sou · H9B337 · 2022-01-01 00:00:00 — för att hjälpen ska kunna ges. rätten till insats alla åtgärder som Om behovet avser hjälp med är direkt nödvändiga för att hjäl- måltider i form av sondmatning, pen ska kunna ges. omfattar rätten till insats alla åt- avser hjälp med måltider i form gärder som är direkt nödvändiga av sondmatning, omfattar rätten för förberedelse och efterarbete i till insats alla åtgärder som är di- samband med sådana måltider. rekt nödvändiga för förberedelse Personlig assistans för andra per- och efterarbete i samband med sonliga behov avser även stans för andra personliga behov avser även 1.tid under den enskildes dygnsvila när en assistent behöver vara tillgänglig i väntan på att den enskilde behöver hjälp utan att det är fråga om tillsyn (väntetid), 2.tid under den enskildes dygnsvila när en assistent i stället be- höver finnas till förfogande på annan plats i väntan på att den en- skilde behöver hjälp (beredskap), och 3.tid när en assistent behöver vara närvarande i samband med en aktivitet utanför den enskildes hem på grund av att ett hjälpbehov kan förväntas uppstå. Den som har behov av mer än en personlig assistent , har rätt till två eller flera assistenter endast om möjligheterna att få bidrag enligt lagen (2018:222) om bostadsanpassningsbidrag eller hjälpmedel enligt hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), har utretts. När behovet av personlig as- När behovet av personlig as- bedöms för ett barn ska bedöms för ett barn ska det bortses från det hjälpbehov det bortses från det hjälpbehov som en vårdnadshavare normalt som en vårdnadshavare normalt ska tillgodose enligt föräldrabal- ska tillgodose enligt föräldrabal- ken med hänsyn till barnets ål- ken med hänsyn till barnets ål- der, utveckling och övriga om- der, utveckling och övriga om- Detta ska ske ge- inte till den del hjälpbehovet av- nom att det från barnets totala hjälpbehov görs ett schablonav- drag (föräldraavdrag). drag ska göras till den del hjälpbe- 1. andning, 1. sådant stöd som avses i 9 a § första stycket 1 eller 7, 2. åtgärder som är direkt nöd- 2. åtgärder som är direkt nöd- vändiga för att hjälp med and- vändiga för att hjälp enligt 9 a § ning ska kunna ges, första stycket 1 eller 7 ska kunna 3. måltider i form av sondmatning, eller 2Senaste lydelse 2020:441. 4.åtgärder som är direkt nödvändiga för förberedelse och efter- arbete i samband med sådana måltider. Regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om beräkning av föräldraavdrag enligt första stycket. Om omvårdnadsbidrag lämnas får det inte påverka bedömningen av behovet av personlig assistans. Vid bedömningen om ett barns behov av hjälp med de grundläg- gande behoven är av sådan om- fattning att det finns en rätt till personlig assistans enligt 9 a § ska hänsyn tas till det som bedöms vara barnets bästa. Personlig assistans enligt 9 § 2 lämnas inte för sjukvårdande in- satser enligt hälso- och sjukvårds- lagen (2017:30). Behov av hjälp med grundläg- gande behov enligt 9 a § som utgör sjukvårdande insatser enligt hälso- och sjukvårdslagen ska däremot beaktas vid bedömningen av om rätt till personlig assistans förelig- ger, om den ansvariga sjukvårds- huvudmannen ingått en överens- kommelse med arbetsgivare till personliga assistenter om utfö- rande av de sjukvårdande insat- serna. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för personlig assistans som avser tid före ikraftträdandet. 1.2Förslag till lag om ändring i socialförsäkringsbalken Härigenom föreskrivs att 51 kap. 5 och 6 §§ samt 51 kap. 12 och 13 §§ socialförsäkringsbalken ska ha följande lydelse. Assistansersättning lämnas inte för sjukvårdande insatser enligt hälso- och sjukvårdslagen (2017:30). Behov av hjälp med grundläg- gande behov enligt 9 a § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade som utgör sjukvårdande insatser enligt hälso- och sjukvårdslagen ska där- emot beaktas vid bedömningen av om rätt till assistansersättning fö- religger, om den ansvariga sjuk- vårdshuvudmannen har ingått en överenskommelse med arbetsgi- vare till personliga assistenter om utförande av de sjukvårdande in- satserna. I106 kap. 24–25 a §§ finns bestämmelser om rätten till assistans- ersättning när den funktionshindrade vårdas på en institution, bor i en gruppbostad eller vistas i eller deltar i barnomsorg, skola eller dag- lig verksamhet enligt 9 § 10 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. När behovet av personlig assi- När behovet av personlig as- stans bedöms för ett barn ska det bedöms för ett barn ska bortses från det hjälpbehov som det bortses från det hjälpbehov 3Senaste lydelse 2020:440. 4Senaste lydelse 2020:440. en vårdnadshavare normalt ska som en vårdnadshavare nor- malt ska tillgodose enligt för- med hänsyn till barnets ålder, ut- veckling och övriga omständig- Detta gäller dock inte till den del hjälpbehovet avser ska ske genom att det från bar- nets totala hjälpbehov görs ett schablonavdrag (föräldraavdrag). Inget avdrag ska göras till den 1. andning, 9 a § första stycket 1 eller 7 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, 2. åtgärder som är direkt nöd- 2. åtgärder som är direkt nöd- vändiga för att hjälp med and- vändiga för sådan hjälp som av- ning ska kunna ges, ses i 9 a § första stycket 1 eller 7 lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade ska kunna 3.måltider i form av sondmatning, eller 4.åtgärder som är direkt nödvändiga för förberedelse och efter- arbete i samband med sådana måltider. Regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regerings- formen meddela föreskrifter om beräkning av föräldraavdrag en- ligt första stycket. Om omvårdnadsbidrag lämnas får det inte påverka bedömningen enligt 3 §. Rätten till assistansersättning ska omprövas i den utsträckning som denna rätt har minskat i omfattning på grund av väsentligt änd- rade förhållanden som är hänförliga till den försäkrade. 5Senaste lydelse 2018:122. Omprövning med anledning av upphörande av en sådan över- enskommelse som avses i 51 kap. 5 § andra stycket får inte göras ti- digare än efter att över- enskommelsen ska anses ha upp- hört. En ändring av assistansersättning vid väsentligt ändrade förhål- landen ska gälla från och med den månad när anledningen till ändring uppkom. Detta gäller dock inte i den ut- sträckning som anledningen till ändringen är att en sådan överens- kommelse som avses i 51 kap. 5 § andra stycket har upphört att gälla. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för assistansersättning som avser tid före ikraftträdandet. 6Senaste lydelse 2010:110. 1.3Förslag till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) Härigenom föreskrivs att det i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) ska införas dels en ny paragraf, 5 kap. 9 §, med följande lydelse, dels en ny rubrik närmast före 5 kap. 9 §, som ska lyda ”Särskilda skyldigheter i fråga om vissa personer med funktionsnedsättning”. Särskilda skyldigheter i fråga om vissa personer med När hälso- och sjukvård ges till personer med stora och varaktiga skilt övervägas om vård- och be- handlingsinsatserna kan ges på ett sätt som i högre utsträckning möj- liggör för den enskilde att leva och delta i samhällslivet på samma villkor som andra. Denna lag träder i kraft . 1.4Förslag till lag om ändring av patientlagen (2014:821) Härigenom föreskrivs att 5 kap. 2 § patientlagen (2014:821) ska ha följande lydelse. En patients medverkan i hälso- En patients medverkan i hälso- och sjukvården genom att han och sjukvården genom att han eller hon själv utför vissa vård- eller hon själv, eller med hjälp av någon annan, utför vissa vård- el- ler behandlingsåtgärder ska utgå och individuella förutsättningar. från patientens önskemål och in- Särskilda bestämmelser om så- dana vård- och behandlingsåtgär- der som avses i första stycket finns i lagen (0000:00) om egenvård. Denna lag träder i kraft . 1.5Förslag till lag om egenvård Härigenom föreskrivs följande. Lagens syfte, innehåll och tillämpningsområde 1 § Denna lag syftar till att främja hög patientsäkerhet när hälso- och sjukvårdsåtgärder utförs som egenvård. Lagen innehåller bestämmelser om 1.bedömningen av om en patient själv, eller med hjälp av någon annan, kan utföra vissa vård- eller behandlingsåtgärder (kapitel 2), och 2.vad som gäller när patienten behöver hjälp att utföra vård- eller behandlingsåtgärden av någon som gör det i sin yrkesutövning (kapitel 3). Lagen gäller inom sådan verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (2017:30). 2 § I denna lag avses med 1.hälso- och sjukvårdsåtgärd: åtgärd för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. 2.egenvård: hälso- och sjukvårdsåtgärd som behandlande legiti- merad yrkesutövare inom hälso- och sjukvården har bedömt att pa- tienten kan utföra själv eller med hjälp av någon annan. 3.egenvårdsbedömning: bedömning att en hälso- och sjukvårds- åtgärd kan utföras som egenvård. Utförandet av egenvård omfattas inte av hälso- och sjuk- vårdslagen (2017:30). Vem får göra en egenvårdsbedömning 1 § En egenvårdsbedömning får endast göras av behandlande legi- timerad yrkesutövare inom hälso- och sjukvården. Patienten ska vara delaktig och få information 2 § En egenvårdsbedömning enligt 1 § ska göras i samråd med pa- tienten och med respekt för dennes självbestämmande och integritet samt behov av trygghet och säkerhet. 3 § I samband med att egenvård övervägs ska patienten få den in- formation som behövs för att han eller hon kunna utöva sitt självbe- stämmande. Information till patienten ska ges på det sätt som fram- går av 3 kap. 6–7 §§ patientlagen (2014:821). Bestämmelser om vilken information en patient ska få finns även i 3 kap. patientlagen. 4 § En hälso- och sjukvårdsåtgärd får endast bedömas kunna utfö- ras som egenvård om det är förenligt med kravet på en god vård. Vid bedömningen ska beaktas bland annat: 1.patientens individuella förutsättningar och livssituation, 2.hälso- och sjukvårdsåtgärdens art, och 3.vilka följder som ett felaktigt utförande skulle kunna få för pa- tienten. Om patienten behöver hjälp att utföra åtgärden ska vid egen- vårdsbedömningen även särskilt beaktas: 1.förutsättningarna för patienten att vara delaktig i utförandet, praktiskt eller genom instruktioner, och 2.i vilken utsträckning det är möjligt att, med de som ska hjälpa patienten med egenvården, utbyta information om ordinationer och andra omständigheter som är nödvändiga för att hjälp med egenvår- den ska kunna ges på ett tryggt och säkert sätt. När en patient behöver hjälp att utföra åtgärden av någon som gör detta inom ramen för sin yrkesutövning kan en hälso- och sjukvårdsåtgärd endast bedömas kunna utföras som egenvård om samverkan först har skett enligt 3 kap. 1 §. När patienten behöver hjälp att utföra egenvården av någon som gör det i sin yrkesutövning 1 § Om patienten behöver hjälp med utförandet av egenvård av nå- gon som gör detta inom ramen för sin yrkesutövning ska den som är ansvarig för egenvårdsbedömningen enligt 2 kap. 1 § samverka med ansvarig befattningshavare hos arbetsgivaren för de som ska hjälpa den enskilde med egenvården. Samverkan ska ha den form och omfattning som krävs för att en bedömning enligt 2 kap. 4 § ska kunna göras och för att en åtgärd som bedömts som egenvård ska kunna utföras på ett sätt som är tryggt och säkert för patienten. Samverkan ska alltid omfatta: 1.vilken åtgärd som avses och de moment som åtgärden består i, 2.vilka följder som ett felaktigt utförande skulle kunna få för pa- tienten, 3.vilken information, instruktion och rådgivning i medicinska frågor som hälso- och sjukvården behöver tillhandahålla, 4.hur information om ordinationer och andra omständigheter som är nödvändiga för att hjälp med egenvård ska kunna ges på ett tryggt och säkert sätt, ska komma den som utför åtgärden till del, och 5.hur information om skador och risker för skador som inträffat vid utförandet av egenvården ska komma hälso- och sjukvården till del. Skriftlig planering för egenvården 2 § Om patienten behöver hjälp med utförandet av egenvård av nå- gon som gör detta inom ramen för sin yrkesutövning ska den som ansvarar för egenvårdsbedömningen enligt 2 kap. 1 § upprätta en skriftlig planering för egenvården, om inte detta med hänsyn till åt- gärdens art är uppenbart obehövligt. 3 § En planering enligt 2 § ska ha den omfattning som krävs för att egenvården ska kunna utföras på ett sätt som är tryggt och säkert för patienten. Av planeringen ska det alltid framgå 1.vilken åtgärd som har bedömts kunna utföras som egenvård, 2.vilka kunskaper som den som hjälper den enskilde med egen- vården behöver ha, 3.hur information och instruktioner ska ges till den som hjälper patienten med egenvården, 4.vem inom hälso- och sjukvården som ska kontaktas om det uppstår frågor om hur egenvården ska utföras, 5.vilka åtgärder som ska vidtas och vem inom hälso- och sjukvår- den som ska kontaktas om patientens situation förändras, 6.vilka åtgärder som ska vidtas och vem inom hälso- och sjukvår- den som ska kontaktas om patienten har drabbats av skada eller har utsatts för risk att drabbas av skada eller sjukdom i samband med egenvården, och 7.hur och med vilket intervall som egenvårdsbedömningen ska följas upp av hälso- och sjukvården. Den skriftliga planeringen ska lämnas till patienten och till ansvarig befattningshavare hos arbetsgivaren för den som ska hjälpa den enskilde med egenvården, om inte bestämmelser om sekretess och tystnadsplikt hindrar detta. 4 § Om patienten behöver hjälp med utförandet av egenvården av någon som gör detta inom ramen för sin yrkesutövning ska följande dokumenteras i patientens journal: 1.de överväganden som gjorts i samband med egenvårdsbedöm- ningen enligt 2 kap. 4 §, 2.uppgift om den enskildes inställning till att hälso- och sjukvår- den, med de som ska hjälpa patienten med egenvården, utbyter in- formation om ordinationer och andra omständigheter som är nöd- vändiga för att hjälp med egenvården ska kunna ges på ett tryggt och säkert sätt, 3.uppgifter om åtgärder som vidtagits som en del i samverkan enligt 3 kap. 1 §, och 4.innehållet i den planering som upprättats enligt 3 kap. 2–3 §§. Bestämmelser om vad en patientjournal ska innehålla finns även i 3 kap. patientdatalagen (2008:355). Ansvar för instruktion och rådgivning 5 § Om patienten behöver hjälp med utförandet av egenvården av någon som gör detta inom ramen för sin yrkesutövning, och hälso- och sjukvårdsåtgärden bedöms kunna utföras som egenvård efter viss instruktion, ansvarar den inom hälso- och sjukvården som an- svarar för egenvårdsbedömningen för att de personer som ska hjälpa den enskilde får den instruktion, information och tillgång till rådgiv- ning i medicinska frågor som behövs för att uppgifterna ska kunna utföras på ett säkert sätt. 6 § När patienten får hjälp med utförandet av egenvården av någon som gör detta inom ramen för sin yrkesutövning ska den inom hälso- och sjukvården som ansvarar för egenvårdsbedömningen följa upp denna regelbundet, om det inte är uppenbart obehövligt. Hur uppföljningen närmare ska gå till ska framgå av den skriftliga plane- ringen enligt 3 kap. 2–3 §§. Utöver vad som följer av första stycket ska en förnyad egenvårds- bedömning alltid göras om det kommer till hälso- och sjukvårdens kännedom att 1.de förutsättningar som legat till grund för egenvårdsbedöm- ningen väsentligt har förändrats, eller 2.en skada eller risk för skada har inträffat i samband med egen- vården. Denna lag träder i kraft . 1.6Förslag till förordning om ändring i förordningen (1993:1090) om stöd och service till vissa funktionshindrade Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1993:1090) om stöd och service till vissa funktionshindrade dels att 7 och 8 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas fyra nya paragrafer, 4 a, 4 b, 4 c och 6 a §§, med följande lydelse, dels att rubriken närmast före 4 a § ska lyda ”Verksamheter som erbjuder hjälp med egenvård”, dels att rubriken närmast före 6 a § ska lyda ”Schablon för föräld- raavdrag vid personlig assistans”, dels att det ska införas en bilaga av följande lydelse. 9 § 2–10 lagen (1993:387) om stöd och ser- får hjälp med utförande av sådana uppgifter som avses i lagen (0000:00) om egenvård endast ges med behandlande legitimerad yr- kesutövare inom hälso- och sjuk- 2. den personal som ska hjälpa den enskilde med egenvården har tagit del av den skriftliga plane- ring som ska upprättas av behand- inom hälso- och sjukvården i en- lighet med 3 kap. 2–3 §§ lagen om egenvård, och 3.det finns de förutsättningar som behövs för att nödvändig in- formation som rör egenvårdens utförande ska kunna utbytas med den inom hälso- och sjukvården som är ansvarig för egenvårdsbe- dömningen. Om det i en verksamhet som avses i 4 a § har inträffat en hän- delse som medfört skada eller en påtaglig risk för skada i samband med att hjälp med egenvård har givits, ansvarar ansvarig befatt- ningshavare i verksamheten för att den inom hälso- och sjukvården som är ansvarig för egenvårdsbe- dömningen informeras. Det- samma gäller om ansvarig befatt- ningshavare i verksamheten bedö- mer att hjälp med egenvården kan ges på ett säkert sätt. Skyldighet att lämna informa- tion enligt första stycket föreligger dock inte om det finns hinder mot ett sådant överlämnande enligt bestämmelser om sekretess eller tystnadsplikt i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) och la- gen (1993:387) om stöd och ser- vice till vissa funktionshindrade. I verksamhet som avses i 4 a § ska det finnas de rutiner som be- hövs för att hjälp med egenvård ska kunna ges på ett sätt som är tryggt och säkert för den enskilde. Av rutinerna ska bland annat framgå hur verksamheten arbetar för att uppfylla de krav som följer av 4 a–b §§. Schablon för föräldraavdrag vid personlig assistans Vid tillämpning av 9 f § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade ska det föräldraavdrag göras som föl- jer av bilagan till denna förord- ning. En ansökan hos Inspektionen för vård och omsorg enligt 23 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade om tillstånd att bedriva enskild verksamhet som avses i 9 § 6–10 samma lag ska vara skriftlig, egenhändigt undertecknad av sökanden eller behörig företrädare för sökanden och ange 1.vilken verksamhet som ska bedrivas, 2.vem som ska bedriva verksamheten, 3.hur verksamheten ska bedrivas och dess omfattning 4.för vilka personer verksamheten är avsedd och om den riktar sig till barn, 5.hur verksamheten ska finansieras, 6.vem som ska förestå verksamheten, 7.vilken personal som ska anlitas och personalens utbildning, 7Senaste lydelse 2013:279. 8. de rutiner enligt 4 c § som verksamheten har om hjälp med egenvård ska ges, och 8. hur det ska säkerställas att 9. hur det ska säkerställas att verksamheten bedrivs enligt gäl- verksamheten bedrivs enligt gäl- Till ansökan ska fogas ritningar över de lokaler som verksam- heten ska vara inrymd i samt uppgift om vilka brandskyddsåtgärder som har vidtagits. En ansökan hos Inspektionen för vård och omsorg enligt 23 § la- gen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade om tillstånd att bedriva enskild verksamhet som avses i 9 § 2–5 samma lag ska vara skriftlig, egenhändigt undertecknad av sökanden eller behörig företrädare för sökanden och ange 1.vilken verksamhet som ska bedrivas, 2.vem som ska bedriva verksamheten, 3.hur verksamheten ska bedrivas och dess organisation, 4.för vilka personer verksamheten är avsedd och om den riktar sig till barn, 5.hur verksamheten ska finansieras, 6.vem som ska vara ansvarig för verksamheten 7.vilken personal som ska anlitas och personalens kompetensut- veckling, 8.hur det ska säkerställas att verksamheten bedrivs enligt gäl- lande rätt, 9.hur avtal med den insatsbe- rättigade ska utformas och hur den insatsberättigades rätt till in- flytande ska tillgodoses, och 10.rutiner för kontakter med de assistansberättigade samt med 8.de rutiner enligt 4 c § som verksamheten har om hjälp med egenvård ska ges, 9.hur det ska säkerställas att verksamheten bedrivs enligt gäl- lande rätt, 10.hur avtal med den insats- berättigade ska utformas och hur den insatsberättigades rätt till in- flytande ska tillgodoses, och 11.rutiner för kontakter med de assistansberättigade samt med 8Senaste lydelse 2018:1571. personal och berörda myndig- personal och berörda myndig- 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller för ansökningar om tillstånd att be- driva verksamhet som inkommit till Inspektionen för vård och om- sorg före . 1.7Förslag till förordning om ändring i förordningen (1993:1091) om assistansersättning Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1993:1091) om assistansersättning dels att 4 § 2 ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 4 a §, med följande lydelse, dels att rubriken närmast före 4 a § ska lyda ”Schablon för för- äldraavdrag vid assistansersättning”, dels att det ska införas en bilaga av följande lydelse. 1.om beräkningen av assistansersättningen, och 2. om i vilken omfattning tid 2. om i vilken omfattning tid som avses i 9 a § andra stycket 1 som avses i 9 a § fjärde stycket 1 och 2 lagen (1993:387) om stöd och 2 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktions- och service till vissa funktions- hindrade berättigar till assistans- hindrade berättigar till assistans- Schablon för föräldraavdrag vid Vid tillämpning av 51 kap. 6 § föräldraavdrag göras som följer av bilagan till denna förordning Denna förordning träder i kraft . I detta kapitel beskriver vi kort utredningens uppdrag och hur vi har arbetat. Vi ger också en rättspolitisk och rättslig bakgrund till per- sonlig assistans och dess utveckling. Kapitlet innehåller slutligen en översikt av betänkandets disposition. Vårt uppdrag är att se över vissa frågeställningar som rör insatsen personlig assistans enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad LSS. Insatsen är ett av de indivi- duella stöd och lösningar som bidrar till individens självständighet i enlighet med det nationella målet för funktionshinderspolitiken. Utredningens uppdrag är att stärka den personliga assistansen inom vissa särskilt utpekade områden. I uppdraget ingår även fråge- ställningar som rör hälso- och sjukvårdens område. I vårt uppdrag ingår bland annat att se över möjligheten att stärka rätten till person- lig assistans för stöd vid egenvårdsinsatser, att analysera och ge för- slag på hur rätten till personlig assistans för behov av hjälp med till- syn kan stärkas, och att göra en översyn av hur föräldraansvaret vid bedömningen av barns rätt till personlig assistans kan smalnas av. De förslag som vi lämnar ska öka kontinuiteten och förutsägbar- heten inom personlig assistans och assistansersättning samt präglas av hög kvalitet och rättssäkerhet. Utgångspunkten ska vara att för- slagen ska bidra till långsiktig stabilitet såväl ur ett individperspektiv som ur ett samhällsperspektiv samt vara kostnadsmässigt hållbara.1 2020:3 Stärkt rätt till personlig assistans för stöd vid egenvård, vid tillsyn samt för barn. 2.2Nationella mål och internationella åtaganden Funktionshinderspolitiken utgår från internationella åta- ganden om mänskliga rättigheter.2 En av de mest centrala konven- tionerna om mänskliga rättigheter är FN:s konvention om rättig- heter för personer med funktionsnedsättning. Konventionen, som för del trädde 2009, skapar inte i sig några nya rät- tigheter men tydliggör mänskliga rättigheter i relation till personer med funktionsnedsättning. Konventionens syfte är bland annat att säkerställa att alla personer med funktionsnedsättning får fullt och lika åtnjutande av alla mänskliga rättigheter och grundläggande fri- heter.3 antogs ett nytt nationellt mål för funktionshinder- politiken.