sou · H9B339 · 2022-01-01 00:00:00 — Vid en samlad bedömning anser utredningen att det inte finns tillräckliga skäl att föreslå en ändring som innebär att ordet identitet tas bort från ändamålsbestäm- melserna i . Utredningen anser att ändamålet att lämna uppgifter som behövs för kontroll av hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet i enlighet med författning eller regeringsuppdrag täcker in samtliga de behov som har. Det ändamålet bör därför ersätta de nuvarande ändamålen avseende E-hälsomyndig- heten. Därmed förenklas regleringen som den kommer att omfatta även nya behov som kan få av att kon- trollera hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet. Det föreslagna nya ändamålet bedöms vara förenligt med de ända- mål som fanns angivna i HOSP-förordningen när respektive person- uppgift samlades in till . Det primära ändamålet för behandlingen av personuppgifterna i är sedan registrets tillkomst att föra en aktuell förteckning över legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal (4 § HOSP-förordningen) och ända- mål avseende kontroll av hälso- och sjuk- vårdspersonals identitet och behörighet finns angivna. Det finns en nära koppling mellan dessa ändamål och att kontrollera hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet i enlighet med författning eller regeringsuppdrag. Detta bör också de regi- strerade ha insett. Det ska här sägas att samlade uppgifter om hälso- och sjukvårdspersonals behörighet enbart finns tillgängliga i HOSP- registret. Det föreslagna nya ändamålet bedöms vara förenligt med de ändamål som fanns angivna i HOSP-förordningen när respektive personuppgift samlades in till . Det är inga ytterligare kategorier av personuppgifter som föreslås bli tillgängliga för . Den ytterligare behandling som föreslås tillåtas innebär att , som får uppgifter från , kommer att få samma slags uppgifter för ett något vidare men ändå begränsat och mycket speci- fikt ändamål. Några nya negativa konsekvenser för de registrerade bedöms därför inte uppkomma med anledning av utredningens Annan elektronisk tillgång till Härtill kommer att det enligt artikel 23 i dataskyddsförord- ningen är tillåtet att under vissa förutsättningar genom nationell rätt begränsa de skyldigheter som finns enligt artikel 5. Det är utred- ningens bedömning att förslaget är förenligt med artikel 5 och 23 i dataskyddsförordningen. I inledningen (avsnitt 8.7.1) redogör utredningen för vad som gäller i fråga om information till de registrerade enligt artikel 14.4. och 14.5 i dataskyddsförordningen. Utredningen gör bedömningen att det skulle medföra en oproportionell ansträngning att informera de registrerade i detta fall då innehåller uppgifter om hundratusentals personer och dessa uppgifter inte har erhållits från de registrerade. Som redogörs för ovan, när det gäller , utgår data- skyddsregleringen från att varje behandling av personuppgifter måste vila på en rättslig grund. I dataskyddsförordningen räknas dessa rätts- liga grunder uttömmande upp i artikel 6.1. Behandlingen är rättsligt grundad om den t.ex. är nödvändig för att fullgöra en rättslig för- pliktelse som åvilar den personuppgiftsansvarige eller för att utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse eller som ett led i myndighets- utövning (artikel 6.1 c och e i dataskyddsförordningen). Av skäl 45 till dataskyddsförordningen framgår att hälso- och sjukvårdsändamål, såsom folkhälsa och socialt skydd och förvaltning av hälso- och sjuk- vårdstjänster inbegrips i allmänintresset. I delbetänkandet, avsnitt 4.6, redogör utredningen mer utförligt för vad som kan utgöra rättslig grund enligt dataskyddsförordningen. Ovan görs bedömningen att ytterligare behandling av de redan befintliga personuppgifterna i för E-hälsomyndig- hetens kontroll av hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörig- het i enlighet med författning eller regeringsuppdrag är förenlig med de ändamål för vilka personuppgifterna samlades in. Enligt skäl 50 till dataskyddsförordningen behövs då inte någon ny rättslig grund för den tillkommande behandlingen. Enligt utredningens förslag ska en ny bestämmelse om att Social- styrelsen får medge elektronisk tillgång till uppgifter införas i HOSP- förordningen. Som framgår i avsnitt 8.5.7 förutsätter utredningen att Annan elektronisk tillgång till genom ett sådant beslut medger den elektroniska tillgång till uppgifterna som har. Om beslut om sådant medgivande fattats, har Socialstyrel- sen enligt utredningens förslag också en skyldighet att ge den tillgång som beslutats. Denna uppgiftsskyldighet innebär en rättslig för- pliktelse. Behandlingen av personuppgifterna i , inklu- sive utlämnandet av uppgifter som möjliggör för att få de uppgifter som behövs för kontroll av hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet i enlighet med författning eller regeringsuppdrag, är därmed nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar , som är personuppgiftsansvarig (3 a §). Dessa rättsliga förpliktelser är fast- slagna i HOSP-förordningen. Syftet med tillhandahållandet av upp- gifter – att lämna uppgifter som behövs för kontroll av hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet i enlighet med författning eller regeringsuppdrag – framgår enligt utredningens förslag uttryckligen av HOSP-förordningen (jämför artikel 6.3 i dataskyddsförordningen). Begränsningen till detta syfte är ett sådant specifikt krav som avses i artikel 6.2 i dataskyddsför- ordningen. Ovan görs bedömningen att den ytterligare behandling av de redan befintliga personuppgifterna i som behövs för kontroll av hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet i enlighet med författning eller regerings- uppdrag är förenlig med de ändamål för vilka personuppgifterna samlades in. Enligt skäl 50 till dataskyddsförordningen behövs då inte någon ny rättslig grund för den tillkommande behandlingen. Avvägning mellan behov och integritetsrisker Att uppgifterna i även får behandlas för att lämna uppgifter som behövs för kontroll av hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet i enlighet med för- fattning eller regeringsuppdrag innebär ett ökat intrång i de regi- strerades personliga integritet, eftersom uppgifter får behandlas i nytt syfte. behov av den aktuella behand- lingen av personuppgifter behöver därför vägas mot de integritets- risker som är förknippade med behandlingen. Annan elektronisk tillgång till Enligt utredningens bedömning är integritetsriskerna med att även får behandla uppgifterna i för dessa ändamål relativt små. Genom att begränsa ändamålet till ut- lämnande av uppgifter som behövs för kon- troll av hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet i enlighet med författning eller regeringsuppdrag tillåts bara sådan behandling som är nödvändig för specifika arbetsuppgifter. Sammanfattningsvis bedömer utredningen att behoven av och fördelarna med att uppgifterna i får behandlas för utlämnande som möjliggör kontroll av hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet i enlighet med för- fattning eller regeringsuppdrag, överväger integritetsriskerna. Ett nytt ändamål för statistik? Svensk läkemedelsstatistik hanteras av men till viss del också av Socialstyrelsen27. Som framgår ovan ska E-hälso- myndigheten enligt sin instruktion framställa och tillhandahålla natio- nell läkemedelsstatistik. Begreppet nationell läkemedelsstatistik är dock brett och saknar en legal definition. Den statistik som E-hälso- myndigheten framställer avser bl.a. försäljningsuppgifter för läke- medelsgrupp uppdelade per yrkesgrupp, försäljningsuppgifter för läkemedelsgrupp, exklusive det som förskrivits av veterinärer, indi- katorer som beräknas utifrån antal förskrivare och läkemedelskost- nader, vilket får anses utgöra nationell läkemedelsstatistik. Utöver att framställa läkemedelsstatistik ansvarar bl.a. också för att samla in och tillhandahålla uppgifter om läkemedels- försäljning från apoteksaktörer, detaljhandel och partihandel som sker på svensk marknad. Läkemedelsstatistiken efterfrågas av aktörer som Kom- muner och Regioner, regioner, forskare, läkemedelsföretag, statistik- företag och andra (jämför dir. 2021:12). Den är av betydelse för sam- hället då den kan ge en ökad förståelse för exempelvis samhällets samlade läkemedelskostnader. I finansieras läkemedel som används i huvudsak med skattemedel. Dessutom är statistiken av bety- 27Socialstyrelsen publicerar rapporten om läkemedel, den innehåller statistik om läke- medel på recept samt vissa uppgifter om receptfria läkemedel och läkemedel till den slutna vården. Rapporten ingår i officiella statistik och publiceras . Annan elektronisk tillgång till delse för ett flertal processer inom läkemedelsområdet som syftar till en mer patientsäker och kostnadseffektiv läkemedelsanvändning. Statistiken om läkemedel grundar sig ofta på flera källor. Upp- gifter om receptförskrivna läkemedel hämtas från läkemedels- registret28, där det finns uppgifter om förskrivarens yrke, specialitet och arbetsplatskod, och uppgifter om utbildningsnivå, som kan hämtas från . Uppgifter om rekvisition till öppen och sluten vård samt köp av receptfria läkemedel finns hos E- hälsomyndigheten. Den som säljer läkemedel i är skyldig att regelbundet rapportera in försäljningsuppgifter till myndigheten. började lagen om nationell läkemedelslista29 att gälla. I listan finns bl.a. uppgifter om förskrivarens namn, yrke, specialitet, arbetsplats, arbetsplatskod och förskrivarkod. får använda uppgifterna i listan för bl.a. statistik (3 kap. 5 § lagen om nationell läkemedelslista). I avsnitt 8.3.7 föreslås att E-hälsomyndig- heten ska få behandla uppgifterna i den nationella läkemedelslistan i enlighet med ändamålen i 3 kap. 2–5 §§ lagen om nationell läke- medelslista, trots den ändamålsbegränsning som annars ska gälla vid elektronisk tillgång till . Utredningens bedömning är att inte behöver uppgifter från för att tillhandahålla eller framställa statistik. Myndigheten har framfört att i de fall uppgifterna finns tillgängliga i andra register vid myndigheten så har uppgifterna ursprungligen hämtats från varför det finns behov av att lägga till ett ändamål om statistik. Utredningen har dock inte kunnat identifiera behov av uppgifter utanför nationella läkemedels- listan, användande av dem ska enligt utredningens redovisning ovan vara möjligt utifrån förslaget i avsnitt 8.3.7. Myndigheten har vidare framfört att de uppgifter som myndigheten redan har eller inhämtar från annat håll för statistik kontrolleras mot uppgifter i HOSP- registret. I det fallet bör dock det föreslagna ändamålet om E-hälso- myndighetens kontroll av hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet i enlighet med författning eller regeringsuppdrag kunna användas. 28Läkemedelsregistret regleras i förordningen (2005:363) om läkemedelsregister hos Social- styrelsen samt i lagen (1996:1156) om receptregister. Alla uppgifter i läkemedelsregistret kom- mer från . 29Nationella läkemedelslistan ersatte receptregistret och läkemedelsförteck- ningen. All information från dessa två register fördes över till den nationella läkemedelslistan. Annan elektronisk tillgång till 8.7.4Läkemedelsverkets kontroll av hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet i dispensärenden Utredningen gör i avsnitt 8.5.3 bedömningen att det behöver införas ett nytt ändamål i HOSP-förordningen som innebär att person- uppgifterna i får behandlas för att Läkemedels- verket ska kunna kontrollera hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet vid handläggning av ärenden om dispens från begränsningar av förordnande och utlämnande av vissa läkemedel. Det bör uttryckligen anges att personuppgifterna i även får behandlas för att kontrollera hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet vid handläggning av ärenden om dispens från begränsningar av förordnande och utlämnande av läkemedel. Det bör gälla även de personuppgifter som redan samlats in till HOSP- registret. Det huvudsakliga och ursprungliga ändamålet för behandlingen av personuppgifterna i är att föra en aktuell för- teckning över legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal (4 § HOSP- förordningen). Syftet med att kunna föra en sådan förteckning får anses vara att säkerställa att en god och säker vård kan tillhanda- hållas. Det finns en nära koppling mellan dessa ändamål och att kontrollera hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet vid handläggning av ärenden om dispens där en viss behörighet hos sökanden är en förutsättning för att en dispens ska kunna utfärdas. Detta bör också de registrerade ha insett. Det ska här sägas att samlade uppgifter om hälso- och sjukvårdspersonals behörighet enbart finns tillgängliga i . Det föreslagna nya ända- målet bedöms vara förenligt med de ändamål som fanns angivna i HOSP-förordningen när respektive personuppgift samlades in till . Härtill kommer att det enligt artikel 23 i dataskyddsförordningen är tillåtet att under vissa förutsättningar genom nationell rätt begränsa de skyldigheter som finns enligt artikel 5. Det är utredningens bedömning att förslaget är förenligt med artikel 5 och 23 i data- skyddsförordningen. Det ytterligare tillgängliggörandet av personuppgifter som före- slås genom det nya ändamålet innebär i praktiken att Läkemedels- Annan elektronisk tillgång till verket kan få tillgång till uppgift om läkares yrke, specialitet, datum för utfärdande av legitimation respektive bevis om specialistkom- petens, datum när ett tidsbegränsat behörighetsbevis upphör att gälla, beslut om prövotid, datum för återkallelse av legitimation, för- skrivarkod och omfattning av förskrivningsrätt. Vissa av dessa upp- gifter kan i viss mån anses vara av känslig natur, men inte av särskilt integritetskänslig natur (avsnitt 8.5.3). Den ytterligare behandling som föreslås tillåtas innebär att kommer att få behandla uppgifter för ett begränsat och mycket specifikt ändamål. Några negativa konsekvenser för de registrerade bedöms därför inte uppkomma med anledning av utredningens förslag. I inledningen (avsnitt 8.7.1) redogör utredningen för vad som gäller i fråga om information till de registrerade enligt artikel 14.4. och 14.5 i dataskyddsförordningen. Utredningen gör bedömningen att det skulle medföra en oproportionell ansträngning att informera de registrerade i detta fall då innehåller uppgifter om hundratusentals personer som inte har erhållits från de registrerade. Dataskyddsregleringen utgår från att varje behandling av person- uppgifter måste vila på en rättslig grund. I dataskyddsförordningen räknas dessa rättsliga grunder uttömmande upp i artikel 6.1. Behand- lingen är rättsligt grundad om den t.ex. är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den personuppgiftsansvarige eller för att utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse eller som ett led i myndighetsutövning (artikel 6.1 c och e i dataskyddsförordningen). Av skäl 45 till dataskyddsförordningen framgår att hälso- och sjuk- vårdsändamål, såsom folkhälsa och socialt skydd och förvaltning av hälso- och sjukvårdstjänster inbegrips i allmänintresset. I delbetän- kandet, avsnitt 4.6, redogör utredningen mer utförligt för vad som kan utgöra rättslig grund enligt dataskyddsförordningen. Enligt utredningens förslag ska en ny bestämmelse om att Social- styrelsen får medge elektronisk tillgång till uppgifter införas i HOSP-förordningen. Utredningen gör i avsnitt 8.5.3 bedömningen att bör använda den föreslagna möjligheten för att medge elektronisk tillgång till uppgifter i HOSP- registret. När beslut om sådant medgivande fattats, har Annan elektronisk tillgång till enligt utredningens förslag också en skyldighet att ge den tillgång som beslutats. Denna uppgiftsskyldighet innebär en rättslig förplik- telse. Behandlingen av personuppgifterna i , inklusive utlämnandet av uppgifter till för att kontrollera hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet vid hand- läggning av ärenden om dispens från begränsningar av förordnande och utlämnande av läkemedel, är därmed nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar , som är personupp- giftsansvarig (3 a §). Den rättsliga förpliktelsen är fastslagen i HOSP-förordningen. Syftet med tillhandahållandet av uppgifter – att kontrollera hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörig- het vid handläggning av ärenden om dispens från begränsningar av förordnande och utlämnande av läkemedel – framgår uttryckligen av HOSP-förordningen (jämför artikel 6.3 i dataskyddsförordningen). Begränsningen till handläggningen av dispensärenden är ett sådant specifikt krav som avses i artikel 6.2 i dataskyddsförordningen. Ovan görs bedömningen att ytterligare behandling av de redan befintliga personuppgifterna i för att Läkemedels- verket ska få tillgång till uppgifter i dispensärenden är förenlig med de ändamål för vilka personuppgifterna samlades in. Enligt skäl 50 till dataskyddsförordningen behövs då inte någon ny rättslig grund för den tillkommande behandlingen. Avvägning mellan behov och integritetsrisker Att uppgifterna i även får användas för att kon- trollera hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet vid handläggning av ärenden om dispens från begränsningar av förord- nande och utlämnande av läkemedel innebär ett ökat intrång i de registrerades personliga integritet, eftersom behandling av person- uppgifterna får ske i ett nytt syfte. Behovet av detta behöver därför vägas mot de integritetsrisker som är förknippade med behandlingen. Enligt utredningens bedömning är integritetsriskerna med att uppgifterna i får behandlas även för detta ändamål relativt små. Genom att begränsa ändamålet till utlämnande för att kontrollera hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet vid handläggning av ärenden om dispens från begränsningar av för- ordnande och utlämnande av läkemedel tillåts bara sådan behandling Annan elektronisk tillgång till som är nödvändig för en mycket specifik arbetsuppgift. Det är dess- utom enbart som handlägger ärenden om dispens från begränsningar av förordnande och utlämnande av vissa läkemedel. Det är utredningens sammanfattande slutsats att behoven av och fördelarna med att uppgifterna i får behandlas för utlämnande för att kontrollera hälso- och sjukvårdspersonals identitet och behörighet vid handläggning av ärenden om dispens från begräns- ningar av förordnande och utlämnande av läkemedel överväger inte- gritetsriskerna. 8.8Ändamål om planering för bemanning av krigsorganisationer Regioner och kommuner har i egenskap av offentliga vårdgivare elektronisk tillgång till vissa uppgifter i . Enligt 7 a § HOSP-förordningen får en offentlig vårdgivare ha direktåtkomst till uppgifter som avses i 6 § 1, 3 och 5–10 HOSP-förordningen. Upp- gifterna får lämnas ut för något av de ändamål som anges i 5 § HOSP- förordningen. Utredningen föreslår i avsnitt 8.3.2 att denna möjlighet ska ersättas med en möjlighet för att besluta att medge myndigheter och offentliga vårdgivare elektronisk tillgång till upp- gifter i . Utredningen har i uppdrag att analysera de rättsliga förutsätt- ningarna för hälso- och sjukvårdshuvudmännen, dvs. regionerna och kommunerna, att få direktåtkomst till uppgifter i registret även i syfte att skapa förutsättningar för att bemanna deras krigsorgani- sationer. För detta är, vid sidan av uppgifter om de registrerade som regioner och kommuner redan får ha direktåtkomst till, uppgiften om folkbokföringsort i 6 § 2 HOSP-förordningen relevant. omfattades bl.a. hälso- och sjukvårdspersonal av den numera upphävda lagen (1981:292) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. Lagen innebar att ett antal personalkategorier som i fred var, eller hade varit, verksamma Annan elektronisk tillgång till inom bl.a. hälso- och sjukvården hade tjänsteplikt när landet var i krig. Lagen upphävdes i samband med att den nuvarande lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt infördes. Regeringen gjorde bedömningen att de berörda personalkategorierna, i likhet med andra arbetstagare, till och med skulle omfattas av totalförsvarsplikten.30 fick i uppdrag av regeringen att inrätta ett särskilt register över hälso- och sjukvårdspersonal, INTEGER.31 Det var ett personalförsörjningsregister för krig och innehöll relevanta uppgifter om olika yrkeskategorier inom hälso- och sjukvården. Upp- draget upphävdes genom beslut år 2009.32 Regeringen anförde dock i beslutet att det regelverk om uppgiftsskyldighet i lagen om total- försvarsplikt som registret vilade på skulle kvarstå för en eventuell framtida återuppbyggnad. Trots att regionerna och kommunerna har ansvar för att bedriva sjukvård och planera sin verksamhet under höjd beredskap saknar de möjlighet att skapa en överblick över vilken hälso- och sjuk- vårdspersonal som finns i regionen eller kommunen. Den pågående Utredningen om hälso- och sjukvårdens beredskap (S 2018:09) gör i sitt delbetänkande Personalförsörjning i kris och krig (SOU 2020:23) bedömningen att det bör övervägas om det finns behov av att åter- uppta arbetet med ett centralt register över hälso- och sjukvårds- personal för personalförsörjning i krig.33 Ett sådant register skulle enligt den utredningen syfta till att skapa förutsättningar för hälso- och sjukvårdshuvudmännen att få tillgång till hälso- och sjukvårds- personal som inte är anställd hos regionen eller kommunen. Dagens säkerhetspolitiska situation och den återupptagna planeringen av totalförsvaret innebär enligt Utredningen om hälso- och sjukvårdens beredskap att det finns behov av att kunna använda tillgänglig perso- nal på ett för samhället effektivt sätt. Det är särskilt viktigt att för- beredelserna för krig medför att all hälso- och sjukvårdspersonal som finns att tillgå kan användas i händelse av krig och att utbildad hälso- och sjukvårdspersonal krigsplaceras där de gör bäst nytta i totalförsvaret.34 1994/95:6, Totalförsvarsplikt. 31Uppdrag åt att genomföra ett register för hälso- och sjukvårdspersonal i krig (S 5421/87). 32Upphävande av beslut om att föra register över hälso- och sjukvårdspersonal i krig (S 2009/4363/FS). 33SOU 2020:23, s. 136. 34SOU 2020:23, s. 139–141. Annan elektronisk tillgång till 8.8.3Regioners och kommuners ansvar för krigsorganisationer Regionernas och kommunernas beredskapsförberedelser regleras i 3 kap. 1 § lagen (2006:544) om kommuners och regioners åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap. Av bestämmelsen framgår att regioner och kommuner ska vidta de förberedelser som behövs för verksamheten under höjd beredskap. Även 7 § lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap är av betydelse, där framgår att regioner och kommuner vid höjd bered- skap ska vidta de särskilda åtgärder i fråga om planering och inrikt- ning av verksamheten, tjänstgöring och ledighet för personal samt användning av tillgängliga resurser som är nödvändiga för att de under de rådande förhållandena ska kunna fullgöra sina uppgifter inom totalförsvaret. Ansvaret för beredskapsförberedelser utvecklas vidare i 4 § förordningen (2006:637) om kommuners och regioners åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap. Av förordningen framgår att varje region och kommun ska ha de planer som behövs för verksamheten under höjd bered- skap. Planerna ska innehålla uppgifter om den verksamhet som är avsedd att bedrivas under höjd beredskap. Av planerna ska också framgå krigsorganisationen, den personal som ska tjänstgöra i denna och vad som i övrigt behövs för att regionen eller kommunen ska kunna höja sin beredskap och bedriva verksamheten under höjd beredskap. Höjd beredskap är antingen skärpt beredskap eller högsta beredskap. Är i krigsfara eller råder det sådana utomordent- liga förhållanden som är föranledda av att det är krig utanför gränser eller av att har varit i krig eller krigsfara, får reger- ingen besluta om skärpt eller högsta beredskap. Vid höjd beredskap kan andra lagar användas vid sidan av dem som gäller i fredstid.