sou · H9B320 · 2022-01-01 00:00:00 — Det får även tas av någon annan, om det behövs för att utreda ett brott på vilket fängelse kan följa. Vad som i avsnitt 8.2.1 angetts om proportionalitet och polismans rätt till tvångsanvändning avser även fotografi.3 Förordningen (1992:824) om fingeravtryck m.m. gäller även foto- grafi. Enligt 2 § i förordningen ska fotografi tas i samma utsträck- ning som fingeravtryck (se avsnitt 8.2.1). Till skillnad från vad som gäller för fingeravtryck är det enligt förordningen möjligt att ta nytt fotografi av den som är berövad friheten. I 5 § anges således att ett nytt fotografi får tas om den som har fotograferats efteråt förändras till utseendet eller om det annars finns särskild anledning till det. Med stöd av 8 § har beslutat föreskrifter och allmänna råd om fingeravtryck och annan signalementsupptagning (PMFS 2020:14, FAP 473-1). Lagen om unga lagöverträdare Liksom när det gäller fingeravtryck får fotografi tas enligt 36 § första stycket lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lag- överträdare (se avsnitt 8.2.1). Uppgiften får inte vara sökbar och får därför inte föras in i signalementsregister som annars innehåller fotografier. 3JO har gjort uttalanden om polisens rätt att fotografera en anhållen kvinna utan hennes huvud- bonad, beslut , dnr 1219-2010, JO:s ämbetsberättelse 2011/12 s. 111. För uttalanden om polisens rätt att fotografera omhändertagna personer, se bl.a. 10december 2003, dnr 245-2003 och 271-2003, JO:s ämbetsberättelse 2004/05 s. 98. Signalementsregister förs av enligt 5 kap. 11–17 §§ lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. Registret får innehålla bl.a. fotografi (5 kap. 14 § 3). Det innebär att fotografierna behandlas digitalt (prop. 2009/10:85 s. 236 f.).4 Vad som har angetts om fingeravtrycksregistret i avsnitt 8.2.1 gäller i princip även signalementsregistret. Det innebär att ett foto- grafi som tas under en förundersökning med stöd av 28 kap. 14 § får behandlas i signalementsregistret. Däremot kan det ifrågasättas om lydelsen av 5 kap. 12 § första stycket 2 lagen om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens områ- de medger att ett fotografi som tas med stöd av 19 § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll får behandlas i registret, till skillnad från vad som gäller för fingeravtryck (se a. prop. s. 235 f., jfr dock SOU 2020:16 s. 445 och 448). Personuppgifter som har inhämtats med stöd av 36 § lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare får, som framgått, inte behandlas i signalementsregistret (5 kap. 12 § tredje stycket lagen om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område). Vad som har angetts i avsnitt 8.2.1 om sekretess för uppgifterna i fingeravtrycks- och signalementsregister omfat- tar även fotografi. Ansiktsbilder som behandlas i signalementsregi- stret omfattas i enlighet härmed av sekretess enligt 18 kap. 1 § första stycket och andra stycket 2 och 35 kap. 1 § första stycket 5 offent- lighets- och sekretesslagen (2009:400). Det innebär i korthet att ansiktsbilder omfattas av sekretess inom ramen för det allmännas brottsförebyggande och brottsbeivrande arbete, om det kan antas att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller den framtida verksamhetens skadas om uppgiften röjs. Därutöver gäller sekretess för ansiktsbilder till skydd för den enskildes personliga 4Enligt uppgift från Nationellt forensiskt centrum (NFC) inom behandlas fotografier tagna digitalt. Äldre fotografier finns än så länge endast i analog form. förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående lider skada eller men. 9.2.2Fotografi enligt lagen om särskild utlänningskontroll I likhet med vad som gäller för fingeravtryck (se avsnitt 8.2.2) är det tillåtet att fotografera en utlänning, om det är av betydelse för att utreda om utlänningen eller en organisation eller grupp som han eller hon tillhör eller verkar för planlägger eller förbereder terroristbrott (19 § lagen om särskild utlänningskontroll). Till skillnad från vad som gäller fingeravtryck torde inte ett foto- grafi som tas med stöd av lagen få behandlas i fingeravtrycks- och signalementsregister (jfr ovan och 5 kap. 12 § första stycket 2 lagen om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område). Enligt 8 kap. 1 § fängelselagen (2010:610) får fotografi tas av den som verkställer fängelsestraff i kriminalvårdsanstalt (intagen) för att underlätta identifieringen. Kriminalvården har därmed befogenhet att fotografera en intagen för att underlätta identifiering av honom eller henne. Fotografiet kan också t.ex. behöva användas av polisen i samband med en rymning eller fritagning (prop. 2009/10:135 s. 149 f.). Fotografier av intagna behandlas inte i signalementsregistret, utan i det centrala kriminalvårdsregistret, se 2 § första stycket 1 och 17 § förordningen (2018:1746) om kriminalvårdens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. 9.2.4Fotografi i vissa andra situationer I 9 kap. utlänningslagen (2005:716) finns dels bestämmelse om att och under vissa förutsättningar får fotografera en utlänning (8 §), dels bestämmelser om att en utlän- ning i vissa situationer är skyldig att låta sig fotograferas (8 a–c, e och f §§). I passlagen (1978:302), vilken gäller pass för svenska medborgare, finns också bestämmelser om skyldighet att lämna ansiktsbild i digi- talt format (5 a och 6 §§). De fotografier som tas med stöd av utlänningslagen och passlagen får inte behandlas i signalementsregistret, jfr 5 kap. 12 § lagen om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens om- råde. Detta motsvarar vad som gäller för fingeravtryck (se av- snitt 8.2.3).5 Liksom fingeravtryck aktualiserar fotografi av en person vissa regel- verk till skydd för den personliga integriteten. En genomgång av dessa regelverk finns i avsnitt 3.2. Till skillnad från fingeravtryck anses tagande av fotografi av en person inte innebära något ingrepp i den kroppsliga integriteten i den mening som avses i 2 kap. 6 § första stycket regeringsformen (prop. 2010/11:123 s. 12). Att fotografera någon kan däremot i vissa fall utgöra ett sådant intrång i den personliga integriteten som avses i 6 § andra stycket (prop. 2009/10:80 s. 177). Detta gäller även lag- ring av fotografier. Artikel 8 i om skyddet för privatlivet kan innefatta ett skydd mot att bli fotograferad (prop. 2014/15:32 s. 26 och , Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, 5 uppl. 2015, s. 377). Dessutom aktualiseras rätten till respekt för privatlivet och skyddet av personuppgifter i artikel 7 respektive 8.1 i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna. Från det straffbara området för kränkande fotografering enligt 4 kap. 6 a § har undantagits sådan fotografering som görs som ett led i myndigheters verksamhet. 5Bestämmelser om fotografi finns också i andra regelverk motsvarande vad som gäller för fingeravtryck, se fotnot 5 i avsnitt 8.2.3. I fallet v. the United Kingdom6 hade en person arresterats eftersom hon på skäliga grunder misstänktes för att ha bedrivit verk- samhet till förmån för (). hon var arresterad tog polisen ett fotografi av henne utan hen- nes vetskap eller samtycke. Fotografiet registrerades därefter. Åtgär- derna, vilka var i enlighet med common law, ansågs vara berättigade och proportionerliga. konstaterade därför att någon kränkning av artikel 8 inte förelåg. Domstolen prövade i fallet Gaughran v. the United Kingdom7 hanteringen av fotografi, fingeravtryck och dna-profil rörande en per- son som dömdes för rattfylleri till böter (se även avsnitt 8.3.2). När det gäller fotografi uttalade domstolen att det fick beaktas i vilket sammanhang som det hade tagits, vilket slags register det sparades i och på vilket sätt registren kunde användas. Eftersom det aktuella fotografiet hade tagits i samband med arrestering, lagrats i databas och kunde användas bl.a. för ansiktsigenkänning konstaterade domstolen att fotograferingen och lagringen av foto- grafiet utgjorde ett intrång i rätten till respekt för privatlivet enligt artikel 8 i . Intrånget var inte proportionerligt eftersom uppgifterna bevarades oavsett brottets svårhet och behovet av lagring och då det inte fanns någon reell möjlighet till omprövning.8 I sin dom A m.fl., C-70/18, om förhandsavgörande gällande före- skrifter om vissa villkor om bl.a. ansiktsbilder för uppehållstillstånd för utländska arbetstagare i , har utta- lat sig om rätten till respekt för privatlivet och rätten till skydd av personuppgifter. Med hänvisning till artikel 7 och 8 i EU:s rättig- hetsstadga konstaterade domstolen att insamling, registrering och lagring av bl.a. ansiktsbilder utgör behandling av personuppgifter 6Murray v. the , 28 October 1994, Series A no. 7Gaughran v. the , no. 45245/15, 13 February 2020. 8Se §§ 70 och 96–98. För viss tidigare praxis kring fotografier, se domstolens redogörelse i § 65. och att undantag från och begränsningar av skyddet för sådana upp- gifter ska inskränkas till vad som är absolut nödvändigt. De aktuella föreskrifterna om bl.a. ansiktsbilder godtogs då de ansågs motiverade för att förebygga och bekämpa identitets- och dokumentbedrägerier.9 9.4Behandling av ansiktsbilder i Ecris- och Ecris-TCN-systemen I likhet med fingeravtryck möjliggör även ansiktsbilder en säkrare identifiering vid informationssökningar i Ecris- och Ecris-TCN- systemen. Som anförts medför direktivet om ändring av rambeslutet om Ecris (ändringsdirektivet) en skyldighet att bifoga ansiktsbild när den dömdes medborgarstat underrättas om domen, förutsatt att ansikts- bilden finns tillgänglig för det dömande landets centralmyndighet. Förordningen om Ecris-TCN ger vidare en möjlighet att föra in an- siktsbild i uppgiftsposten i Ecris-TCN, om den dömande medlems- statens rätt tillåter att dömda personers ansiktsbilder samlas in och lagras. Såväl rambeslutet om Ecris som förordningen om Ecris-TCN anger att regelverken har utformats med beaktande av de grundläggande rättigheter och friheter som kommer till uttryck i bl.a. Europakon- ventionen och EU:s rättighetsstadga (se även avsnitt 8.4.1). Även ändringsdirektivet anger att det är förenligt med de grundläggande rättigheter och friheter som kommer till uttryck i stadgan (skäl 16). Rambeslutet om Ecris innehåller inga bestämmelser om ansiktsbild. Som vi har angett införs dock en skyldighet genom ändrings- direktivet (se avsnitt 4.6) att bifoga ansiktsbild vid underrättelse om domar. 9Dom , A m.fl., C-70/18, EU:C:2019:823, se p. 53–56. innebär rambeslutet om Ecris att uppgifter om id- nummer, fingeravtryck samt pseudonym eller alias som är tillgäng- liga för centralmyndigheten i den dömande medlemsstaten ska över- föras vid utbyte av information om fällande domar (artikel 11.1 c i rambeslutet). Ändringen innebär alltså att det till dessa uppgifter läggs ansiktsbild (artikel 1.8 a i ändringsdirektivet). En ansiktsbild är enligt ändringsdirektivet en digital avbildning av en persons ansikte (artikel 1.2). 9.4.3Ansiktsbilder i förordningen om Ecris-TCN Förordningen om Ecris-TCN anger att det bör vara möjligt att be- handla ansiktsbilder för att bekräfta tredjelandsmedborgarens iden- titet. Liksom när det gäller fingeravtryck framhåller förordningen att det är mycket viktigt att användningen av ansiktsbilder inte går ut- över vad som är absolut nödvändigt för att uppfylla målet, sker med respekt för de grundläggande rättigheterna, liksom barnets bästa, och är förenligt med unionens tillämpliga dataskyddsregler. (Skäl 10, jfr avsnitt 8.4.3.) I linje med det sagda gäller en användarbegränsning på så sätt att ansiktsbilder som ingår i Ecris-TCN endast får användas för att be- kräfta identiteten hos en tredjelandsmedborgare som har identifi- erats som ett resultat av en alfanumerisk sökning eller en sökning med hjälp av fingeravtryck (se artikel 6). I förordningen hålls dock öppet för att det bör vara möjligt att använda ansikts- bilder för automatiserad biometrisk matchning, förutsatt att de tek- niska och politiska kraven är uppfyllda (skäl 24). Kommissionen kan därför komma att komplettera förordningen när det gäller sådan an- vändning av ansiktsbilder (artikel 6, jfr artikel 10.1 d). Till dess gäller dock användarbegränsningen. Liksom i ändringsdirektivet avses med begreppet ansiktsbild i förordningen om Ecris-TCN en digital avbildning av en persons ansikte (artikel 3.13). Den uppgiftspost som enligt förordningen om Ecris-TCN ska skapas för varje dömd tredjelandsmedborgare får innehålla ansiktsbilder av den dömde tredjelandsmedborgaren, om den dömande medlemssta- tens rätt tillåter att dömda personers ansiktsbilder samlas in och lag- ras (artikel 5.3 och skäl 15). Regleringen är fakultativ. Det är en skill- nad från ändringsdirektivets obligatoriska krav på att ansiktsbilder ska bifogas vid underrättelse om domar. Enligt artikel 8 i förordningen om Ecris-TCN ska varje uppgiftspost lagras i Ecris-TCN så länge som de uppgifter som gäller de fällande domarna mot den berörda personen lagras i kriminalregistret. Efter utgången av ska den dömande medlemsstatens centralmyndighet radera uppgiftsposten, inklusive bl.a. ansiktsbilder, ur Ecris-TCN. Raderingen ska om möjligt ske automatiskt och inte senare än efter lagringsperiodens utgång. 9.5.1Överföring av ansiktsbilder enligt ändringsdirektivet Förslag: Förordningen om polisens behandling av personupp- gifter inom brottsdatalagens område ska ändras på det sättet att tillgängliga ansiktsbilder ska bifogas dels när med stöd av rambeslutet om Ecris underrättar en medlemsstat om en fällande dom mot dess medborgare, dels när Polismyndig- heten på begäran från en annan medlemsstat lämnar ut uppgifter ur belastningsregistret som ska användas i ett brottmålsförfarande. Bedömning: Vad som sägs om ansiktsbild i direktivet om änd- ring av rambeslutet om Ecris bör i övrigt inte föranleda några författningsändringar. Enligt direktivet om ändring av rambeslutet om Ecris (ändrings- direktivet) får en skyldighet att överföra ansiktsbild vid underrättelse om fällande dom mot medborgare i en annan med- lemsstat, liksom vid underrättelse om ändringar i belastningsregi- stret beträffande sådana personer (artikel 4.2, 4.3 och 11 i rambeslutet om Ecris). Ansiktsbilderna kommer att utgöra vad som i rambeslutet om Ecris benämns ”ytterligare information” och därmed tillhöra den kategori av uppgifter som ska överföras om de är tillgängliga för cen- tralmyndigheten (artikel 11.1 c i rambeslutet).10 Det innebär alltså att direktivet inte uppställer ett krav på att ansiktsbilder alltid ska överföras, utan endast att överföring ska ske i den mån de är tillgäng- liga för . Som vi tidigare konstaterat omfattar vårt uppdrag enligt kom- mittédirektiven inte att föreslå bestämmelser som ger Polismyndig- heten tillgång till ansiktsbilder i större utsträckning än . Vid våra överväganden kommer vi att beakta hur regleringen ser ut i svensk rätt gällande andra uppgifter som omfattas av ram- beslutet om Ecris, t.ex. uppgifter om fingeravtryck, vilka tillhör vad som i rambeslutet benämns som ”ytterligare information”. Det inne- bär att de överväganden som gjordes om dessa uppgifter i samband med genomförandet av rambeslutet om Ecris får relevans även för ansiktsbilder.11 Det finns mot denna bakgrund anledning att överväga inte bara frågan om överföring av ansiktsbild vid underrättelse om fällande dom. Även överföring av ansiktsbild efter begäran om uppgifter ur kriminalregister bör enligt vår mening övervägas. Motsvarande fråga aktualiserades nämligen i fråga om fingeravtryck vid genomförandet av rambeslutet om Ecris. 10Denna kategori av uppgifter kallas ”additional information” i den engelskspråkiga versionen av rambeslutet om Ecris. Kategorin motsvarar vad som i förordningen om Ecris-TCN kallas ”tilläggsuppgifter” (i den engelskspråkiga versionen ”additional information”) i artikel 5.1 a (iii), se avsnitt 4.5.4. 2011/12:163. Överföring av ansiktsbilder från Som vi redogjort för ovan ska alltså vissa uppgifter, bl.a. tillgängliga fingeravtryck, bifogas när den dömande medlemsstaten underrättar den dömdes medborgarstat om den fällande domen (artikel 11.1 c i rambeslutet om Ecris). I förarbetena till de lagändringar som gjordes vid genomförandet av rambeslutet om Ecris uttalade regeringen att (nu ) har tillgång till uppgifter om fingeravtryck genom fingeravtrycksregistret på ett sådant sätt som avses i ram- beslutet. Det fanns därför en skyldighet att föra över uppgifter om fingeravtryck som behandlas i fingeravtrycksregistret. Denna bedöm- ning ansågs gälla även för uppgifter i signalementsregistret, vilket i vissa fall innehåller uppgifter om bl.a. pseudonym och alias. 2011/12:163 s. 28 f.) Regeringen konstaterade att överföringen av uppgifterna inte innebar att någon ytterligare registrering skedde i fingeravtrycks- eller signalementsregister, utan endast att redan registrerade uppgifter i enskilda fall lämnas till centralmyndigheten i det land där personen i fråga är medborgare. Sammanfattningsvis bedömdes förfarandet inte innebära ett sådant betydande intrång som avses i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. Skyldigheten att lämna ut uppgifter ur fing- eravtrycks- och signalementsregister kunde därför regleras i förord- ning. (A. prop. Övervägandena ledde till att en ny bestämmelse infördes i dåva- rande polisdataförordningen (2010:1155), 18 a §, med hänvisning till bestämmelse i förordningen (1999:1134) om belastningsregister, 24 c §. finns polisdataförordningens bestämmelse i förord- ningen (2018:1942) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område, 10 §. (Se även avsnitt 4.3.4 och 8.4.2.) Be- stämmelserna innebär sammanfattningsvis att ska bifoga tillgängliga uppgifter om fingeravtryck, alias eller pseudonym när uppgift om fällande dom överförs inom ramen för Ecris till den eller de medlemsstater där den dömde är medborgare. Om uppgif- terna ändras eller gallras ska den eller de stater som tagit emot upp- gifterna underrättas om detta. Överföring av ansiktsbilder ska regleras på samma sätt som överföring av fingeravtryck De ansiktsbilder som behandlas i signalementsregistret måste anses tillgängliga för på samma sätt som alias och pseudo- nym i samma register eller som uppgifter om fingeravtryck i fingerav- trycksregistret. Sådana ansiktsbilder som behandlas i signalements- registret är alltså tillgängliga för i den mening som avses i rambeslutet och därmed också i ändringsdirektivet. Det inne- bär att i vart fall ansiktsbilder tagna med stöd av 28 kap. 14 § rätte- gångsbalken och även ansiktsbilder överförda genom Ecris (se vidare nedan) blir tillgängliga för på det sätt som avses i rambeslutet och ändringsdirektivet, jfr 5 kap. 12 § första stycket 1 och 13 § lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. De ska därmed bifogas när skickar en underrättelse om fällande dom mot en medborgare i en annan medlemsstat till den dömdes med- borgarstat. Som framgått konstaterade regeringen i samband med att ram- beslutet införlivades i svensk rätt att överföringen inte innebar någon ytterligare registrering, utan endast att redan registrerade uppgifter i enskilda fall lämnas till centralmyndigheten i det land där personen i fråga är medborgare. Regeringen bedömde därför att förfarandet inte innebär ett sådant betydande intrång som avses i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen och att överföringen därför kunde regleras i förordning (se a. prop. s. 29). Enligt vår uppfattning saknas det skäl att i detta sammanhang göra en annan bedömning. Bestämmelsen i förordningen om polisens behandling av personuppgifter inom brotts- datalagens område bör därför ändras så att den även omfattar ansikts- bilder. Särskilt om överföring av uppgifter på begäran av annan medlemsstat I utredningen har uppmärksammats att överföring av ansiktsbild kan aktualiseras även vid medlemsstats begäran om uppgifter ur krimi- nalregister. Rambeslutet om Ecris innehåller i artikel 6 bestämmelser om när och hur en begäran om att få ut uppgifter ur en annan medlemsstats kriminalregister kan göras. I artikel 7 finns bestämmelser om hur medlemsstaterna ska besvara en sådan begäran. Vid genomförandet av rambeslutet om Ecris noterades att ram- beslutet inte innebar en skyldighet för medlemsstaterna att bifoga uppgifter om fingeravtryck, alias och pseudonym – vilka är tillgäng- liga för centralmyndigheten – när uppgifter ur kriminalregister läm- nas ut på begäran till en annan medlemsstat. För att underlätta en kor- rekt identifiering i den mottagande medlemsstaten ansåg regeringen ändå att uppgifter om fingeravtryck, alias och pseudonym borde bifogas när uppgifter lämnas ut på begäran, om uppgifterna ska an- vändas i ett brottmålsförfarande. Uppgifter om fingeravtryck, pseudo- nym och alias ansågs dock inte behöva bifogas när en annan medlems- stat begär uppgifter ur belastningsregistret för att användas för något annat ändamål. Inte heller i denna del ansågs förfarandet innebära en sådan kart- läggning som avses i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen (a. prop. s. 39 ff.). Mot denna bakgrund infördes en ny bestämmelse i dåvarande polisdataförordningen, 18 b §, med hänvisning till förord- ningen om belastningsregister, 24 d §. finns polisdataför- ordningens bestämmelse i förordningen om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område, 11 §. (Se även av- snitt 4.3.4 och 8.4.2.) Bestämmelserna innebär sammanfattningsvis att ska bifoga tillgängliga uppgifter om fingerav- tryck, alias eller pseudonym när på begäran läm- nar ut uppgifter ur belastningsregistret enligt rambeslutet, om de efterfrågade uppgifterna ska användas i ett brottmålsförfarande. För att skapa en enhetlig och konsekvent reglering är det vår be- dömning att detsamma bör gälla i fråga om ansiktsbilder när Polis- myndigheten på begäran av annan medlemsstat lämnar ut uppgifter ur belastningsregistret, vilka ska användas i ett brottmålsförfarande. Regleringen i förordningen om polisens behandling av personupp- gifter inom brottsdatalagens område om överföring av uppgifter på begäran av annan medlemsstat bör därför ändras så att den även om- fattar ansiktsbilder. Överföring av ansiktsbilder till Av artikel 5.1 i rambeslutet om Ecris följer att som medbor- garstat ska lagra alla uppgifter som fortlöpande överförs till enligt rambeslutet. Uppgifterna ska lagras för att de på begäran ska kunna vidarebefordras till en annan medlemsstat. När det gäller sådana uppgifter som avses i artikel 11.1 c – bl.a. fingeravtryck, alias eller pseudonym – avgör dock medlemsstaterna själva om uppgifterna ska lagras nationellt (se artikel 11.2). Vid genomförandet av rambeslutet framhöll regeringen att upp- gifter om fingeravtryck, alias eller pseudonym ska vidarebefordras när uppgifter om en dömd person lämnas ut på begäran av en annan medlemsstat (se ovan). Regeringen ansåg därför att uppgifter om fingeravtryck, alias eller pseudonym som överförs hit ska registreras i fingeravtrycks- och signalementsregistren. En lämplig avgränsning ansågs dock vara att det för motsvarande gärning är föreskrivet fäng- else eller däröver. Vidare ansågs inte uppgifter om finger- avtryck av en person som var vid gärningen kunna be- handlas. 2011/12:163 s. 33 f.) Bestämmelser med nu angivet innehåll infördes i 4 kap. 12 a § då- varande polisdatalagen (2010:361). finns en motsvarande reglering i 5 kap. 13 § lagen om polisens behandling av personupp- gifter inom brottsdatalagens område, se även avsnitt 4.3.4. Ansiktsbilder som tas emot här ska behandlas i signalementsregistret På motsvarande sätt som överförda uppgifter om fingeravtryck, pseudonym eller alias registreras bör ansiktsbilder som överförs hit på grund av rambeslutet om Ecris kunna registreras i signalements- registret. På så vis blir det möjligt att vidarebefordra en ansiktsbild när uppgifter om en dömd person lämnas ut på begäran av en annan medlemsstat (se ovan).