sou · H9B347d2 · 2022-01-01 00:00:00 — Vid valet av kommuner att kontakta har vi försökt få till en spridning både avseende storlek och geografisk placering i landet, men vi har också varit beroende av att kommunen i fråga skulle ha tid att prioritera att ta fram ett sådant kompletterande underlag. Vi har efterfrågat uppgifter om antal ansökningar om lov fördelade på ett antal olika åtgärdstyper, fördelade på storlek och fördelade i ett område som omfattas av en detaljplan respektive som inte omfattas av en detaljplan. Vi har också frågat efter uppgifter om antalet ansökningar inom s.k. värdefullt område (jfr avsnitt 7.10). Sam- manfattningsvis kan konstateras att kommunerna har haft svårt att svara på våra frågor, dels på grund av tidsbrist, dels på grund av av- saknad av tekniska förutsättningar att få fram efterfrågade uppgifter. Det har således inte varit möjligt att få fram ett tillförlitligt jämförelse- material. De uppgifter vi ändå har fått, tillsammans med övriga er- farenheter som vi har, gör att vi ändå har försökt bilda oss en uppfatt- ning om förslagens konsekvenser för det totala antalet bygglovsärenden. För det första innebär våra förslag att det alltid ska krävas bygglov vid nybyggnad av ett komplementbostadshus och vid inredning av ytterligare bostad i ett enbostadshus (se avsnitt 7.6.2 och 7.6.7). Ut- ifrån uppgifterna i tabell 9.1 innebär detta att antalet ärenden om lov kommer att öka med . Vi föreslår också ett något utökat krav på bygglov i s.k. skydds- områden och i s.k. värdefulla områden jämfört med . Exempelvis tillkommer i ett skyddsområde krav på bygglov för nybyggnad, till- byggnad och ändrad användning av ekonomibyggnad för hästhållning och i sådant värdefullt bebyggelseområde som avses i 8 kap. 13 § PBL kommer det att krävas bygglov för fasadändringar avsett om åtgär- den vidtas i ett område som omfattas av en detaljplan eller inte. Både antalet och omfattningen av skyddsområden och värdefulla områden skiftar stort mellan landets kommuner. Vår grova uppskattning är att dessa ökade krav på bygglov kan leda till en generell ökning av antalet bygglovsärenden i landet med mellan . föreslår vi att ett antal enkla mycket vanliga byggåtgär- der, som med nuvarande bestämmelser omfattas av krav på bygglov, helt befrias från sådant krav. Detta gäller i första hand tillbyggnad av byggnad om tillbyggnaden har viss storlek, som skiljer sig åt be - roende på om åtgärden ska vidtas i ett område som omfattas av en detaljplan eller i ett område som inte omfattas av en detaljplan och nybyggnad respektive tillbyggnad av en komplementbyggnad av viss storlek eller nybyggnad av en byggnad som inte får en större bygg- nadsarea än om byggnaden ska användas för kol- lektivtrafiken eller placeras inom en allmän plats som kommunen är markägare för. Det gäller också ett stort antal fasadändringar och viss ändrad användning av byggnad. För andra anläggningar än bygg- nader undantas murar, plank, altaner och pooler av viss höjd, de flesta skyltar och ljusanordningar liksom vissa andra anläggningar av viss storlek från krav på bygglov. Enligt vår grova uppskattning motsvarar dessa åtgärder mellan av dagens ansökningar om bygglov. Tillsammans med den ovan nämnda föreslagna utökningen av lovplikten inom skyddsområden och särskilt värdefulla områden bör våra samlade förslag avseende ändrad bygglovsplikt därmed leda till en minskning av det totala antalet ärenden om bygglov med mel- lan . Rivningslovsplikten omfattar byggnader i områden som om- fattas av en detaljplan eller områdesbestämmelser om kommunen har bestämt att rivningslov krävs (nuvarande 9 kap. 10 § PBL). Genom vårt förslag utökas rivningslovsplikten dels till att även omfatta byggnader i ett område som inte omfattas av en detaljplan om fråga är om ett värdefullt område, dels till att även omfatta andra anlägg- ningar än byggnader om anläggningen är ett sådant värdefullt bygg- nadsverk som avses i 8 kap. 13 § PBL (se avsnitt 7.12). Vi uppskattar att detta förslag kommer att leda till en ökning av antalet ärenden om rivningslov med mellan . Övriga föreslagna justeringar i lovplikten uppskattar vi vara för- sumbara i detta sammanhang. Det gäller t.ex. förslaget att slopa in- stitutet villkorsbesked (se avsnitt 7.17.6) och förslaget att förhands- besked endast ska kunna begäras vid en åtgärd i ett område som inte omfattas av en detaljplan (se avsnitt 7.11.3). Institutet förhands- besked används, utifrån de uppgifter vi har tagit del av, nästan uteslutande i områden som inte omfattas av en detaljplan. I utredningsarbetet har vidare framkommit att det är relativt van- ligt att flera lovpliktiga åtgärder omfattas av en, gemensam, ansökan. Detta komplicerar hur man ska se på tillgänglig statistik och kan medföra att även om en åtgärd med våra förslag undantas från krav på lov kan ärendet ändå finnas kvar, men då vara registrerat på en annan åtgärd. Sammanfattningsvis gör vi bedömningen att våra förslag kommer att medföra en minskning av byggnadsnämndernas totala antal ärende om lov, förhandsbesked och anmälan. Hur stor minskningen kom- mer att bli är svårt att svara på exakt men vår grova uppskattning är att minskningen kommer att bli på mellan . Av statistik framgår att den totala mängden påbörjade till- synsärenden (statistik saknas ) har varit cirka 17 300 (jfr medelvärdet i tabell 9.4). Statistiken omfattar byggnadsnämndernas hela plan- och byggrättsliga tillsynsområde, dvs. inte bara olovligt byggande utan också exempelvis ovårdade tomter, kontroll av hissar och s.k. obligatorisk ventilationskontroll (jfr 8 kap. 15, 24 och 25 §§ PBL). Tabell 9.4 Det totala antalet ärenden om tillsyn på nationell nivå Antal svarande kommuner av 290 Antal tillsynsärenden som kommunen själv initierat På motsvarande sätt som för ärendena om bygglov har vi ställt fråga om fördjupad statistik avseende ärenden om tillsyn till några kom- muner. De svar vi har fått ger en bild av att den egeninitierade till- synen i första hand handlar om ärenden om kontroll av hissar och ventilationskontroll. Tillsynsärenden kopplade till olovligt byggande, liksom ärenden om ovårdad tomt, är ofta en följd av anmälningar från grannar och andra närboende. Av den anledningen är det mycket svårt att upp- skatta hur våra förslag om minskad respektive ändrad lov- och anmäl- ningsplikt kommer att påverka antalet tillsynsärenden i kommunerna. Vi bedömer dock att det är troligt att förslagen kommer att leda till en viss ökning av antalet anmälningar. Ett skäl för denna bedömning är att grannar och andra som upplever sig berörda av en åtgärd som inte omfattas av krav på lov inte får möjlighet att yttra sig om åtgär- den innan den utförs. Ett annat skäl är att de storleksmässigt mer omfattande åtgärder som inte omfattas av krav på lov också får ut- föras i sådana tätbebyggda områden som inte är detaljplanelagda (se avsnitt 7.5.2). Ett annat skäl är att vissa byggherrar felaktigt tror att åtgärder som inte omfattas av krav på lov eller anmälan inte heller be- höver följa en detaljplan eller områdesbestämmelser eller följa övriga tillämpliga krav i det plan- och byggrättsliga regelverket (se avsnitt 7.17). För åtgärder som omfattas av krav på lov eller anmälan anser vi att vårt förslag till nytt regelverk leder till att det blir tydligare när lov- och anmälningsplikten infaller. Detta bör i sin tur minska risken för att tillsynsärenden initieras på grund av att byggherren gjort en felaktig bedömning av om åtgärden i fråga omfattas av krav på lov eller anmälan eller inte. Våra förslag kommer att påverka arbetet hos på flera sätt. I detta avsnitt redovisar vi hur handläggningen kan behöva förändras, hur handläggningstiderna kan komma att påverkas liksom olika utvecklingsbehov kan uppkomma på grund av våra förslag. De ekonomiska konsekvenserna redovisas separat i avsnitt 9.4.6. Konse- kvenserna för antalet ärenden har redovisats i avsnitt 9.4.1. Som en följd av våra förslag att Försvarsmakten eller Myndigheten för samhällsskydd och beredskap behöver underrättas, ge sitt med- givande som en förutsättning för lov samt delges i vissa ärenden (se avsnitt 7.18.18, 7.19.10 och 7.19.25) kommer byggnadsnämnderna att behöva utöka sin kontakt med dessa myndigheter i ärenden om lov och förhandsbesked enligt PBL. Denna utökade handläggning i vissa ärenden (se avsnitt 9.5.4) bedöms dock i relation till ärende- mängden i stort hos byggnadsnämnderna (se avsnitt 9.4.1) och till övriga handläggningsåtgärder i ärendena i fråga inte bli mer än margi- nell. Vårt förslag att tidsfristen för handläggningstiden i sådana ärenden bör räknas från när medgivande från Försvarsmakten eller Myndig- heten för samhällsskydd och beredskap kom in till (se avsnitt 7.19.13) bör också underlätta byggnadsnämndernas hand- läggning av sådana ansökningar. För vissa åtgärder bör den totala handläggningstiden hos byggnads- nämnden kunna minska som en följd av våra förslag om större möj- ligheter att godta planstridiga byggnadsverk och fastigheter och ny avvikelsemöjlighet för att ändra bostad till vind (se avsnitt 7.18.4 och 7.18.10) genom att lovprövningen i förekommande fall inte kommer att behöva föregås av en planändring. Den totala handläggningstiden (tiden från inkommen ansökan till startbesked) kan för enklare ärenden också komma att bli kortare genom vårt förslag att i det enskilda fallet får besluta att kontrollplan inte behövs (se avsnitt 7.20.2) eftersom det kan innebära att fler ansökningar kan anses kompletta redan när de kommer in. Detta förenklar också kommunens handläggning. Om tillsynsärendena blir fler utan att resurser för detta tillförs kan handläggningstiden för sådana ärenden sammantaget komma att öka. Uppdatering av beslutsdokument, ärendesystem m.m. Utifrån det förändrade regelverket kommer kommunerna att behöva uppdatera t.ex. sina beslutsmallar, delegationsordningar och taxor. Även kommunernas ärendehanteringssystem och olika digitala e-tjänster m.m.kan behöva uppdateras. Kommunernas webbplatser kommer också att behöva uppdateras för att hantera våra förslag om kun- görelse av ansökningar och beslut på kommunens anslagstavla (se av- snitt 7.19.9 och 7.19.22). För att övergången till det föreslagna nya regelverket ska bli så effek- tivt och bra som möjligt behöver handläggare av lov- och anmälnings- ärenden, bygglovsarkitekter, byggnadsinspektörer, tillsynshandläggare, informatörer, koordinatorer, assistenter, antikvarier, planhandläggare, byggnadsnämndspolitiker och andra verksamma inom byggnadsnämn- dens ansvarsområde få särskild utbildning om regelverket (se avsnitt 7.26). Ökad information till allmänheten Initialt kommer kommunerna att behöva uppdatera information om krav på lov och anmälan m.m. på sina webbplatser. Även eventuellt tryckt material kommer att behöva uppdateras. Information om det nya regelverket, liksom rådgivningen till allmänheten till följd härav, kommer också att öka innan reglerna har blivit mer allmänt kända. Efter en sådan övergångsperiod bör informationsbehovet till all- mänheten kunna minska jämfört med , dels som en följd av att våra förslag på krav på lov och anmälan är tydligare och enklare att förstå, dels som en följd av att fler åtgärder varken kommer att om- fattas av krav på lov eller anmälan, låt vara att informationsbehovet rörande tillämpliga materiella krav förstås kvarstår. Ökat behov av att identifiera kulturvärden I avsnitt 7.10.7 föreslår vi att kommunerna i översiktsplanen ska ange sådana särskilt värdefulla byggnadsverk, allmänna platser och bebyg- gelseområden som avses i 8 kap. 13 § PBL samt kommunens syn på vilka hänsyn som krävs för att tillvarata byggnadsverkens, platsernas och områdenas värden. Detta krav kan komma att innebära ett ut- ökat arbete hos vissa kommuner och därmed också ökade kostnader (se avsnitt 9.4.6). Det kan också komma att påverka handläggar- rollen (se avsnitt 9.4.4). 9.4.3Den kommunala självstyrelsen, planmonopolet och möjligheten att styra över bebyggelseutvecklingen Bakgrunden till och beskrivning av det kommunala planansvaret, det s.k. planmonopolet, återfinns i avsnitt 3.2.4 och 3.3.1. Vår utgångs- punkt i förhållande till planmonopolet och det kommunala självstyret återfinns i avsnitt 7.2.5. Lovplikten i förhållande till detaljplan och områdesbestämmelser Kommunerna kommer med våra förslag inte längre att kunna be- stämma om utökning eller begränsning av lovplikten i en detaljplan eller områdesbestämmelser. Bestämmelser om krav på lov i befintliga planer kommer dock att gälla till dess planen ändras (se avsnitt 7.5.4). Möjligheterna för kommunerna att styra de materiella kraven, såväl med t.ex. skyddsbestämmelser för kulturhistoriskt värdefulla miljöer som utformningsbestämmelser vid nyproduktion med särskilda arkitek- toniska ambitioner, kommer dock att finnas kvar och dessutom tyd- liggöras. Som en följd härav gör vi bedömningen att vårt förslag inte kommer att påverka kommunernas möjligheter att styra över bebyg- gelseutvecklingen och förutse och hantera påverkan på bl.a. arkitek- tur och kulturhistoriska värden. Vi föreslår att byggnadsverk och fastigheter inte ska behöva vara planenliga för att lov för en åtgärd på dem ska kunna ges, under förutsättning att har gått sedan planens genomförandetid gick ut (se avsnitt 7.18.3). Vår bedömning är att kommunen efter så har haft tillräckliga möjligheter att med detta ”påtrycknings- medel” få till stånd en ändring av byggnadsverket eller fastigheten. Förslaget bör således inte mer än marginellt påverka kommunens möjlighet att styra bebyggelseutvecklingen. Den förändrade avgränsningen av lovplikten Med vårt förslag kommer vissa komplementbyggnader, komplement- bostadshus, tillbyggnader och inredande av en bostad i ett enplans- hus även fortsatt i huvudsak få strida mot en detaljplan eller om- rådesbestämmelser. Andra åtgärder som inte omfattas av krav på lov och som inte avser en- eller tvåbostadshus kommer dock att behöva följa plan (se avsnitt 7.6 samt 7.17.2). Våra förslag i denna del bedöms därför, jämfört med vad som redan gäller , inte i någon större utsträckning påverka kommunens möjlighet att styra bebyggelse- utvecklingen eller det kommunala planmonopolet. Vårt förslag med en gemensam ”pott” för tillbyggnader (se av- snitt 7.6.5 och 7.6.6) bedömer vi till sin omfattning motsvarar dagens lovbefriade skärmtak tillsammans med tillbyggnad som inte är större än eller takkupor upp till halva takfallet, för en- och tvåbostadshus. Vi bedömer därmed att förslaget i denna del inte kommer att förändra kommunernas möjligheter att styra bebyggelse- utvecklingen eller kommunernas planmonopol. Vårt förslag om en begränsning av lovplikten för vissa mindre an- läggningar bedömer vi i stort sett motsvara dagens undantag från krav på lov (se avsnitt 7.7.2). Vi bedömer därmed att förslaget i denna del inte kommer förändra kommunernas möjligheter att styra bebyggelse- utvecklingen. Våra förslag att undanta vissa anläggningar från krav på lov om de omfattas av tillstånd enligt bedömer vi endast marginellt kommer påverka kommunernas möjligheter att styra bebyggelse- utvecklingen (se avsnitt 7.7.9). Vårt förslag att avgränsa lovplikten för skyltar och ljusanordningar (se avsnitt 7.7.7 och 7.9.3) kan till viss del begränsa kommunernas möjligheter att styra bebyggelseutvecklingen. utökas kravet på lov, bl.a. för fasadändringar, inom värdefulla områden med vårt förslag (se avsnitt 7.10). Sammanfattningsvis bedömer vi att vårt för- slag är ändamålsenligt och proportionerligt i denna del. I likhet med förändringarna vid införandet av de s.k. attefalls- åtgärderna3 kan våra förslag utifrån påverkan på antalet ärenden i kommunerna och hur deras arbete bör organiseras innebära en nega- tiv inverkan på den kommunala självstyrelsen. Denna negativa inver- kan bedöms dock vara proportionerlig utifrån syftet med våra förslag. Vi bedömer att våra förslag inte heller i övrigt får en oacceptabel inverkan på den kommunala självstyrelsen, planmonopolet eller möj- ligheten för kommunerna att styra bebyggelseutvecklingen. 2013/14:127 s. 67. Kravet på utpekande i översiktsplan Som ovan har nämnts föreslår vi att kommunerna i översiktsplan ska ange sådana särskilt värdefulla byggnadsverk, allmänna platser och bebyggelseområden som avses i 8 kap. 13 § PBL samt synen på vilka hänsyn som krävs för att tillvarata byggnadsverkens, platsernas och områdenas värden (se avsnitt 7.10.7). Redan genom en lagändring som trädde i kraft ställdes högre krav på kommunernas översiktsplanering för att kulturmiljövärdena skulle ges en ökad uppmärksamhet. Kravet avsåg dels inventering och redovisning av kulturmiljövärdena, dels ställningstaganden till dessa värden vid planläggning och tillståndsprövning.4 Kraven åter- finns i 3 kap. 2 § PBL första stycket 2 PBL, av vilken framgår att översiktsplanen ska ge vägledning för beslut om bl.a. hur den byggda miljön ska användas, utvecklas och bevaras. Vi konstaterar vidare att regeringen har uttryckt att inventering och kartläggning av särskilt känsliga områden borde ha initierats i och med införandet av de s.k. attefallsåtgärderna. Reger- ingen har också uttalat att det finns möjligheter och rättsliga verktyg för att arbeta aktivt med kulturmiljövård, men att det krävs en tydlig prioritering från kommunerna. För att underlätta för sig själva och för den enskilda byggherren kan kommunerna enligt regeringen ta fram underlag för bedömning av vilka byggnader och områden som anses vara särskilt värdefulla enligt 8 kap. 13 § PBL. Länsstyrelserna kan i många fall bistå kommunen i detta arbete. Enligt regeringen kan kommunerna även genomföra informationsinsatser för att säker- ställa att kulturmiljövärden bevaras.5 Vi konstaterar också att det ligger inom byggnadsnämndernas an- svar att verka för god byggnadskultur och att lämna råd och upp- lysningar i frågor som rör nämndens verksamhet (12 kap. 2 § PBL). Om någon begär det, ska också ge skriftliga upp- lysningar om planläggning och byggande (3 § samma kapitel). Kostnaden för att fullgöra detta ansvar kan inte generellt vältras över på den enskilde sökanden, t.ex. genom att systematiskt ta ställ- ning till kulturmiljöfrågor först i det enskilda lovärendet (eller i före- kommande fall i t.ex. ett ingripandebeskedsärende [11 kap. 7 § PBL]), för att på så sätt med lovavgift (12 kap. 8 § PBL) kunna bekosta nöd- 1994/95:230 s. 83 f. 2016/17:151 s. 53. vändig remittering till t.ex. länsmuseum eller anlitande av antikvarisk konsulthjälp (se avsnitt 7.10.7). Det finns också möjlighet för kommunerna att få stöd med kun- skapsunderlag som syftar till att ta till vara kulturhistoriska värden i samhällsplaneringen (9 § förordningen om bidrag till förvaltning av värdefulla kulturmiljöer). Stödet ingår i kulturmiljöanslaget till Riks- antikvarieämbetet och administreras av länsstyrelserna. Kommunerna behöver alltså ha kunskap om och kunna ge infor- mation och vägledning om kulturvärdena i kommunen . Vårt förslag om att vissa av dessa ska redovisas i översiktsplanen be- dömer vi således i första hand utgöra ett ökat krav på själva ”redo- visningssättet” i förhållande till vad som gäller . I andra hand krävs också en förflyttning av resurser från till viss del reaktivt arbete i samband med lovansökningar och förfrågningar till ett proaktivt arbete med inventeringar och ställningstaganden i samband med arbetet med översiktsplanen. Detta innebär en viss negativ inverkan på den kommunala självstyrelsen. Denna negativa inverkan bedöms dock vara proportionerlig utifrån förslagets syfte. Vi bedömer att våra förslag kommer att möjliggöra ett ökat fokus på de materiella frågorna hos och att mindre tid kommer att behöva läggas på processuella och administrativa svårig- heter, liksom på vissa enklare åtgärder som med våra förslag inte kommer att kräva någon förprövning. Vi bedömer att detta kan bidra till att rollen som lovhandläggare och bygglovsarkitekt blir mer attrak- tiv och att kommunerna därmed får lättare att både behålla befintlig kompetens och att vid behov rekrytera ny. Förändringarna i vårt förslag om prövningsramen för anmälnings- ärenden (se avsnitt 7.20.5) bedömer vi kommer att möjliggöra ett ökat fokus på de byggtekniska egenskapskraven. Vi bedömer att detta kan påverka kompetensprofilen för dessa handläggare till att omfatta en mer avgränsad byggteknisk bakgrund, vilket kan bidra till att rollen som anmälningshandläggare och byggnadsinspektör blir mer specia- liserad och attraktiv. En följdeffekt av ökad attraktivitet för handläggarrollen kan bli en ökad kompetens och därmed också ökad rättssäkerhet för den enskilde och ett större förtroende hos allmänheten för byggnads- nämndens handläggare. I utredningsarbetet har framkommit att konkurrensen om kom- petent personal emellanåt kan vara hård. Vakanser, underbemanning och rekryteringsproblem gör verksamheten sårbar.6 Kommunerna måste ofta räkna med en viss personalomsättning och också anpassa sig härtill. Vi ser att ett minskat ärendeinflöde skulle kunna bidra till att för- bättra situationen i denna del för kommunerna och deras personal (se avsnitt 9.4.1 och 9.4.6). Vi föreslår som ovan nämnts att kommunerna i översiktsplan ska ange sådana särskilt värdefulla byggnadsverk, allmänna platser och be- byggelseområden som avses i 8 kap. 13 § PBL samt kommunens syn på vilka hänsyn som krävs för att tillvarata byggnadsverkens, platser- nas och områdenas värden. Detta kan komma att innebära att fler kommuner överväger att anställa handläggare med antikvarisk eller motsvarande kompetens. 9.4.5Kommunen som fastighetsägare och verksamhetsansvarig Konsekvenserna för kommunerna i deras roll som fastighetsägare och verksamhetsansvarig motsvarar dem som redovisas i avsnitt 9.7 be- träffande konsekvenser för företag och organisationer. Vad gäller kommunernas arbete med idrotts- och fritidsanlägg- ningar, exempelvis vid byggande av parkour-anläggningar, utegym och andra mindre anläggningar, motsvarar konsekvenserna de som redo- visas i avsnitt 9.7.9 för idrottsorganisationer och idrottsföreningar. ska ha minst en person med arkitektutbildning till sin hjälp och i övrigt ha tillgång till personal i den omfattning och med den särskilda kompetens som behövs för att nämnden ska kunna fullgöra sina uppgifter på ett tillfredsställande sätt (12 kap. 7 § PBL). Bestämmelsen har haft samma lydelse i princip sedan den infördes genom byggnadsstadga. 6Se t.ex. Bygglovalliansens årsberättelse 2019 s. 5. Personalkostnaderna är de största kostnaderna för kommunerna för att fullfölja sina uppgifter enligt PBL varför vi nedan ytterligare utvecklar våra resonemang vad gäller behovet av personal för hand- läggning av ärenden om lov, förhandsbesked och anmälan liksom för tillsynsverksamheten. Kommunens möjlighet till finansiering skiljer sig vidare åt beträff- ande olika delar av verksamhet. Det betyder att kommunerna kan ha ekonomiska skäl för hur mycket resurser som läggs på de olika delarna. Handläggning av ärenden om lov, förhandsbesked och anmälan får ta ut avgifter för beslut om bl.a. lov, förhands- besked och startbesked. Grunderna för hur avgifterna ska beräknas ska anges i en taxa som beslutas av kommunfullmäktige. Vid ut- formningen av taxan behöver kommunen ta hänsyn till att en avgift inte får överstiga kommunens genomsnittliga kostnad för den typ av besked, beslut eller handläggning som avgiften avser (12 kap. 8 och 10 §§ PBL). Under förutsättning att kommunen håller sin taxa uppdaterad bör möjligheten att ta ut avgifter leda till att kostnaden för handlägg- ningen av ärendena – i vart fall – täcks oavsett om antalet sådana ärenden ökar eller minskar. Eftersom våra förslag innebär att ett antal åtgärder som om- fattas av krav på lov eller anmälan framöver inte alls kommer att för- prövas av , kan nämnden på kort sikt komma att få ett personellt överskott i denna del av arbetet. Med den personal- omsättning som redan finns hos byggnadsnämnderna (se avsnitt 9.4.4) bedömer vi dock att de flesta kommuner kommer att klara att an- passa organisationens storlek även på relativt kort sikt.