebär bl.a. att medlemsländerna ska utse endast en nationell kontaktpunkt för e-hälsa enligt artikel 6 i patientrörlighetsdirektivet. Denna kontaktpunkt ska granskas och godkännas av kommissionen och medlemsländerna i nätverket för e-hälsa innan medlemslandet får delta i informationsutbytet om e-recept. Informationen om dessa e-recept förmedlas från ett EES land till genom medlems- landets nationella kontaktpunkt för e-hälsa. Övervägandena finns i avsnitt 12.4.3. Nätverket för e-hälsas krav beskrivs närmare i kapitel 5. I paragrafen, som är ny, införs två bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela före- skrifter. I punkten 1 införs ett nytt bemyndigande att föreskriva om undan- tag för e-recept avseende vissa typer av läkemedel, som inte får över- föras för expediering i ett annat EES-land, om det är proportionerligt och nödvändigt av patientsäkerhetsskäl. Regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer kan med stöd av bemyndigandet meddela sådana föreskrifter. Sådana typer av läkemedel kan t.ex. avse särskilda läkemedel. Med särskilda läkemedel avses ett speciellt läkar- recept i enlighet med artikel 71.2 och rådets direktiv /83/EG av om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel, vilket i definieras i bilaga 11 till föreskrifter (HSLF-FS 2021:75) om förordnande och utlämnande av läkemedel och teknisk sprit. I punkten 2 införs ett nytt bemyndigande avsett för undantag som innebär att det vid överföring till annat EES-land får anges att endast det förskrivna läkemedlet får lämnas ut när e-receptet avser vissa typer av läkemedel. Sådana undantag ska vara möjliga när ett byte av läkemedel på ett apotek eller motsvarande i ett annat EES-land inte är lämpligt med hänsyn till läkemedlets egenskaper. Det kan t.ex. avse biologiska läkemedel (jfr skäl 4 och bilagan i Kommissionens genomförandedirektiv /52/EU av om åt- gärder för att underlätta erkännandet av recept som utfärdats i en annan medlemsstat). Med biologiska läkemedel avses de läkemedel som definieras i 3.2.1.1 b i bilaga I (del I) till direktiv /83/EG. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med stöd av bemyndigandet meddela sådana föreskrifter. Övervägandena finns i avsnitt 12.4.3 och 12.4.4. 16.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:1212) om nationell läkemedelslista Paragrafen reglerar för vilka ändamål som personuppgifter får registre- ras i den nationella läkemedelslistan. En ändring görs i första punkten så att den också omfattar regi- strering av uppgifter om förskrivna läkemedel som ska expedieras på apotek eller motsvarande i ett annat EES-land. Ändringen innebär ett förtydligande av att e-recept kan komma att expedieras på ett apotek eller motsvarande i ett annat EES-land. Med apotek eller mot- svarande avses en inrättning i ett annat EES-land som får bedriva detaljhandel med läkemedel till konsument. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.3. Paragrafen är ny. Ett nytt ändamål förs in i lagen som innebär att personuppgifter får behandlas för att möjliggöra expediering av ett e-recept på ett apotek eller motsvarande i ett annat EES-land i enlighet med de krav som har fastställts av nätverket för e-hälsa som bildats med stöd av artikel 14 i och rådets direktiv /24/EU av om tillämpningen av patienträttigheter vid gräns- överskridande hälso- och sjukvård (patientrörlighetsdirektivet). Med nätverket för e-hälsa avses det frivilliga samarbete som grundas på artikel 14 i patientrörlighetsdirektivet och Kommissionens genom- förandebeslut (EU) 2019/1765 av om regler för inrättande, förvaltning och drift av ett nätverk av nationella myn- digheter med ansvar för e-hälsa och om upphävande av genom- förandebeslut /890/EU (ändrat genom beslut /1023). Med apotek eller motsvarande avses en inrättning som är behörig att bedriva detaljhandel med läkemedel till konsument i ett annat EES-land. Med expediering avses den process som börjar med att läkemedel efterfrågas utifrån en förskrivning och avslutas med att ett läkemedel lämnas ut på ett apotek eller motsvarande i ett annat EES-land. En avgränsning av vilka apotek eller motsvarande som omfattas görs genom att expediering ska ske enligt de krav som har antagits av nätverket för e-hälsa. Hänvisningen till dessa krav innebär också att utbytet av personuppgifter bara får ske via medlemsländernas respektive nationella kontaktpunkt för e-hälsa och bara när en sådan kontaktpunkt har godkänts för deltagande i utbytet av nätverket för e-hälsa. Syftet med bestämmelsen är att möjliggöra expediering på ett apotek eller motsvarande i ett annat EES-land. För detta behöver behandla personuppgifter genom att ta emot och lämna ut uppgifter från den nationella läkemedelslistan till den nationella kontaktpunkten för e-hälsa i ett annat EES-land där expe- dieringen får ske. Ändamålet omfattar den behandling som är nöd- vändig för en expediering bl.a. de kontroller som krävs t.ex. avseende behörig förskrivare och vilka läkemedel som får expedieras. Det kan även avse uppgifter om ett e-recept som inte får expedieras i ett annat EES-land. Patientens samtycke kommer att krävas för att person- uppgifterna ska få behandlas för detta ändamål, se 4 kap. 1 §. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.3. Nätverket för e-hälsas krav beskrivs närmare i kapitel 5. Paragrafen reglerar vilka uppgifter som får registreras i den natio- nella läkemedelslistan. I första stycket 3 läggs förskrivare behörig i ett annat EES-land till för att förskrivarens namn och yrke ska få behandlas enligt lagen. I andra stycket, som är nytt, likställs ett expedierande apotek eller motsvarande i ett annat EES-land med ett expedierande apotek i . Det innebär att även uppgifter om apotek eller motsvarande i ett annat EES-land ska få behandlas enligt lagen om nationell läke- medelslista. Med apotek eller motsvarande avses en inrättning som är behörig att bedriva detaljhandel med läkemedel till konsument i ett annat EES-land. De uppgifter som avses i punkten är kontaktuppgifter till expedierande apotek och uppgifter som identifierar det . Tredje stycket är också nytt och likställer den som är behörig att expediera läkemedel i ett annat EES-land med expedierande farma- ceut i . Detta innebär att även uppgift om expedierande farma- ceut från ett annat EES-land får behandlas enligt lagen. De uppgifter som avses är farmaceutens namn, identifiering av farmaceuten och dennes yrke. Övervägandena finns i avsnitt 8.3. Paragrafen reglerar vilka sökbegränsningar som gäller för en sökning som rör en fysisk person. En ändring görs i första stycket så att ändamålet i 3 kap. 3 a § omfattas. Det innebär att det också är möjligt att söka på ombudets identitet för expedieringar som görs på ett apotek eller motsvarande i ett annat EES-land. Det nya ändamålet i 3 kap. 3 a § innebär också att det är möjligt att söka på patientens identitet. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.5. Paragrafen reglerar den registrerades inställning till personuppgifts- behandlingen. En ändring görs i andra stycket som innebär att patientens sam- tycke krävs för att personuppgifterna ska få behandlas för ändamålet expediering av läkemedel på ett apotek eller motsvarande i ett annat EES-land enligt 3 kap. 3 a §. Samtycket är ett s.k. integritetshöjande samtycke, dvs. en form av skyddsåtgärd och utgör inte den rättsliga grunden för behandlingen. Samtycket ska lämnas innan personupp- gifterna överförs till ett annat EES-land. I sista ledet görs endast språkliga justeringar. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.6. Paragrafen, som är ny, innehåller en uppgiftsskyldighet för E-hälso- myndigheten till en utländsk kontaktpunkt för e-hälsa. Med ut- ländsk kontaktpunkt för e-hälsa avses en nationell kontaktpunkt för e-hälsa vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård som har utsetts till sådan kontaktpunkt i enlighet med artikel 6 i patientrörlighets- direktivet. Enligt nätverket för e-hälsas krav ska endast en sådan kontaktpunkt för e-hälsa utses av respektive land för informations- överföring avseende e-recept över landsgränser. Paragrafen möjlig- gör utlämnande av uppgifter till utländsk kontaktpunkt utan föregå- ende sekretessprövning i varje enskilt fall. Uppgiftsskyldigheten avser de uppgifter som är nödvändiga för ändamålet i 3 kap. 3 a § att möjliggöra expediering av läkemedel i ett annat EES-land. Med expediering av läkemedel avses den process som börjar med att läkemedel efterfrågas utifrån en förskrivning och av- slutas med att ett läkemedel lämnas ut på ett apotek eller motsva- rande i ett annat EES-land. De uppgifter som skyldigheten omfattar hämtas från den natio- nella läkemedelslistan och avser bl.a. patienten, patientens läkemedels- behandling och förskrivet läkemedel, se vidare avsnitt 5.4.2. En sekretessbrytande bestämmelse finns i 25 kap. 17 c § offent- lighets- och sekretesslagen (2009:400). Övervägandena finns i avsnitt 8.2.8 och 10.6. Vissa frågor om förskrivning och expediering av elektroniska recept inom EES En särskild utredare ska kartlägga informationsflöden och ansvars- fördelning i fråga om förskrivning och expediering av elektroniska recept (e-recept) inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Utredaren ska vid behov lämna förslag på nationell reglering eller andra åtgärder i syfte att säkerställa en patientsäker och effektiv läkemedelsprocess vid sådant informationsutbyte. •kartlägga de olika delarna i läkemedelsprocessen samt beskriva vilket ansvar som berörda aktörer har när e-recept utfärdade i andra EES-länder ska expedieras i och e-recept utfärdade i ska expedieras i andra EES-länder, •analysera behovet av att reglera den personuppgiftsbehandling som öppenvårdsapoteken utför vid expedieringar i av e-recept utfärdade i annat EES-land eller svenska e-recept som expedieras utomlands, •analysera möjligheterna att inkludera uppgifter om förskrivare, farmaceuter och öppenvårdsapotek från andra EES-länder i den nationella läkemedelslistan, och •analysera huruvida förekomsten av digitala vårdtjänster och arbe- tet inom nätverket för e-hälsa motiverar behov av ytterligare in- satser för att säkerställa en patientsäker expediering av andra EES- länders e-recept på ett svenskt öppenvårdsapotek och expediering av ett svenskt e-recept i andra EES-länder. Uppdraget ska redovisas . och rådets direktiv /24/EU av om tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård (patientrörlighetsdirektivet) innehåller bestäm- melser för att göra det lättare att få tillgång till en säker och högkva- litativ gränsöverskridande hälso- och sjukvård, och uppmuntrar till samarbete om hälso- och sjukvård mellan medlemsstater, som fullständig hänsyn ska tas till nationell kompetens i fråga om organisation och tillhandahållande av hälso- och sjukvård (artikel 1.1). Direktivet är genomfört i svensk rätt bl.a. genom lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom Euro- peiska ekonomiska samarbetsområdet, se propositionen Patientrörlig- het i EU – förslag till ny lagstiftning (prop. 2012/13:150). Enligt artikel 11 i patientrörlighetsdirektivet ska medlemsstaterna se till att recept som utfärdats i en annan medlemsstat kan expedieras i det egna landet under vissa förutsättningar. Medlemsstaterna ska se till att ett recept minst innehåller de uppgifter som räknas upp i en icke-uttömmande förteckning, som framgår av Europeiska kommis- sionens genomförandedirektiv /52/EU av om åtgärder för att underlätta erkännandet av recept som utfärdats i en annan medlemsstat. I bedöms dessa uppgifter framgå av föreskrifter (HSLF-FS 2019:32) om förordnande och utlämnande av läkemedel och teknisk sprit (se prop. 2012/13:150 s. 100–102). I patientrörlighetsdirektivet pekas ett antal områden ut där för- djupad samverkan eftersträvas för att uppnå direktivets syften (se bl.a. skäl 51 och kapitel IV). Ett av dessa områden rör e-hälsa (artikel 14). Samarbetet om e-hälsa är frivilligt och syftar till att möjliggöra ut- byte av patientrelaterad information, bland annat elektroniska recept (e-recept), inom unionen. Samarbetet ska enligt artikel 14 göras inom ramen för ett frivilligt nätverk, benämnt nätverket för e-hälsa. Nätverket för e-hälsa är ett samarbete som kopplar ihop nationella myndigheter som ansvarar för e-hälsa, utsedda av medlemsstaterna. Nätverket syftar till att stödja arbetet med att möjliggöra informa- tionsutbyte mellan medlemsstaterna. Nätverket etablerades i samband med att patientrörlighetsdirektivet beslutades och samtliga EU- länder ingår. deltar i nätverket som observatör. repre- senteras i nätverket av och . Nätverkets uppgifter enligt artikel 14 i patientrörlighetsdirektivet är bl.a. att –arbeta för att tillhandahålla europeiska system och tjänster som rör e-hälsa, –utarbeta riktlinjer om uppgifter som kan delas vid gränsöverskri- dande hälso- och sjukvård, och –stödja medlemsstaterna vid utarbetande av gemensamma åtgärder för identifiering och autentisering för att underlätta överföring av uppgifter. Inom ramen för nätverkets arbete har såväl ett stort antal vägledande dokument tagits fram som en teknisk infrastruktur på EU-nivå som möjliggör ett säkert informationsutbyte. Information som priorite- rats i samarbetet inledningsvis är e-recept och s.k. patientöversikter. Patientöversikter är sammanställningar av den mest nödvändiga jour- nalinformationen som behövs vid ett vårdtillfälle. Ytterligare informa- tionsmängder som diskuterats för framtida utbyte över landsgränser är bl.a. laboratoriedata och medicinska bilder. För att stödja arbetet i nätverket har tre gemensamma åtgärder, s.k. joint actions, genom- förts: eHealth Governance Initiative (eHGI), Joint Action to support the eHealth Network (JAseHN) och eHealth Action (eHaction). Åt- gärderna är EU-övergripande projekt som finansieras via Europeiska kommissionen och syftar till att stödja arbetet som görs inom ramen för nätverket. Exempel på insatser som gjorts genom dessa gemen- samma åtgärder är bl.a. att upprätta en förvaltningsstruktur för gräns- överskridande e-hälsotjänster och att utarbeta riktlinjer för e-recept och patientöversikter. har aktivt medverkat i detta arbete som en del i myndighetens årliga uppdrag på området. Det EU-gemensamma utvecklingsarbete som genomförts inom ramen för nätverket för e-hälsa har också resulterat i att och börjat utbyta e-recept och ytterligare länder förväntas komma igång . De mest heltäckande data som finns att tillgå som publicerats av Europeiska kommissionen rör situationen 2016.