sou · H9B3102 · 2022-01-01 00:00:00 — innebär att det offentliga ersätter delar av kostnaderna för läkemedel och andra varor som omfattas av läkemedelsförmånerna och därmed reducerar den enskildes kostnader genom ett högkostnadsskydd. Kostnader för läkemedel och andra varor som omfattas av läke- medelsförmånerna reduceras som regel stegvis och kostnaderna för den enskilde kan som mest uppgå till . Detta belopp kan ändras och för uppgår det till . Enligt 5 a § ska vid beräkning av kostnadsreducering enligt 5 §, sådana belopp som enligt 9 § andra stycket ersättningslagen har lagts till grund för bestämmandet av en beslutad ersättning medräknas, men inte för livsmedel. Dessa bestämmelser infördes när patientrörlig- hetsdirektivet genomfördes.13 Den så kallade 90-dagarsregeln innebär i korthet att läkemedels- förmånerna inte får avse större mängd läkemedel eller andra varor än som motsvarar det beräknade behovet eller närmast större förpackning om lämplig förpackning saknas. Det innebär också att en ny förskrivning inte får göras så länge förskrivningen är giltig, om syftet enbart är att få läkemedlet eller varan utlämnat på förmånligare villkor. Om det finns särskilda skäl får läkemedelsför- månen avse en större mängd (2 § förordningen [2002:687]om läke- medelsförmåner m.m.). För att läkemedel ska omfattas av läkemedelsförmånerna får för- skrivningen expedieras på nytt först då minst två tredjedelar av den tid förflutit som den tidigare expedierade mängden läkemedel är avsedd att täcka. Detta kallas även 2/3-regeln. Expediering kan få göras tidigare om det finns särskilda skäl (19 § förordningen om läke- medelsförmåner m.m.). Rätt till läkemedelsförmånerna har den som är bosatt i , den som, utan att vara bosatt här, har rätt till vårdförmåner i vid sjukdom eller moderskap enligt förordningen 883/2004, samt den som avses i 5 kap. 7 § första stycket socialförsäkringsbalken och som omfattas av förordningen. Den som är anställd i , utan att vara bosatt här, har också rätt till vissa förmåner enligt 4 § lagen om läkemedelsförmåner m.m. 13Ändringen beskrivs närmare i prop. 2012/13:150 s. 85 ff. Ersättning och förmån vid e-recept över landsgränser Det är i regel läkemedelsföretaget som kan ansöka om att läke- medlet ska ingå i läkemedelsförmånerna.14 Tandvårds- och läkemedels- förmånsverket (TLV) beslutar om läkemedlet ska ingå i läkemedels- förmånerna och fastställer de inköps- och försäljningspriser som öppenvårdsapoteken ska använda. TLV ska bl.a. ta ställning till om kostnaderna för användning av läkemedlet, med hänsyn till målen för hälso- och sjukvården i , framstår som rimliga från medi- cinska, humanitära och samhällsekonomiska synpunkter, och det inte finns andra tillgängliga läkemedel eller behandlingsmetoder som enligt en sådan avvägning mellan avsedd effekt och skadeverkningar är att bedöma som väsentligt mer ändamålsenliga (15 § lagen om läkemedelsförmåner m.m.). Ett läkemedel kan även ingå i läkemedels- förmånerna endast för ett visst användningsområde eller en viss patientgrupp, det kallas förmånsbegränsning (11 § lagen om läke- medelsförmåner m.m.). Receptbelagda läkemedel som inte ingår i läkemedelsförmånerna har ingen prisreglering, utan öppenvårdsapoteken kan själva bestämma prismarginalen.15 Inköpspriset sätts av läkemedelsföretagen. Läke- medlet bekostas då i regel av patienten. Det finns ett förslag att av TLV fastställda priser ska gälla i samtliga fall när läkemedel har för- skrivits på recept och expedieras på öppenvårdsapotek.16 Förslaget bereds inom och har ännu inte lett till något lagförslag. För kostnadsreducering krävs även att läkemedlet förskrivits av läkare, tandläkare, sjuksköterska, barnmorska eller legitimerad tand- hygienist i syfte att förebygga, påvisa, lindra eller bota sjukdom eller symtom på sjukdom eller i likartat syfte. Det ska också finnas en arbetsplatskod på receptet som identifierar förskrivarens arbetsplats (6 § lagen om läkemedelsförmåner m.m.). Av 4 § förordningen om läkemedelsförmåner m.m. följer att en behörig förskrivare som har en arbetsplats inom en regions område kan få en arbetsplatskod och att regionen i övrigt får besluta om utformning och fördelning av 14Det gäller inte licensläkemedel och extemporeberedningar (som dock inte ingår i tjänsten e-recept över landsgränser). Se 8 § första stycket lagen om läkemedelsförmåner m.m., 8 § andra stycket jämfört med 4 c § förmånsförordningen och 4 och 15 §§ Tandvårds och läke- medelsförmånsverkets föreskrifter (HSLF-FS 2017:29) om licensläkemedel, extemporeläke- medel, lagerberedningar och tillfällig subvention. 15SOU 2017:15 s. 101. Det kan dock observeras att enligt 7 § lagen om läkemedelsförmåner m.m. ska de fastställda priserna som gäller inom förmånerna tillämpas även när samma läkemedel expedieras kostnadsfritt för patienten med stöd av 7 kap. 1 § smittskyddslagen (2004:168). 16SOU 2017:76 s. 143. Ersättning och förmån vid e-recept över landsgränser arbetsplatskod inom sitt område. Om regionen finner att den sökande inte har rätt till arbetsplatskod ska ärendet överlämnas till Social- styrelsen för prövning. Regionen ersätter kostnader för läkemedelsförmånerna för de ersättningsberättigade personer som bor inom regionen (22 § lagen om läkemedelsförmåner m.m.). Om den berättigade inte är bosatt inom någon regions område, ansvarar den region för kostnader för förmåner där den berättigade arbetar eller är registrerad som arbets- sökande. För den som är berättigad till förmåner som familjemedlem till anställd eller egenföretagare enligt förordningen 883/2004 gäller motsvarande förutsättningar. I andra fall ersätts kostnaderna av den region där den som förskrivit en förmånsberättigad vara har sin verksamhetsort (22 §). Rätten till förmåner prövas av den region som enligt lagen ansvarar för kostnaden för förmånerna (23 § lagen om läkemedelsförmåner m.m.). 6.2.7Utbyte av läkemedel på apotek Syftet med att det förskrivna läkemedlet kan bytas till ett annat på öppenvårdsapotek under vissa omständigheter är att varken patient eller samhälle ska behöva betala mer än nödvändigt för läkemedel. I beslutar vilka läkemedel som är medi- cinskt likvärdiga och därigenom utbytbara enligt 4 kap 22 § läkemedels- lagen (2015:315). De tas då upp på utbytbarhets- lista. Sådana beslut fattar för t.ex. s.k. generiska läkemedel, men även för parallellimporterade läkemedel. För centralt godkända läkemedel görs ingen sådan bedömning, men de tas upp på utbytbarhetslistan.17 informerar TLV om vilket generiskt utbytbart läke- medel som är tillgängligt, har lägst försäljningspris, och därför blir periodens vara inom respektive förpackningsstorleksgrupp. Öppen- vårdsapoteken ska upplysa patienten om utbytet och erbjuda perio- dens vara vid expedieringen. När det bara finns utbytbarhet mellan direktimporterade och parallellimporterade läkemedel blir periodens vara-systemet inte tillämpligt. Utbytet bygger i det fallet i stället på prisskillnaden mellan det förskrivna läkemedlet och det utbytbara läkemedlet som finns i lager på det enskilda öppenvårdsapoteket. 17Se vidare beskrivningen i avsnitt 4.2.2 av olika typer av läkemedel. Ersättning och förmån vid e-recept över landsgränser Förskrivare och farmaceut har möjligheter att motsätta sig att patientens läkemedel ska bytas ut på apotek enligt 21–21 b §§ lagen om läkemedelsförmåner m.m. och 8 kap. 16–18 §§ receptföreskrif- terna. Förskrivare kan motsätta sig utbyte av medicinska skäl. Patien- ten kan också motsätta sig utbyte eller välja att få ett annat utbytbart läkemedel expedierat, men får då betala mellanskillnaden respektive hela kostnaden själv, utanför högkostnadsskyddet. Ett öppenvårds- apotek ska upplysa patienten om att utbyte kommer i fråga och om patientens rätt att mot betalning få det förskrivna läkemedlet eller något annat utbytbart läkemedel inom läkemedelsförmånerna. Utbyte av läkemedel på öppenvårdsapotek gäller som huvudregel för de allra flesta läkemedel som har förskrivits inom läkemedels- förmånerna. Det innebär att ett öppenvårdsapotek ska byta ut ett sådant läkemedel mot periodens vara. Inom läkemedelsförmånerna ska utbyte också ske om det bara finns utbytbarhet mellan direkt- importerade och parallellimporterade läkemedel med samma ursprung. Då ska det förskrivna läkemedlet bytas ut mot ett tillgängligt paral- lellimporterat läkemedel med lägre pris. ska ett öppen- vårdsapotek under vissa förutsättningar även byta ut ett läkemedel som har förskrivits utanför läkemedelsförmånerna. Det innebär i praktiken utbyte av ett läkemedel som inte omfattas av läkemedels- förmånerna eller saknar TLV:s beslut om inköpspris, till ett läke- medel som omfattas av läkemedelsförmånerna. Det kan ske bl.a. när patienten är förmånsberättigad och receptet är utfärdat med arbets- platskod, samt det även finns utbytbara läkemedel utan förmåns- begränsning inom läkemedelsförmånerna. Utbytet kan endast ske till sådana läkemedel. I receptföreskrifterna framgår det att förskrivaren ska ange dels om patienten är förmånsberättigad, dels om förutsättningarna för förmån enligt ett läkemedels förmånsbegränsning är uppfyllda eller inte, när ett läkemedel med förmånsbegränsning förskrivs (4 kap. 10 § 2 och 5 receptföreskrifterna. 6.2.8Personer som kan ha som försäkringsland En patient kan ha som försäkringsland om patienten tillhör den personkrets, för vilken är behörigt att meddela ett sådant tillstånd för vård utanför bosättningsmedlemslandet som avses i Ersättning och förmån vid e-recept över landsgränser artikel 20 i förordningen 883/2004 när kostnaderna uppkom (5 § ersättningslagen).Vilket land som är behörigt för vårdförmåner regle- ras i huvudsak i artiklarna 11–16 i förordningen 883/2004, med vissa undantag.18 Artikel 2 anger i punkt 1 att ”förordningen ska tillämpas på alla som är medborgare i en medlemsstat, statslösa och flyktingar som är bosatta i en medlemsstat och som omfattas eller har omfattats av lagstiftningen i en eller flera medlemsstater, samt deras familje- medlemmar och efterlevande” och i punkt 2 att förordningen ”dess- utom tillämpas på efterlevande till personer som har omfattats av lagstiftningen i en eller flera medlemsstater, oavsett dessa personers medborgarskap, om deras efterlevande är medborgare i en medlemsstat eller är statslösa eller flyktingar som är bosatta i en medlemsstat”. Enligt förarbetena till ersättningslagen är försäkringsmed- lemsland för personer som är folkbokförda i eller som enligt 16 § folkbokföringslagen (1991:481) har skyddad folkbokföring och stadigvarande vistas inom en region.19 Av förarbetena framgår vidare att kan vara försäkringsmedlemsland för personer som inte är folkbokförda, t.ex. för pensionärer som bor i ett annat EES-land men har sin pension från Sverige.20 Sådana personer kan i regel antas ha svenskt personnummer. Även personer som är anställda, egenföretagare eller sjömän i , men bosatta i ett annat medlemsland, kan ha rätt till ersätt- ning från Sverige.21 kan vara försäkringsmedlemsland i egen- skap av arbetsland enligt artikel 11 i förordningen 883/2004. En per- son som arbetar i , men är skriven i sitt hemland kan få ett samordningsnummer, t.ex. för att betala skatt. Om en i för- säkrad person har personnummer eller samordningsnummer kan få betydelse för om en patient kan identifieras i tjänsten e-recept över landsgränser, se vidare avsnitt 13.3.2. 18Sådana undantag finns främst för pensionärer som regleras i avdelning III, kapitel 1 i för- ordningen 883/2004. 2012/13:150 s. 49. 2012/13:150 s. 49. Det gäller även för personer som är utsända från för att arbeta i ett EES-land. 2012/13:150 s. 49. Ersättning och förmån vid e-recept över landsgränser 6.2.9Läkemedelsförmånen vid ersättning för vård inom EES Den svenska läkemedelsförmånen är klassificerad som en förmån vid sjukdom och en vårdförmån22 inom ramen för tillämpningen av för- ordningen 883/2004. Det framgår av den svenska s.k. artikel 9-dekla- rationen.23 Det innebär bl.a. att bestämmelserna om förmåner i artikel 19 och 20 i förordningen 883/2004 kan avse personer som vistas i om det av medicinska skäl blir nödvändigt under vistelsen med beaktande av förmånernas karaktär och vistelsens förväntade längd. Med nödvändig vård avses vård som inte kan vänta tills patienten kommer tillbaka till sitt hemland.24 Det är läkare eller annan vård- personal som bedömer om vården är nödvändig.25 Bedömningen beror bl.a. på sjukdomen och hur länge patienten ska stanna i landet.26 Förordningen 883/2004 kan ge en person rätt att ta del av vissa vård- förmåner i vistelselandet på samma villkor som personer som är för- säkrade i det aktuella landet. Om förutsättningarna är uppfyllda kan den som är berättigad få del av den svenska läkemedelsförmånen för nödvändig vård eller viss planerad vård. En patient kan även hämta ut läkemedel i ett vistelseland och sedan återvända till land A och ansöka om ersättning enligt patient- rörlighetsdirektivet. Förenklat kan man säga att patientrörlighets- direktivet kan ge patienten rätt att ta med sig den nationella förmånen när hon eller han får vård i ett annat land, dvs. rätt till ersättning enligt land och inte enligt reglerna i land B. Som ett exempel på hur både patientrörlighetsdirektivet och förordningen 883/2004 kan bli tillämpliga i samma situation kan man ta en EU-medborgare som tillfälligt vistas i och förordningen 883/2004 pekar ut som försäkringsland, land A. Personen från kan då få rätt till medicinskt nödvändiga vårdförmåner mot uppvisande av sitt EU- kort eller ett tillfälligt intyg (artikel 19 i förordningen 883/2004). 22Så kallad sickness benefit in kind, se vidare artikel 1 a i förordningen 883/2004. 23Förklaring från i enlighet med artikel 9 i och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygg- hetssystemen. Bilaga till regeringsbeslut nr II:3. 24Artikel 25.3 i och rådets förordning (EG) 987/2009 av den 16 septem- ber 2009 om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen. 25I kommuner och regioners handbok personer från andra länder, sjunde omarbetade upplagan, anges i avsnitt 3.2 och 3.5.4 att det är behandlande läkare eller mot- svarande som i det enskilda fallet avgör vad som ska anses vara nödvändig vård. 26Försäkringskassan, /sjukvard/patient-som-inte-ar-folkbokford- i-sverige (hämtad ). Ersättning och förmån vid e-recept över landsgränser Vården ges då på samma villkor som för en person som är försäkrad för dessa förmåner i . Om personen från inte haft med sig sitt vid vårdtillfället kan ersättning sökas i efterhand från den behöriga institutionen i . Ersättningen kan då följa antingen av svenska regler genom artikel 19 i förordningen 883/2004 och artikel 25 i tillämpningsförordning 987/200927 eller utifrån franska regler genom patientrörlighetsdirektivet. regioner och kommuner (SKR) beskriver i sin handbok om vård för personer i utlandet att det för gränsarbetare och deras familjemedlemmar gäller att läkemedel utges till ett subventionerat pris endast i det land vari ordinationen har ägt rum.28 I frågor och svar från kommissionen anges bl.a. att det skulle anses gälla t.ex. för- skrivningar i vistelselandet om patienten blivit hastigt sjuk där eller har kroniska sjukdomar.29 6.2.10Ersättning vid e-recept över landsgränser Förhållandet mellan förordningen 883/2004 och patientrörlighets- direktivet är komplext vad gäller ersättning och förmån för gräns- överskridande e-recept inom EES. Förutsättningarna kan variera beroende på aktuell situation. Rättsakterna överlappar varandra del- vis. Det kan t.ex. vara otydligt vem som kan avgöra vad som är nöd- vändig vård om det inte framgår av e-receptet. Medlemsländerna kan också ha olika förutsättningar för att administrera vårdförmånerna. Tillgänglig information om gränsöverskridande vård ger uttryck för detta. Exempelvis anges det i kommissionens information att en patient som hämtar ut ett recept utfärdat i ett annat land antingen ”med största sannolikhet” eller ”alltid” behöver betala för sitt läke- medel vid expedieringen, men kan ansöka om ersättning i efterhand iland A enligt patientrörlighetsdirektivet.30 Det anges även att för- ordningen 883/2004 kan beaktas31 eller att förordningen beskrivs 27Europaparlamentets och rådets förordning (EG) 987/2009 av om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygg- hetssystemen. 28SKR:s handbok personer från andra länder, sjunde omarbetade upplagan, s. 13. 29European Commission, Frequently asked Questions provision on cross-border healthcare, 2019_ncptoolbox_faq_outgoingpatients_en.pdf (europa.eu), s. 23 (hämtad ). 30https://europa.eu/youreurope/citizens/health/prescription-medicine-abroad/expenses- reimbursements/index_en.htm (hämtad ). 31https://europa.eu/youreurope/citizens/health/prescription-medicine-abroad/expenses- reimbursements/index_en.htm (hämtad ). Ersättning och förmån vid e-recept över landsgränser som huvudregel vid expediering.32 Patienter från andra länder som vill hämta sina e-recept i får veta att han eller hon ”i vart fall inte ” kan få subvention vid expedieringen, utan får ansöka om ersättning.33 Det är inte enkelt att redogöra för hur patientrörlighetsdirektivet och förordningen 883/2004 ska tillämpas generellt. De kan även vara alternativt tillämpliga i vissa fall. Därför kan det vara bra för patienter, hälso- och sjukvårdspersonal och andra aktörer att ta reda på för- utsättningarna i det aktuella fallet. 6.3Utredningens överväganden och bedömningar 6.3.1Tillämpningen av lagen om läkemedelsförmåner m.m. Utredningens bedömning: Ett e-recept från ett EES-land om- fattas inte av lagen om läkemedelsförmåner m.m. Det medför bl.a. att ett sådant recept inte heller omfattas av utbyte enligt samma lag. En fråga som lyfts i rapporten av personuppgiftsbehandling (S2018/04035/FS) är om e-recept från EES-länder omfattas av läke- medelsförmånerna och att den frågan bör analyseras vidare. Utredningen gör bedömningen att e-recept från ett annat EES- land inte kommer att omfattas av lagen om läkemedelsförmåner m.m. Som angetts ovan innebär 6 § lagen om läkemedelsförmåner m.m. ett krav på bl.a. att receptet ska innehålla en arbetsplatskod. Någon sådan finns inte på ett e-recept utfärdat i ett annat land. Det framgår inte heller av ett sådant e-recept vilka överväganden förskrivaren har gjort vid förskrivningen när det gäller bedömningen av om det är fråga om en förmånsberättigad person och om villkoren är uppfyllda vid en eventuell förmånsbegränsning Därigenom bör e-recept från annat land inte kunna expedieras inom läkemedelsförmånerna enligt utredningens bedömning. Systemet för läkemedelsförmåner i kräver t.ex. att en för- skrivare behörig i ska beakta om förutsättningarna enligt 4 § lagen om läkemedelsförmåner m.m. är uppfyllda när det gäller vem 32https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/ehealth/docs/qa_reimbursement_en.pdf (hämtad ). 33www.kanta.fi/en/professionals/dispensing-of-european-e-prescriptions (hämtad ). Ersättning och förmån vid e-recept över landsgränser som är förmånsberättigad och om förutsättningarna för förmån är uppfyllda eller inte när ett läkemedel med förmånsbegränsning för- skrivs i enlighet med 11 § samma lag. Ett läkemedel kan vara för- månsberättigat endast för en viss patientgrupp eller en viss använd- ning. Dessa bedömningar ska göras vid förskrivningen och framgå av receptet enligt 4 kap. 8 § 2 och 5 receptföreskrifterna. Enligt utredningens bedömning har förskrivare i andra länder inte förutsättningar att ta ställning till de överväganden beträffande läke- medelsförmåner som en förskrivare i ska göra vid varje för- skrivning. Genom att reglerna för förmåner och subvention är olika inom EES så kan en eventuell förskrivarmarkering på e-receptet om subvention sannolikt inte jämföras med de svenska kraven på upp- gifter om förmånsberättigad person, respektive förmånsbegränsning. Sådana överväganden görs inte på öppenvårdsapoteket i , t.ex. om förmån eller förmånsbegränsning är aktuell, utan farma- ceuten ska normalt kunna utgå från vad som angetts på receptet. Om den expedierande farmaceuten upptäcker fel eller oklarheter behöver förskrivaren i de flesta fall kontaktas för eventuell ändring av recep- tet enligt 8 kap. 13–15 §§ receptföreskrifterna. Utredningens bedömning får även visst stöd av överväganden som gjordes när patientrörlighetsdirektivet genomfördes i svensk rätt där det i förarbetena beskrivs bl.a. att recept med arbetsplatskod inte finns i utlandet och att ”[l]äkemedel som en patient själv inför- skaffar med stöd av en förskrivning från ett annat EES-land ingår således inte i förmånen.”34 avser det uttalandet situationen där en svensk patient fått ett recept i ett annat EES-land. Liknande överväganden framgår i propositionen 2008/09:145 där anges att det ”[a]v 6 § lagen om läkemedelsförmåner m.m. följer att arbetsplats- koden måste anges på receptblanketten för att ett läkemedel för- skrivet för människa ska omfattas av läkemedelsförmånerna. Härav följer att recept utfärdade i utlandet inte kan expedieras med för- mån”.35 Enligt lagen om läkemedelsförmåner m.m. förefaller det inte fin- nas någon region som är ansvarig för kostnaderna för läkemedels- förmånerna om det är en patient med ett utländskt recept som endast tillfälligt befinner sig inom en viss regions område.36 Det slutliga kost- 2012/13:150 s. 53. 2008/09:145 s. 290. 36Jfr 22 och 23 §§ lagen om läkemedelsförmåner m.m. Ersättning och förmån vid e-recept över landsgränser nadsansvaret bör dock i en sådan situation i regel ligga på patientens försäkringsland, land A, om t.ex. inget betalningsavstående gjorts. Utredningen anser att bedömningen inte endast avser frågan om arbetsplatskod i sig, utan även hur bedömningarna enligt lagen om läkemedelsförmåner m.m. ska göras och vad som ska framgå av för- skrivningen. De bedömningar som krävs enligt lagen om läkemedels- förmåner m.m. görs i regel inte på öppenvårdsapoteket. Det kan vidare inte uteslutas att ändringar i detta avseende skulle kunna ändra förutsättningarna för läkemedelsförmånerna som de är utformade , t.ex. när det gäller hur förskrivaren annars ska göra bedömning av patienten, främst om patienten är en förmånsberättigad person eller inte och om eventuella villkor i en förmånsbegränsning är uppfyllda. Vidare är det inte klart under vilka förutsättningar bedömningen av nödvändig vård annars skulle hanteras på eller hur syste- met med arbetsplatskoder bör tillämpas. Om e-recept från EES skulle undantas från kraven i lagen om läkemedelsförmåner m.m. eller bedömningarna inte skulle göras vid förskrivningen, skulle det med- föra en annan ordning än den som finns . Det skulle kunna medföra en principiell ändring som skulle kunna få effekter även på förmånssystemet i stort, och som sannolikt inte bör övervägas enbart med avseende på e-recept från EES, enligt utredningens bedömning. Eventuella kostnadskonsekvenser av ändringar i regelverket och admi- nistrationen av en ändrad tillämning av läkemedelsförmånerna är dessutom svåra att överblicka. Utredningens bedömning är således att e-recept utfärdade i andra EES-länder inte kan anses omfattas av läkemedelsförmånerna. 6.3.2Överväganden avseende kraven i lagen om läkemedelsförmåner m.m. Utredningens bedömning: Kravet på arbetsplatskod och övriga villkor i lagen om läkemedelsförmåner m.m. framstår som icke- diskriminerande åtgärder, som kan bedömas vara proportioner- liga och grundade på ett allmänintresse. E-recept som saknar arbetsplatskod bedöms inte omfattas av lagen om läkemedelsförmåner m.m. oavsett om det är utfärdat i eller i annat EES-land som beskrivits ovan. Ersättning och förmån vid e-recept över landsgränser inte av lagen om läkemedelsförmåner m.m., bl.a. om förskrivaren inte har en arbetsplatskod, patienten inte är förmånsberättigad eller om villkoren i en förmånsbegränsning inte är uppfyllda.