sou · H9B327 · 2022-01-01 00:00:00 — Med bot eller fengsel inntil straffes den som forsettlig eller grovt uaktsomt offentlig setter frem en diskriminerende eller hatefull ytring. Som ytring regnes også bruk av symboler. Den som i andres nærvær forsettlig eller grovt uaktsomt fremsetter en slik ytring overfor en som rammes av denne, jf. annet ledd, straffes med bot eller fengsel inntil . Med diskriminerende eller hatefull ytring menes det å true eller forhåne noen, eller fremme hat, forfølgelse eller ringeakt overfor noen på grunn av deres a)hudfarge eller nasjonale eller etniske opprinnelse, b)religion eller livssyn, c)seksuelle orientering, d)kjønnsidentitet eller kjønnsuttrykk, eller e)nedsatte funksjonsevne. I bestämmelsen, den s.k. kallade rasismeparagrafen, kriminaliseras alltså yttranden av rasistisk och liknande karaktär. Bestämmelsen i dess ursprungliga form infördes i samband med tillträde till rasdiskrimineringskonventionen. Det straffbara området täcker ned- värderande förhånande yttranden och beteenden som innebär att någon utsätts för hat, förföljelse eller ringaktning på grund av sin hudfärg, nationella eller etiska tillhörighet, religion eller livssyn, sexuella läggning, könsidentitet eller könsuttryck eller funktions- nedsättning. Även bruk av symboler omfattas. Utöver offentliga yttranden är yttranden som sker i andras närvaro straffbara. Även grovt oaktsamma yttranden träffas av bestämmelsen. I straffeloven finns som sagt också bestämmelser om hatbrott, t.ex. rasistiskt motiverade våldshandlingar (§ 272 e). Förhållandena i andra länder är det enligt § 136 a i straffeloven straffbart att delta i eller stödja en terroristorganisation. Straffelovrådet37 har som nämnt utrett om med förebild i den bestämmelsen bör införa ett förbud mot deltagande i och rekrytering till kriminella gäng och organisationer. Rådets förslag presenterades i betänkandet Kriminalisering av deltakelse i og rekruttering til kri- minelle grupper (NOU 2020:4). Inledningsvis nämns i betänkandet att inte har ett generellt straffbud som förbjuder del- tagande i kriminella organisationer, men att en sådan bestämmelse fanns i § 330 straffelov, se i det föregående. Däremot finns bestämmelser som kriminaliserar deltagande i vissa speciella typer av kriminella organisationer. Hit hör, förutom § 136 a, bl.a. § 128 om deltagande i organisationer av militär karaktär och § 129 om del- tagande i en organisation som har som ändamål att störa samhälls- ordningen (”forstyrre samfunnsordenen”). I betänkandet görs bedömningen att det måste finnas goda skäl för att kriminalisera deltagande i och rekrytering till kriminella grupper. Föreningsfriheten måste beaktas och denna ställer, enligt rådet, krav på att en kriminalisering endast träffar grupper som ägnar sig åt allvarlig kriminalitet. Vidare kan bara ett snävare straffbud som träffar väsentliga bidrag till de olovliga aktiviteterna försvaras. Straffe- lovrådet redovisar i betänkandet två alternativa kriminaliserings- modeller och lämnar förslag på två alternativa straffbestämmelser, som båda anses kunna försvaras utifrån grunnloven och principer för kriminalisering (se s. 106 ff.). Rådet är oenigt när det gäller vilket av förslagen som är att föredra men anger inledningsvis följande beträffande möjligheten att tillämpa en straffbestämmelse på rasistiska organisationer. Bestemmelsen er ikke særskilt myntet på rasistiske organisasjoners virksomhet. Et vidtgående forbud mot organisasjoner som ytrer seg rasistisk vil kreve en bredere vurdering av ytringsfrihets- og effekti- vitetshensyn. Den bestemmelse som rådet foreslår kan imidlertid ramme rasistiske organisasjoner som tar i bruk relativt grove virkemidler i sin rasistiske virksomhet. Det gjelder også andre typer organisasjoner, uansett hva organisasjonen har som uttalt formål eller kampsak.38 37Rådet, som upprättades , har i uppgift att utreda och lägga fram förslag till ändringar i den straffrättsliga lagstiftningen till Justis- og beredskapsdepartementet. Rådet är ett själv- ständigt organ som är sammansatt av medlemmar med särskild kompetens på det straffrätts- liga området. 38NOU 2020:4 s. 103 Förhållandena i andra länder Enligt det första förslaget (majoritetens) ska en straffbestämmelse av följande lydelse införas i straffeloven. Straff for deltakelse mv. i organisert kriminell sammenslutning Med fengsel inntil straffes den som , rekrutterer medlemmer til, eller på annen vesentlig måte deltar i, eller fremmer de straffbare aktivitetene til en organisert kriminell sammenslutning. For å rammes av første ledd må sammenslutningen bestå av tre eller flere personer, forfølge et felles ulovlig formål, og som ledd i sine aktiviteter begå alvorlige straffbare handlinger som krenker liv, helse eller frihet. I vurderingen av om sammenslutningen skal anses organisert skal det særlig legges vekt på om den har en rollefordeling, medlemmenes grad av lojalitet til sammenslutningen framfor rettsordenen, samt om navn, symboler og andre kjennetegn brukes på en måte som er egnet til å skape frykt i samfunnet. Medvirkning straffes ikke. Bestämmelsen är utformad som ett självständigt straffbud efter samma mönster som bestämmelsen om deltagande i en terroristorganisation i § 136 a. Den föreslagna bestämmelsen träffar således aktivt del- tagande i sammanslutningar bestående av tre eller flera personer som begår allvarliga straffbara handlingar som kränker liv, hälsa eller frihet. Enligt den andra kriminaliseringsmodellen ska åklagaren kunna begära att domstol förbjuder deltagande i en organiserad kriminell sammanslutning. Om sammanslutningen är en juridisk person, ska domstolen kunna upplösa den. Modellen omfattar både en ny för- budsreglering i straffeprosessloven och en ny straffbestämmelse i straffeloven enligt vilken den som deltar i eller fortsätter (”videre- fører”) aktiviteten i en sammanslutning som förbjudits enligt straffe- prosessloven kan straffas. Bestämmelsen i den senare lagen föreslås ha följande lydelse. Ny § 222 d Etter begjæring fra statsadvokaten kan retten, når det anses nødvendig for å avverge alvorlig kriminalitet, beslutte a)forbud mot deltakelse i og videreføring av aktiviteten til en organisert kriminell sammenslutning. Dersom sammenslutningen er et selskap, forening eller annen juridisk person kan det besluttes tvangsoppløsning og tvangsavvikling etter reglene i konkursloven slik at kjennelsen har SOU 2021:27Förhållandena i andra länder virkning som kjennelse om konkursåpning etter konkursloven kapittel VIII. b)forbud mot å oppholde seg på nærmere bestemte eiendommer og områder som fremstår som tilholdssted for sammenslutningen. For å rammes av første ledd må sammenslutningen bestå av tre eller flere personer, forfølge et felles ulovlig formål, og som ledd i sine aktiviteter begå alvorlige straffbare handlinger som krenker liv, helse eller frihet. I vurderingen av om sammenslutningen skal anses organisert skal det særlig legges vekt på om den har en rollefordeling, medlemmenes grad av lojalitet til sammenslutningen framfor rettsordenen, samt om navn, symboler og andre kjennetegn brukes på en måte som er egnet til å skape frykt i samfunnet. Begjæring om forbud etter bestemmelsen her skal gjøres kjent for kjente ledere i sammenslutningen, gjennom oppslag ved gruppens eventuelle lokaler og for øvrig kunngjøres på egnet måte med oppfordring om å inngi tilsvar til begjæringen innen en frist som fastsettes av retten. Retten avgjør begjæringen ved kjennelse. Det skal oppnevnes forsvarer for sammenslutningen etter reglene i § 100. Kjennelse om forbud skal forkynnes for kjente medlemmer av sammenslutningen, og skal i tillegg meddeles disse og bekjentgjøres på hensiktsmessig måte, herunder ved oppslag ved gruppens eventuelle lokaler. Det skal fremgå at brudd på forbudet er straffbart etter straffe- loven § 199. Bestämmelsen i straffeloven föreslås, enligt denna modell, ha föl- jande lydelse. Straff for deltakelse mv. i forbudt organisert kriminell sammen- slutning Den som deltar i eller viderefører aktiviteten til en organisert kriminell sammenslutning som er forbudt ved kjennelse etter straffeprosessloven § 222d straffes med fengsel inntil . Videreføring av sammenslutningens aktiviteter under endret navn, kjennemerker eller tilholdssted anses å være videreføring av den for- budte sammenslutningens aktiviteter dersom sammenslutningens med- lemmer og/eller den kriminelle virksomhetens karakter i vesentlig grad er den samme. Förhållandena i andra länder Förslagen har remitterats och bereds i Justis- og beredskapsdepartementet. Den tyska grundlagen (Grundgesetz, GG) antogs år 1949.39 Dess betydelse för det tyska samhällsskicket är stor. Den markerar ett slut på den auktoritära och totalitära historia som haft i modern tid och en övergång till ett demokratiskt och humanistiskt statsskick. I den grundläggande bestämmelsen för det tyska styrelseskicket i artikel 20 GG anges också att är en demokratisk och social förbundsstat, att all makt utgår från folket samt att den lagstiftande makten är bunden av den konstitutionella ordningen och den verkställande och den dömande av lag och rätt. Där anges också att alla tyskar, om ingen annan lösning är möjlig, har rätt att göra motstånd mot varje person som försöker avskaffa denna konstitutionella ordning. Grundlagen har tydliga inslag av s.k. militant demokrati. Den ger nämligen, som kommer att framgå i det följande, ett mycket långtgående utrymme för ingrepp mot personer och föreningar som strävar efter att undergräva eller avskaffa demo- kratin och andras fri- och rättigheter. Detta hänger naturligtvis samman med erfarenheterna från mellankrigstiden då det tyska nazist- partiet utnyttjade sina demokratiska rättigheter för att sedan, när det kommit till makten, i allt väsentligt avskaffa demokratin och rättig- hetsskyddet. Grundlagen innehåller dels bestämmelser till skydd för för- eningsfriheten, dels bestämmelser om förbud mot vissa föreningar. Alla tyskar har enligt artikel 9 (1) rätt att bilda föreningar och bolag (”Vereine und Gesellschaften”). Enligt artikel 9 (2) är emeller- tid föreningar vilkas syfte eller aktiviteter står i strid med den straff- rättsliga lagstiftningen eller som riktar sig mot den konstitutionella ordningen eller tanken om internationell förståelse förbjudna.40 39År 1990 beslutade parlamentet i dåvarande DDR att utfärda en anslutningsförklaring som innebar att grundlagen, med vissa undantag , blev gällande i hela det nuvarande . 40Artikel 9 (2): ”Vereinigungen, deren Zwecke oder deren Tätigkeit den Strafgesetzen zuwider- laufen oder die sich gegen die verfassungsmäßige Ordnung oder gegen den Gedanken der Völkerverständigung richten, sind verboten” Förhållandena i andra länder Politiska partier omfattas inte av artikel 9. När det gäller partier regleras frågan om föreningsfrihet i stället i artikel 21 (2) GG. Där anges att partier som utifrån sina mål eller sina anhängares agerande är inriktade på att underminera eller avskaffa den fria demokratiska ordningen eller hota den tyska existens är författningsvidriga.41 Det är enligt artikel 21 (4) förbehållet författ- ningsdomstolen (Bundesverfassungsgericht) att pröva frågan om ett parti är författningsvidrigt. Förbudsförfarandet som gäller andra föreningar än politiska par- tier regleras i föreningslagen (Vereinsgesetz42). Enligt § 1 råder det frihet att bilda föreningar. Ingrepp mot föreningar som missbrukar föreningsfriheten kan ske för att upprätthålla allmän ordning och säkerhet och endast på de villkor som anges i föreningslagen. §2 menas med en förening, oavsett dess rättsliga form, varje sam- manslutning i vilken fysiska eller juridiska personer frivilligt har samlats för ett gemensamt syfte och som har en organiserad viljebildning (”organisierten Willensbildung”). Lagen är inte tillämplig på politiska partier. De närmare villkoren för att förbjuda en förening ges i § 3, som förutsätter att rekvisiten i artikel 9 (2) GG är uppfyllda. Där anges således att en förening får behandlas som förbjuden endast efter att det i ett beslut av en behörig myndighet har slagits fast att dess syfte eller aktiviteter står i strid den straffrättsliga lagstiftningen eller riktar sig mot den konstitutionella ordningen eller tanken om inter- nationell förståelse. I förbudsbeslutet ska föreningen upplösas. I samband med ett förbud ska som huvudregel föreningens till- gångar beslagtas och konfiskeras (”die Beschlagnahme und die Einziehung”). Detsamma gäller tredje mans fordringar under de för- utsättningar som anges i § 12 och tredje mans egendom, förutsatt att egendomen medvetet överlämnats för att främja föreningens för- fattningsvidriga verksamhet eller egendomen är avsedd att främja sådan verksamhet. I § 12 anges att fordringen ska ha sin grund i en relation som representerar ett medvetet främjande av föreningens författningsvidriga verksamhet. Ett förbud kan baseras på förening- ens medlemmars handlingar om det finns en koppling till verksam- 41Artikel 21 (2): ”Parteien, die nach ihren Zielen oder nach dem Verhalten ihrer Anhänger darauf ausgehen, die freiheitliche demokratische Grundordnung zu beeinträchtigen oder zu beseitigen oder den zu gefährden, sind verfassungs- widrig” 42Gesetz zur Regelung des öffentlichen Vereinsrechts (1964) Förhållandena i andra länder heten i föreningen eller dess mål, om de baseras på en organiserad viljebildning och om omständigheterna är sådana att de kan antas tolereras av föreningen. Även enskilda medlemmars tillgångar och egendom kan beslagtas i samband med ett förbudsbeslut. Detta har visat sig vara mycket effektivt när det gäller framför allt den organi- serade brottsligheten och i synnerhet motorcykelklubbar. Medlem- marna fråntas då alla yttre attribut såsom jackor och hjälmar, men även motorcyklar. Eftersom de även kan förlora sina finansiella till- gångar undertrycks möjligheterna att åter inskaffa det som tagits i beslag. Beslut om förbud fattas av det federala inrikesministeriet om organisationen är aktiv i mer än en delstat och annars av en delstats inrikesministerium specifikt för den delstaten. Ett förbud gäller utan tidsbegränsning. Liksom alla myndighetsbeslut kan det överklagas till förvaltningsdomstol. har inget beslut, vare sig det fattats av det federala inrikesministeriet eller av en delstats inrikesmini- sterium, befunnits rättsvidrigt. Endast något enstaka beslut har där- efter överklagats till författningsdomstolen (dvs. den högsta förvalt- ningsrätten på federal nivå). Enligt § 9 i föreningslagen innebär ett föreningsförbud att den förbjudna föreningens symboler (”Kennzeichen”) inte längre får an- vändas i offentliga sammanhang eller på möten eller spridas i medier. Med symboler avses bl.a. flaggor, uniformer och slagord. I föreningslagen finns också en bestämmelse som förbjuder bil- dande av ersättningsföreningar (§ 20). Det sägs vara vanligt att en förbjuden förenings medlemmar till en början går under jorden för att sedan eventuellt fortsätta sin verksamhet utan att den förbjuds på nytt. Huruvida förbudet mot bildande av ersättningsföreningar har överträtts är en bedömningsfråga med utgångspunkt i likheterna mellan den gamla och den nya föreningen. Vid en sådan bedömning tas hänsyn till flera omständigheter, såsom om medlemskretsen är likartad och om föreningarna har huvudsakligen samma syfte och samma medel. Det finns inga bestämda kriterier för bedömningen, varför det är en grannlaga uppgift för ministeriet att fastställa om det verkligen rör sig om en förening som återuppstått fast i annan skep- nad. En sådan bedömning kan som regel inte göras förrän perso- nernas aktivitetsgrad blivit så pass hög (igen) att man kan tala om en förening. Förhållandena i andra länder I lagen om politiska partier (Parteiengetsetz43) finns allmänna bestämmelser om politiska partier. Av § 33 framgår att det är för- bjudet att bilda organisationer som för vidare ambitionerna i ett parti som förklarats författningsvidrigt enligt artikel 21 i grundlagen. Det är enligt strafflagen (Strafgesetzbuch [StGB]) straffbart att leda, delta i, sprida propaganda eller använda symboler hänförliga till ett parti som har förklarats författningsvidrigt eller en förening som har förbjudits för att den riktar sig mot den konstitutionella ord- ningen eller tanken om internationell förståelse (se §§ 84–87). Det är långt vanligare att föreningar förbjuds med stöd av arti- kel 9 än att politiska partier förklaras författningsvidriga med stöd av artikel 21 GG. Författningsdomstolen förbjöd det nynazistiska partiet Sozialistische Reichspartei Deutchtlands. förbjöds det kommunistiska partiet Kommunistische Partei (KPD). beslutade författningsdomstolen att avbryta ett förfa- rande om att förklara det nynazistiska partiet Nationaldemokratische Partei (NPD) författningsvidrigt. Bakgrunden till det var att en tillräcklig minoritet av ledamöterna i domstolen ansåg att myndigheternas utredning av partiet inte uppfyllde de konstitu- kraven på hur en sådan utredning ska bedrivas. Myndig- heterna hade bl.a. genomfört en mycket långtgående infiltration av partiet.44 ansöktes på nytt om att NPD skulle förklaras författ- ningsvidrigt på den grunden att partiet söker underminera den fria demokratiska grundordningen.45 Författningsdomstolen avslog an- sökan år 2017.46 Beträffande förutsättningarna för att förbjuda ett politiskt parti gjorde domstolen i pressmeddelande under punkten 2 bl.a. följande uttalanden (på engelska): d)The prohibition of a political party requires that the party seeks (darauf ausgehen) to undermine or abolish the free democratic basic order. It is not a means for prohibiting views or an ideology. Instead, the party must go beyond its commitment to its anti-constitutional aims in that it exceeds the threshold of actually combating the free democratic basic order. This criterion is met if the party actively and systematically advocates its aims and acts towards undermining or 43Gesetz über die politischen Parteien (1967) 44Se rättsfallet BVerfGE 107, 339. 45Ansökan gjordes av det tyska förbundsrådet (Bundesrat), som är behörigt att föra upp vissa mål i författningsdomstolen. 46BVerfG, Urteil des Zweiten Senats vom 17. Januar 2017 – 2 BvB 1/13 -, Rn. Förhållandena i andra länder abolishing the free democratic basic order. It does not require, however, that the party’s acts result in a specific danger to the legal interests protected by Art. 21 sec. 2 sentence 1 GG. However, there must be specific and weighty indications that at least make it appear possible that the party’s activities will be successful (potentiality). If, on the contrary, the acts of a party do not even suggest that it might possibly succeed in achieving its anti-constitutional aims, it is not necessary to protect the Constitution preventively by prohibiting the party. Thus, the Senate does not uphold the deviating definition set out in the judgment prohibiting the Communist Party of (KPD), according to which the fact that there are, according to human standards, no that the party will be able to realise its unconstitutional intention in the foreseeable future does not preclude the prohibition of the party (Decisions of the Federal Constitutional Court, Entscheidungen des Bundesverfassungsgerichts– BVerfGE 5, 85 <143>). e)Art. 21 sec. 2 GG leaves no room for assuming that there are other (unwritten) criteria. Neither is the principle of proportionality applied in proceedings regarding the prohibition of political parties, nor does a party’s similarity in nature to National Socialism provide a substitute for the criteria set out in Art. 21 sec. Nonetheless, similarity in nature to National Socialism can in fact serve as an indication of a party’s pursuit of anti-constitutional aims.47 Ett partiförbud förutsätter alltså, enligt domstolen, att partiet aktivt och systematiskt förespråkar sina mål och agerar för att underminera eller avskaffa den fria demokratiska ordningen. Det krävs inte att partiets agerande leder till en specifik fara för de rättsliga intressen som skyddas av artikel 21 (2) GG. Det måste dock finnas tunga och specifika indikationer på att det åtminstone framstår som möjligt att partiets aktiviteter blir framgångsrika. Om däremot partiets agerande inte ens antyder att det eventuellt skulle kunna lyckas uppnå sina antikonstitutionella mål, är det inte nödvändigt att i förebyggande syfte skydda konstitutionen genom att förbjuda partiet. Ett partis nationalsocialism kan vara en indikation på dess strävan mot anti- konstitutionella mål, men denna omständighet ersätter inte övriga nämnda kriterier. Såvitt avsåg NPD konstaterade domstolen att partiet visserligen strävar mot antikonstitutionella mål. Det fram- stod emellertid, enligt domstolen, som helt omöjligt att NPD skulle lyckas uppnå dessa mål, särskilt mot bakgrund av partiets struk- turella brister och bristande politisk relevans. 47Se pressmeddelande på engelska (No. 4/2017 of 17 January 2017) på domstolens webbplats 004.html []. Förhållandena i andra länder Det är, som sagt, långt vanligare att föreningar förbjuds med stöd av artikel 9 GG och föreningslagen. förbjöds tre s.k. höger- extremistiska (”rechtextremistische”) föreningar. På det tyska för- fattningsskyddets (Das Bundesamt für Verfassungsschutz, BfV) webbplats presenteras en översikt över de högerextremistiska org- anisationer som förbjudits av det federala inrikesministeriet och del- staternas inrikesministerium (drygt 50 förbud).48 Översikten gör inte anspråk på att vara fullständig. förbjöds Com- bat 18 . Combat 18 grundades i , som en väpnad gren till , och spreds sedan vidare till och flera andra länder. Målet var att an- hängarna skulle organisera sig i mindre celler för att sedan genom- föra våldsamma attentat.49 Blood & Honour är förbjudet i . förbjöds den nynazistiska föreningen . Den föreningen hade framför allt varit aktiv på inter- net.50 prövade författningsdomstolen ett av de i översikten nämnda förbudsbesluten, nämligen beslutet att förbjuda föreningen für nationale politische Gefangene und deren Angehörige e.V. (HNG). Domstolen tog ställning till om förbuden mot den föreningen och ytterligare två föreningar samt den till grund för förbuden liggande bestämmelsen i § 3 (1) föreningslagen var för- fattningsenliga.51 De tre föreningar som förbuden avsåg var 1) Inter- nationale Humanitäre e.V. (IHH), som anklaga- des för att indirekt ha stött en terroristorganisation genom att kana- lisera donationer till den och således aktivt ha motverkat tanken om internationell förståelse, 2) HNG, som anklagades för att i sin för- eningstidning ha uppmuntrat fängslade högerextremister i deras vilja att bekämpa grunderna för den konstitutionella ordningen och således aktivt och aggressivt ha motsatt sig den konstitutionella ordningen och den straffrättsliga lagstiftningen, och 3) Hells Westend am (HA), som anklagades för att ha stött medlemmarnas brottsliga verksamhet. 48Se n/verbotsmassnahmen_node.html#doc714138bodyText1 []. 49Siffran 18 står för bokstäverna A och H – . Se Kasurinen, Terrorgruppen 18 förbjuds i , och forbjuds-i-tyskland []. 50Se Dalsbro, Ytterligare en tysk nazistgrupp förbjuds, och []. 51BVerfG, Beschluss des vom 13. - 1 BvR 1474/12 -, Rn. Förhållandena i andra länder I sitt beslut avslog författningsdomstolen de tre föreningarnas författningsbesvär och anförde sammanfattningsvis följande. Arti- kel 9 (2) GG manifesterar en pluralistisk och militant konstitutio- nell demokrati och begränsar den föreningsfrihet som följer av artikel 9 (1) GG. Varje ingrepp i föreningsfriheten måste dock vara förenligt med proportionalitetsprincipen. Om förutsättningarna för ett förbud enligt artikel 9 (2) är uppfyllda, ska en förening förbjudas. Om det finns åtgärder tillgängliga som är mindre ingripande men lika effektiva för att skydda de intressen som anges i artikel 9 (2) ska dessa åtgärder väljas i stället. Några sådana åtgärder bedömdes inte vara tillgängliga i något av de tre aktuella fallen.