sou · H9B351d2 · 2022-01-01 00:00:00 — Som exempel kan nämnas , , liljekonvalj och flera arter av orkidéer som förekommer vilt i naturen. På grund av svårigheten i att reda ut hur ett förbud kan ut- formas, och med hänvisning till den översyn som utredningen före- slår ska göras av de nationellt fridlysta arterna, avstår utredningen från att lägga något förslag om förbud gällande handel med nationellt frid- lysta växter. Utredningen föreslår dock att frågan utreds närmare (se 109Finland, naturvårdslag 20.12.1996/1096: . Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott förslag 14.12), och anser att målet med en sådan utredning ska vara att förbjuda motsvarande åtgärder för nationellt fridlysta växter som här föreslås för djur. EU-rättsliga överväganden i anledning av förslaget behandlas i konsekvensbeskrivningen, avsnitt 16.4.5. 14.7.1Förslag: Undantag från förbud mot förvaring, transport etc. av vissa nationellt fridlysta djurarter Utredningens förslag: Vårt föreslagna förbud mot förvaring av nationellt fridlysta djurarter ska inte omfatta döda exemplar som har insamlats lagligt före eller som har insam- lats enligt beslut om dispens. Vårt föreslagna förbud mot förvaring av nordlig blombock och nyckelpigespindel ska inte omfatta döda exemplar som har insamlats lagligt före eller som har insamlats enligt beslut om dispens. Vårt föreslagna förbud mot att skicka, förvara eller, transpor- tera djurarter fridlysta enligt 6 § artskyddsförordningen ska inte omfatta döda exemplar som har insamlats lagligt och ingår i doku- menterade samlingar hos statliga museer, universitet och högskolor. Utredningen konstaterar att det i samlingar kan finnas döda exem- plar av djur som är lagligt insamlade i innan arterna blev frid- lysta. Det kan också förekomma döda exemplar som har insamlats lagligt enligt beslut om dispens från fridlysningsreglerna. Det är där- med lämpligt att införa undantag för förvaring av sådana exemplar, eftersom dessa samlingar inte bedöms utgöra något hot mot arternas nuvarande populationer i naturen. Av de sammanlagt nitton djurarter som är fridlysta en- ligt 6 § artskyddsförordningen har sjutton varit fridlysta i hela landet åtminstone (däribland eksavknäppare, som kan förbises eftersom den har olika namn i olika regelverk110). Arterna nordlig blombock och nyckelpigespindel fridlystes först när artskyddsför- ordningen reviderades 2007. Ett generellt undantag bör därmed gälla 110Arten namnges olika 1999 respektive 2007: I föreskrifter (NFS 1999:12) om ändring i föreskrifter (NFS 1999:7) anges arten som Reitterelater dubius (knäppare), medan den i bilaga 2 till artskyddsförordningen (2007:845) namnges som eksavknäppare (Brachygonus dubius). Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott för döda exemplar av arter fridlysta enligt 6 § artskyddsförordningen som är lagligt insamlade före , medan tidsgränsen för undantag gällande arterna nordlig blombock och nyckelpigespin- del ska vara . Ett generellt undantag ska även in- föras för döda exemplar som har insamlats enligt beslut om dispens från fridlysningsreglerna. Statliga museer samt universitet och högskolor ska vara undan- tagna även förbudet mot transporter av döda exemplar som är lagligt insamlade, antingen före den tidpunkt då arten fridlystes eller enligt beslut om dispens. I de fall det finns skäl att transportera exemplar från andra samlingar får dessa förflyttningar hanteras via ett dispens- förfarande. 14.8Bedömning: Undantag från förbud mot förvaring för försäljning av vissa fåglar Utredningens bedömning: Ingen ändring i sak. Av 30 § 8 p. artskyddsförordningen framgår att förbudet i 25 § inte gäller döda exemplar av dalripa, rödhöna, klipphöna, ringduva, bläs- gås, grågås, bläsand, kricka, stjärtand, skedand, brunand, vigg, berg- and, ejder, sjöorre, fjällripa, tjäder, orre, sothöna, enkelbeckasin och morkulla. Fasan, gräsand och rapphöna är såväl levande som döda undantagna från förbudet enligt 30 § 7 p. artskyddsförordningen. Det är generellt förbjudet i att förvara eller transportera levande exemplar av fåglar av alla arter som förekommer vilt inom EU, inklusive dalripa, rödhöna, klipphöna och ringduva. Förvaring eller transport av levande exemplar kräver dispens enligt 32 § artskydds- förordningen. Undantag gäller enligt 28 § artskyddsförordningen för fasan, rapphöna och gräsand, samt för övriga vilda arter som har tagits lagligt från naturen enligt jaktreglerna, och för exemplar där individerna har tagits lagligt från naturen före . I den svenska språkversionen av artikel 6 punkt 2 i fågeldirektivet framgår att verksamheterna försäljning, transport för försäljning, för- för försäljning och salubjudande av levande eller döda fåglar och av lätt igenkännbara delar eller derivat av sådana fåglar inte får förbjudas med avseende på dalripa (nominatras), fasan, gräsand, klipp- höna, rapphöna, ringduva och rödhöna, under förutsättning att fåg- Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott larna på ett lagligt sätt har dödats eller fångats eller på annat lagligt sätt förvärvats. I åtminstone de franska, tyska och danska språkver- sionerna anges att aktiviteterna inte är förbjudna, förutsatt att fåg- larna på ett lagligt sätt har dödats eller fångats eller på annat lagligt sätt förvärvats. Utredningens tolkning av de två första styckena i artikel 6 är att medan artikel 6.1 innebär en skyldighet att förbjuda vissa aktiviteter avseende vissa arter, så inskränker artikel 6.2 den skyldigheten. Arti- kel 6.2 innebär därmed inte en skyldighet att tillåta vissa verksamheter. Utredningen erfar att det finns flera skäl att låta bestämmelsen vara oförändrad och att det därmed även fortsättningsvis ska vara förbjudet att transportera för försäljning, förvara för försäljning eller bjuda ut levande exemplar av klipphöna, dalripa, ringduva och röd- höna för försäljning i . Klipphöna och rödhöna är arter som inte finns i utan endast i södra . Vid varje hantering av levande fåglar finns en risk att de kommer ut i naturen där de kan orsaka skador eller tränga ut arter som finns naturligt i landet. Vad gäller dalripa och ringduva är det arter som förekommer naturligt i . Tillförsel av uppfödda exemplar kan medföra att främmande gener etableras samt öka risken att vilda populationer utsätts för ökat tryck av insamlande och fångst. Det är mycket resurskrävande och inte alltid möjligt för en tillsynsmyndighet att avgöra om ett exemplar är viltfångat eller uppfött, vilket gör det svårt att bedöma om exemplaret har laglig bakgrund. Eftersom fågeldirektivet är ett minimidirektiv har rätt att gå längre än vad direktiven kräver, så länge det inte medför hinder mot andra delar av . Utredningen föreslår därmed att bestämmelsens innehåll inte ska ändras, den ska dock i överensstäm- melse med utredningens övriga förslag flyttas till 8 kap. . 14.9Förslag: Krav att ägg ska innehålla embryo tas bort Utredningens förslag: Ta bort krav på att ägg ska innehålla embryo. I 16, 23, 26 och 44 §§ artskyddsförordningen anges i respektive upp- räkning att paragrafen gäller levande fåglar och ägg (fågelägg) med embryo av arter som lever vilt inom Europeiska unionens europeiska Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott Skrivningen om ”ägg med embryo” är otydlig och kan bli föremål för diskussioner i domstolarna. Den återspeglar inte fullt ut det som är avsikten att lagstiftningen ska reglera, både enligt Bern- konventionen och fågeldirektivet, nämligen att lagstiftningen ska gälla även urblåsta ägg, det vill säga äggskal. Av artikel 6 punkten d i följer att avsiktlig för- störelse eller insamling av ägg i naturen eller förvaring av dessa ägg, även i de fall då de är utblåsta, ska vara förbjudet. På liknande sätt följer av artikel 5 punkt c i fågeldirektivet att det ska vara förbjudet att samla in fågelägg i naturen och behålla dessa, även om de är tomma. Utredningen har inte funnit några bärande skäl till att bestäm- melserna utformats med krav på att ägg ska innehålla embryo. Ut- redningen föreslår därför att kravet tas bort i de bestämmelser som utredningen föreslår i 8 kap. . Förslaget väntas inte med- föra andra konsekvenser än att bestämmelsen blir lättare att tolka. 14.10Förslag: Undantag för preparering av horn begränsas till arter som lever vilt i Utredningens förslag: Ett förtydligande införs angående vilka arters horn som omfattas. I 35 § 2 st artskyddsförordningen anges att förbudet mot preparer- ing som finns i första stycket inte gäller preparering av enstaka fjädrar, enstaka skelettdelar, horn eller odlade växter. har uttryckt önskemål om att de djur med horn som lever vilt i och som omfattas av jaktbestämmelserna ska vara de som omfattas av undantaget. Preparering av andra horn ska inte omfattas av undantaget från förbudet att utan tillstånd yrkes- mässigt eller annars i förvärvssyfte utföra preparering av vissa djur eller delar av djur. Arterna som ska omfattas av undantaget är dov- hjort, kronhjort, rådjur, älg och mufflonfår. Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott 14.11Bedömning: Bestämmelsen om varghybrider lämnas oförändrad I 27 § artskyddsförordningen anges att när en hund bjuds ut till för- säljning eller annan överlåtelse är det förbjudet att använda beteck- ningen varghybrid eller på annat sätt ange att hunden har särskilt nära släktskap med en varg eller har rovdjursliknande beteende eller utseende. Utredningen har övervägt om liknande regler bör gälla för katt- djur. Utredningen bedömer att hybrider mellan vilda kattdjur och tamkatter inte medför samma problematik som varghybrider. Ut- redningen ser inte att beteckningen vildkatthybrid skulle riskera att öka intresset för handel, eftersom en vildkatt oftast är svårhanterlig som sällskapsdjur. Utredningen konstaterar att det sannolikt inte finns risk för spridning av gener från exotiska vilda kattdjur till vilda lodjur i . Utredningen föreslår därför ingen ändring i paragrafen. I 5 § föreskrift L80 anges att det inte är tillåtet att hålla, förmedla eller sälja apor, rovdjur, rovfåglar, hybrider mellan tamhund och vilda hunddjur eller hybrider mellan tamkatt och vilda kattdjur för sällskap och hobby. Detsamma gäller för korsningar mellan sådana hybrider och vild art. Tam-iller och grävling får dock hållas, förmedlas eller säljas för sällskap och hobby.111 I 3 § föreskrift L80 anges att med hybrid menas en avkomma i första t.o.m. fjärde generationen efter korsning mellan vild art och tamhund eller tamkatt. Utredningen noterar att reglerna gällande hybrider mellan tamhund och vilda hunddjur och hybrider mellan tamkatt och vilda kattdjur inte skiljer sig åt i föreskriften. Vad gäller katter finns det flera kattraser där tidiga generationer utgör hybrider med vilda kattdjur, bland andra bengal och . togs ett exemplar av det afrikanska kattdjuret serval i beslag i Sverige.112 Avkomman från en korsning mellan en serval och en tam- katt blir ursprunget till så kallade savannahkatter. 111Statens jordbruksverks föreskrifter och allmänna råd om villkor för hållande, uppfödning och försäljning m.m. av djur avsedda för sällskap och hobby (SJVFS 2019:15), saknr L80. 112Polismyndigheten, ärendenr. Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott 14.12Förslag: Utred förbud mot handel, transport etc. för nationellt fridlysta växter Utredningens förslag: En utredning ska göras av hur ett förbud kan utformas mot att sälja, köpa, byta, saluföra, transportera, skicka eller förvara samt importera och exportera växtarter som om- fattas av nuvarande 8 och 9 §§ artskyddsförordningen. Utredningen ska även omfatta de andra fridlysta växtarter som kan komma att bli aktuella för ett sådant förbud, i samband med att en översyn görs av bilaga 2 till artskyddsförordningen. Utredningen har föreslagit att det ska vara förbjudet att sälja, köpa, byta, saluföra, transportera, skicka eller förvara samt importera och exportera djurarter som är fridlysta enligt 6 § artskyddsförordningen (bilaga 2). Förbudet ska omfatta alla djurens levnadsstadier, inklu- sive ägg och rom, samt även döda exemplar. Utredningen bedömer att det är en brist i regelverket att det inte är förbjudet att sälja, köpa, byta, saluföra, transportera, skicka eller förvara samt importera och exportera nationellt fridlysta växter. Vi konstaterar att ett motsvarande förbud som för nationellt fridlysta djurarter skulle behöva införas även för de växter som är fridlysta enligt nationella regler i nuvarande 8 och 9 §§ artskyddsförordningen. Eftersom ett antal av de aktuella växterna är allmänt förekommande i kommersiell odling, och lätt tillgängliga i handeln, måste dock ett eventuellt förbud utformas med hänsyn till detta, samt anpassas till den översyn som utredningen föreslår ska göras av bilaga 2 till art- skyddsförordningen. är ett begränsat antal växter fridlysta enligt 9 § art- skyddsförordningen i hela eller delar av landet. 9 § I fråga om sådana vilt levande kärlväxter, mossor, lavar, svampar och alger som anges i bilaga 2 till denna förordning är det förbjudet att i den omfattning som framgår av bilagan 1.gräva eller dra upp exemplar av växter med rötterna, och 2.plocka eller på annat sätt samla in exemplar av växter för försäljning eller andra kommersiella ändamål. De växter som omfattas av 9 § är , , gulsippa, lilje- konvalj, smörboll, storrams, tibast samt alla arter lummerväxter. Fler- talet av dessa är dessutom fridlysta enligt 8 § i hela eller delar av landet, Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott vilket innebär att fridlysningsbestämmelserna i vissa fall är överlap- pande. Som exempel kan nämnas att är fridlyst enligt 8 § artskyddsförordningen i , , och Väster- bottens län, dessutom i ett antal kommuner samt på vissa enskilda fastigheter. Därutöver är fridlyst enligt 9 § i hela landet och har alltså ett dubblerat skydd i de län, kommuner och fastigheter som omfattas av fridlysning enligt 8 §. För de arter som enbart är fridlysta enligt 9 § gäller alltså att det är tillåtet att plocka exemplar för husbehov, men inte för försäljning. Tillsynsmyndigheter har dock konstaterat att det är mycket svårt att bevisa exemplarens ursprung när en art bjuds ut till försäljning. För- budet i 9 § gäller plockning eller insamling till försäljning, inte själva försäljningen. Om en växt som är fridlyst enligt bilaga 2 till artskydds- förordningen har samlats in illegalt och avlägsnats från sin naturliga miljö är det i stort sett omöjligt för tillsynsmyndigheten att bevisa att exemplaret är olovligt åtkommet från naturen. konstaterar utredningen att en enkel sökning på inter- net visar att flertalet arter som är fridlysta enligt 9 § artskyddsför- ordningen finns att köpa inom , både som plantor och som fröer. Lummerväxter verkar dock vara svåra att odla, och utredningen har inte sett att dessa förekommer som plant- eller annat föröknings- material i handeln i . Även vissa växter som är fridlysta enligt 8 § artskyddsförordningen förekommer i kommersiell handel, exem- pelvis olika arter av svenska orkidéer. Införda plantor eller frön från utländskt plant- och frömaterial kan komma att påverka fridlysta arters populationer i naturen, genom att exemplar med annan genetisk bakgrund kan korsas med naturligt växande exemplar. Som alltid vid internationella transporter finns också risk för att skadeorganismer förs in tillsammans med plantmaterial. Utredningen föreslår sammantaget att ett förbud mot att sälja, köpa, byta, saluföra, transportera, skicka eller förvara samt impor- tera och exportera nationellt fridlysta växter ska utredas i samband med att en översyn görs av arter som är nationellt fridlysta enligt 6, 8 och 9 §§ artskyddsförordningen. Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott 14.13Förslag till förslag till förändringar i 29 kap. Utredningens förslag: 29 kap. 2 b § ska ersättas och delas upp. Nya rubriceringar ska införas så att det i möjligaste mån framgår vilka gärningar som är kriminaliserade och för vad man döms. 14.13.1 Förbjudet, olagligt eller kriminellt Det finns inledningsvis anledning att närmare se till de begrepp som används. Fågeldirektivet och livsmiljödirektivet använder begreppen förbjuda. Det är ett antal gärningar som ska förbjudas. Miljöbrotts- direktivet förpliktigar medlemsstaterna att säkerställa att vissa hand- lingar utgör straffbara gärningar när de är olagliga. Olaglig definieras som varje handling som innebär överträdelse av ett antal uppräknade direktiv samt de nationella regler som genomför dessa direktiv. Be- greppet olaglig handling tycks således omfatta något fler handlingar än vad som omfattas av begreppet förbjudna handlingar vilka i sin tur är fler än de straffbara handlingarna. förklarar det mycket enkelt. Brott är en gärning som är beskriven i denna balk eller i annan lag eller författning och för vilken straff som sägs nedan är föreskrivet.113 Om en gärning finns beskriven i en författning och straff stadgas för den är det alltså fråga om ett brott. Straff kan vara böter och fäng- else.114 Det betyder omvänt att om en gärning beskrivs som förbju- den, men följden av att bryta mot förbudet inte innebär att författ- ningen hotar med böter eller fängelse, så är det inget brott. Man bryter kanske mot ett förbud men man begår inget brott. Att krimi- nalisera en gärningstyp är alltså att genom lagstiftning belägga den med straff.115 Det som just har beskrivits är bakgrunden till varför det inte räcker med ett förbud i till exempel artskyddsförordningen eller CITES- konventionen för att överträdelser av förbudet ska vara kriminellt, 1131 kap. 1 § . 1141 kap. 3 § . 115Lernestedt (2003) Kriminalisering, problem och prinicper. , s. 15. Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott För straffbarhet måste förbudet beläggas med straff (böter eller fängelse) genom lagstiftning. Därutöver kan det finnas en rad andra rättsverkningar av brottet (som endast är ett brott om straff, det vill säga böter eller fängelse föreskrivs för det). Det kan också vara så att lagstiftaren menar att det räcker med förbudet och att sanktioner inte behövs – förbudet kan då användas av till exempel tillsynsmyn- digheter eller tillståndsmyndigheter i samband med just tillsyns- och tillståndsärenden och omsättas i förelägganden eller tillståndsvillkor. I andra fall föreskriver lagstiftaren att en avgift ska betalas om för- budet inte efterlevs. Eftersom det inte rörs sig om böter eller fäng- else handlar det därmed inte om ett brott i mening. Det ovan sagda bör inte blandas samman med syn på vad som utgör brott enligt mening. Dom- stolens autonoma tolkning av begreppen i konventionen utgår givet- vis inte från den svenska . Den autonoma tolkningen av brott och straffrättsligt förfarande sker i dessa sammanhang med ut- gångspunkt i de tre så kallade Engelkriterierna.116 Kriterierna är alter- , det räcker att ett kriterium är uppfyllt. Det första kriteriet är klassificeringen av tillämplig lag i nationell rätt (till exempel straff- rättslig, civilrättslig, eller förvaltningsrättslig). Klassificeras det som ett brott i nationell rätt är det oftast att anse som straffrättsligt enligt konventionen. Det andra kriteriet ser till förseelsens natur och be- stämmelsens syfte (avskräckande och bestraffande syfte anses indi- kera straffrättsligkaraktär). Det tredje kriteriet rör sanktionens natur och stränghet. I det kriminaliserande skede vi befinner oss i här, kan vikonstatera att vi, genom att karaktärisera den förseelse vi straff- sanktionerar som brott och den sanktion som diskuteras som straff så handlar det om brott och om ett straffrättsligt förfarande, också i mening. Vi har här fokuserat på de bestämmelser i direktiven som reglerar den direkta fridlysningen, det vill säga artikel 5 i fågeldirektivet och artikel 12 i livsmiljödirektivet. 116Europadomstolen formulerade dessa i fallet m.fl. mot (ECHR ). Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott Av fågeldirektivets artikel 5 framgår att särskilt följande ska för- bjudas. a)Att avsiktligt döda eller fånga sådana fåglar oavsett vilken metod som används. b)Att avsiktligt förstöra eller skada deras bon och ägg eller bortföra deras bon. c)Att samla in fågelägg i naturen och behålla dessa, även om de är tomma. d)Att avsiktligt störa dessa fåglar, särskilt under deras häcknings- och uppfödningsperiod, i den mån dessa störningar inte saknar betydelse för att uppnå syftet med detta direktiv. e)Att förvara fåglar av sådana arter som inte får jagas eller fångas. Av fågeldirektivet framgår inte att förbudet behöver omfattas av kri- minalisering, det vill säga att det ska vara straffsanktionerat att bryta mot det. Det framgår emellertid av miljöbrottsdirektivet. Av livsmiljödirektivets artikel 12 framgår att medlemsstaterna ska införa förbud mot att: a)avsiktligt fånga eller döda exemplar av dessa arter i naturen, oav- sett hur detta görs, b)avsiktligt störa dessa arter, särskilt under deras parnings-, upp- födnings-, övervintrings- och flyttningsperioder, c)avsiktligt förstöra eller samla in ägg i naturen, d)skada eller förstöra parningsplatser eller rastplatser. Vidare ska medlemsstaterna, för samma arter, förbjuda förvaring, transport och försäljning eller byte samt utbjudande till försäljning eller byte av exemplar som insamlats i naturen, med undantag av så- dana som samlats på lagligt sätt före genomförandet av livsmiljö- direktivet (det vill säga för de första tolv medlemsstaterna eller den dag då de andra medlemsstaterna ansluter sig till EU). Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott 14.14 Förslag: Fridlysningsbrott Utredningens förslag: 29 kap. 2 b § ska ersättas och delas upp i nya paragrafer. Nya rubriceringar ska införas så att det i möjligaste mån framgår vilka gärningar som är kriminaliserade och för vad man döms. Det handlar, vad gäller fridlysningsreglerna, om fridlysningsbrott. För sådant döms den som 1.med uppsåt eller av oaktsamhet, inom deras naturliga utbred- ningsområde, fångar eller dödar exemplar av arter som listas i föreslagna bilaga 4 till artskyddsförordningen (livsmiljödirek- tivets bilaga IV a) eller är nationellt fridlysta eller exemplar av vilda fåglar som förekommer inom EU:s europeiska territo- rium, 2.med uppsåt eller av oaktsamhet förstör eller skadar fåglars ägg eller bon inom arternas naturliga utbredningsområde, 3.uppsåtligen eller av oaktsamhet innehar ägg från fåglar som inte genom hela produktionen varit avsett som livsmedel eller för industriell verksamhet, utan att ha tillstånd till det, 4.med uppsåt eller av oaktsamhet förstör eller samlar in ägg av djurarter som listas i föreslagna bilaga 4 till artskyddsförord- ningen (livsmiljödirektivets bilaga IV a eller är nationellt frid- lysta), 5.med uppsåt eller av oaktsamhet försämrar eller förstör repro- duktionsområden eller viloplatser för arter listade i föreslagna bilaga 4 till artskyddsförordningen (livsmiljödirektivets bi- laga IV a), 6.med uppsåt eller av oaktsamhet plockar, samlar in eller förstör växter som listas i förslagna bilaga 5 till artskyddsförordningen (livsmiljödirektivets bilaga IV b eller är nationellt fridlysta), 7.med uppsåt eller av oaktsamhet försämrar eller förstör livs- miljöer för arter listade i föreslagna bilaga 7 till artskyddsför- ordningen. Om gärning enligt punkterna 1–7, ovan, är en följd av en åtgärd eller verksamhet som vidtagits eller bedrivits i enlighet med ett tillstånd eller i enlighet med försiktighetsmått som meddelats av Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott en myndighet eller efter godkännande eller dispens av en myndig- het eller gäller art eller handling som är föremål för generellt undantag enligt 8 kap. eller enligt föreskrifter med- delade med stöd av 8 kap. ska inte dömas till ansvar enligt denna bestämmelse. Är brottet grovt, döms för grovt fridlysningsbrott till fängelse i lägst och högst .