sou · H9B351 · 2022-01-01 00:00:00 — Agendan syftar bland annat till att stödja människors möjlighet till ansvars- utkrävande genom att skapa system för detta ändamål i respektive land, samt på regional och global nivå.163 Generalförsamlingens resolution 69/313, Action Agenda of the on Financing for Develop- ment, (Addisagendan), utgör en integrerad del av Agenda 2030 och är slutdokumentet från för utvecklingsfinansiering . Den innehåller överenskomna åtgärder för att uppnå hållbar ekonomisk, social och miljömässig utveckling samt fattigdoms- bekämpning och att genomföra den utgör en viktig förutsättning för att alla länder ska kunna uppnå målen i Agenda . I Addis-agen- dan identifieras sju särskilda åtgärdsområden, så kallade action areas, som innefattar bland annat offentlig och privat finansiering, forsk- ning samt tekniköverföring mellan länder. På global nivå följs målen i Agenda upp med hjälp av samman- lagt drygt 230 indikatorer. För den nationella uppföljningen används ytterligare ett 50-tal nationellt anpassade indikatorer. I är det () som ansvarar för samordning av den statistiska uppföljningen av hur lever upp till de 17 målen och 169 delmålen i Agenda . Agenda 2030 och : Världens utmaning – världens möjlighet, s. 51. SCB ska, baserat på tillgängliga data och resultat, analysera hur lever upp till målen och delmålen i Agenda . Med utgångspunkt i förslaget till globala indikatorer för uppföljning av Agenda 2030 ska SCB lämna förslag på motsvarande nationella indikatorer som täcker alla mål och delmål. Om det finns delmål där SCB bedömer att det inte är relevant att utveckla indikatorer ska SCB ange skälen för detta. SCB ska, för delmål där detta är möjligt, lämna förslag på integrerade indikatorer som sammanväger två eller alla de tre dimensionerna av hållbar utveckling. Vidare ska SCB redovisa områden där det vore önskvärt med integrerade in- dikatorer men där det inte är möjligt att definiera sådana, samt för dessa fall lämna förslag på process och tidplan för att ta fram förslag på sådana indikatorer.164 SCB har gjort en första bedömning att endast av de globala indikatorerna för Agenda 2030 är uppfyllda för del.165 I SCB:s senaste lägesrapport redogörs för de indika- torer som gäller för delmålen och uppföljningen av dem. Enligt SCB följs de aspekter som rör mål 14 om hav och resurser och mål 15 om ekosystem och biologisk mångfald upp inom det svenska miljömålssystemet. klarar två av de fyra delmålen i det målet, men behöver jobba vidare med att nå hållbara fisk- och skaldjursbestånd. För delmålet om ekosystemansatser finns ännu inte någon bra mätmetod. Vidare är det, enligt SCB, fortsatt väsentligt att jobba vidare med flera av målen. Det avspeglas inte minst i miljömålen för havet och skogen.166 Nedan redogörs, mycket översiktligt, för de nio plus tre delmål som mål 15 består av samt de indikatorer som används för att utvär- dera uppfyllnad av delmål. Dessa fokuserar på bevarande och möjlig- heter att hållbart använda skogens resurser, och andra ekosystem på land och i sötvatten. 164Regeringsbeslut Fi2017/00692/SFÖ (delvis). 165SCB (2017) Statistisk uppföljning av Agenda 2030. 166SCB (2020) Genomförandet av Agenda 2030 i Statistisk lägesbild 2019, s. 18. 4.18.2Mål 15.1 Bevara, restaurera och säkerställa Till 2020 bevara, återställa och hållbart använda ekosystem på land och i sötvatten och deras ekosystemtjänster, särskilt skogar, våtmar- ker, berg och torra områden, i enlighet med de skyldigheter som anges i internationella överenskommelser. •Indikator 15.1.1: Skogsareal som proportion av den totala land- arealen. •Indikator 15.1.2: Proportionen viktiga områden för mark- och landbaserad biodiversitet som är skyddad, utifrån ekosystemtyp. Beträffande delmål 15.1 om att bevara, återställa och hållbart använda ekosystem utgör skogsmark som andel av total landareal en indikator. har den andelen minskat . 4.18.3Mål 15.2 Främja hållbart skogsbruk Till 2020 främja genomförandet av hållbart brukande av alla typer av skogar, stoppa avskogningen, återställa utarmade skogar och kraftigt öka nybeskogningen och återbeskogningen i hela världen. •Indikator 15.2.1: Framsteg mot hållbar skogsförvaltning. Delmål 15.2 visar aspekter för att fortsätta kunna nyttja skogens resurser långsiktigt. En något högre andel skogsmark är certifierad, men visar uppföljningen av miljöhänsyn ett ökande antal företeelser som har fått stor negativ påverkan på hänsynskrävande biotoper i samband med föryngringsavverkning och efterföljande föryngringsarbete. I samband med olika skogliga åtgärder som röj- ning, gallring och föryngringsavverkning är det viktigt att ta hänsyn till den biologiska mångfalden, kulturmiljön och friluftslivet. I skogs- landskapet finns olika vattenmiljöer, kulturmiljöer, hänsynskrävande biotoper och områden med höga upplevelsevärden. Miljöhänsyn ska tas vid alla åtgärder i skogsbruket. Tillämpningen av miljöhänsyn har stor betydelse för den biologiska mångfalden och är ett viktigt kom- plement. För flera arter är god miljöhänsyn en förutsättning för att de ska kunna fortleva i beståndet efter avverkning. För delmål 15.2 om att bland annat främja genomförandet av håll- bart brukande av alla typer av skogar, stoppa avskogningen, återställa utarmade skogar utgörs indikatorerna av nettoförändring av skogs- areal, lager biomassa ovan jord, andel skogsområde inom lagens skyd- dade områden, andel skogsområde inom långsiktig skogsvårdsplan och skogsområde inom oberoende certifieringsschema. Vad gäller lager biomassa ovan jord har den –2015 ökat från per hektar till per hektar. Andelen skogsområde inom lagens skyddade områden har –2017 ökat från av skogsarealen. Däremot har andelen skogsareal inom långsiktig skogsvårdsplan minskat –2015 från . Skogsområde inom oberoende certifierings- schema har ökat till –2018. 4.18.4Mål 15.3 Återställa förstörd mark Till 2030 bekämpa ökenspridning, återställa förstörd mark och jord, inklusive mark som drabbats av ökenspridning, torka och översväm- ningar, samt sträva efter att uppnå en värld utan nettoförstöring av mark. •Indikator 15.3.1 proportion av land som försämras av total land- areal. 4.18.5Mål 5.4 Bevara bergsekosystem säkerställa att bevara bergsekosystemen, inklusive deras biologiska mångfald, i syfte att öka deras förmåga att producera nytta som behövs för en hållbar utveckling. •Indikator 15.4.1: Hur stor del som är skyddade områden vad gäller viktiga områden för bergsekosystemens biodiversitet. •Indikator 15.4.2: Mountain 15.5.1 Red List Index. 4.18.6Mål 15.5 Skydda biologisk mångfald och naturliga livsmiljöer Vidta omedelbara och betydande åtgärder för att minska förstörel- sen av naturliga livsmiljöer, hejda förlusten av biologisk mångfald och skydda och förebygga utrotning av hotade arter. 4.18.7Mål 15.6 Vinstdelning av genetiska resurser Främja en rimlig och rättvis fördelning av den nytta som uppstår vid användning av genetiska resurser samt lämpligt tillträde till sådana resurser, i enlighet med internationella avtal. •Indikator 15.6.1: Antal länder som har antagit rättsliga, admini- strativa och politiska ramverk för att garantera rättvis och jämlik fördelning av nyttan. 4.18.8Mål 15.7 Stoppa tjuvjakt och illegal handel Vidta omedelbara åtgärder för att stoppa tjuvjakt på och handel med skyddade djur- och växtarter och inrikta åtgärderna på både utbudet av och efterfrågan på olagliga produkter från vilda djur och växter. •15.7.1 Andelen djur som det handlas med som är olaglig. 4.18.9Mål 15.8 Förhindra invasiva främmande arter införa åtgärder för att förhindra införseln av invasiva främmande arter och avsevärt minska deras påverkan på land- och vattenekosystem samt kontrollera eller utrota prioriterade arter. •Indikator 15.8.1: Andelen länder som antar relevant nationell lag- stiftning liksom på ett adekvat sätt avsätter resurser för att kon- trollera och förebygga invasiva främmande arter. 4.18.10 Mål 15.9 Integrera ekosystem och biologisk mångfald integrera ekosystemens och den biologiska mångfaldens värden i nationella och lokala planerings- och utvecklingsprocesser, strategier för fattigdomsminskning samt räkenskaper. •Indikator 5.9.1: Framsteg mot nationella mål som fastställts i enlighet med Aichimål 2 i den strategiska planen för biodiversitet 2011–2020. 4.18.11 Mål 15.A Öka de finansiella resurserna Mobilisera och väsentligt öka de finansiella resurserna från alla källor för att bevara och hållbart nyttja den biologiska mångfalden och ekosystemen. •Indikator 15.A.1: Offentligt utvecklingsbistånd och allmänna ut- gifter för bevarande och hållbart utnyttjande av biologisk mång- fald och ekosystem. 4.18.12Mål 15.B Finansiera och skapa incitament för hållbart brukande av skog Mobilisera betydande resurser från alla källor och på alla nivåer för att finansiera hållbart brukande av skogar och ge utvecklingsländerna lämpliga incitament att utveckla ett sådant bruk, inklusive för be- varande och återbeskogning. •Indikator 15.B.1: Offentligt utvecklingsbistånd och offentliga ut- gifter för bevarande och hållbart utnyttjande av biologisk mång- fald och ekosystem. 4.18.13 Mål 15.C Bekämpa tjuvjakt och illegal handel Öka det globala stödet till insatser för att bekämpa tjuvjakt på och illegal handel med skyddade arter, inklusive genom att öka möjlig- heterna till en hållbar försörjning i lokalsamhällena. •Indikator 15.C.1: Andel handelsdjur som är föremål för olaglig handel. 5.1EU:s visioner och mål för biologisk mångfald 5.1.1Vision och mål inom EU efter 2010 publicerade Europeiska miljöbyrån (EEA) en rapport1 som visar att , trots ambitiösa mål, fortsätter att förlora biologisk mångfald i en oroväckande takt och att många överenskomna poli- tiska mål inte uppnås. av arterna och av natur- typerna som skyddas enligt livsmiljödirektivet (art- och habitatdirek- tivet) har inte gynnsam bevarandestatus. Förlust av biologisk mångfald är heller inte begränsad till sällsynta eller hotade arter; långsiktig över- vakning visar en fortsatt nedåtgående trend i populationer av vanliga fåglar och fjärilar. Mest uttalade är minskningarna hos jordbruksfåglar () och gräsmarksfjärilar (). Vissa framsteg har gjorts, bland annat vad gäller de skyddade områdena inom EU:s Natura 2000-nätverk, som täcker av och av vatten, vilket gör det till världens största nätverk av skyddade områden. står inför ihållande problem där ekosystemen utsätts för kumulativa tryck från ändring av markanvändning, naturresursutvin- ning, klimatförändringar, föroreningar och invasiva främmande arter. Inom EU förorsakar invasiva främmande arter skador motsvarande (2010).2 Mänsklig verksamhet bidrar i hög utsträckning. Dels genom verksamheter som förstör be- fintliga habitat, dels genom global handel med utrotningshotade eller hotade arter och med husdjur, dels genom globala transporter där en del arter följer med som fripassagerare (t.ex. i barlasttanken på ett 1European (2019) environment – state and outlook Know- ledge for transition to a sustainable Europe. 2KOM/2011/0244 slutlig. Vår livförsäkring, vårt naturkapital – en strategi för biologisk mång- fald i EU . Detta innebär tillsammans en allvarlig påverkan på ekosystem- tjänster vilket bland annat kan illustreras av den senaste tidens oroande förlust av insekter, särskilt pollinatörer. EU:s biologiska mångfalds- politik anses fortfarande relevant men utmaningarna beskrivs som brådskande och sammanlänkade med klimatkrisen. Det konstateras att målen inte kommer att uppfyllas utan ett mer effektivt genom- förande av befintliga åtgärder. Det konstateras också att det krävs en större politisk sammanhållning med respekt för biologisk mångfald inom jordbruket och övrig sektorspolitik. Politiken har varit mer effektiv för att minska miljöbelastningen än för att skydda bio- logisk mångfald och ekosystem, människors hälsa och välbefinnande.3 Nedan redogörs kortfattat för EU:s politiska riktning rörande bio- logisk mångfald samt de huvudsakliga rättsliga instrumenten som är tänka att genomföra politiken. Därefter går vi igenom de EU-rätts- akter vi bedömt har eller kan komma att ha relevans för utredningen. antogs ett antal slutsatser av Europeiska unionens råd (ministerrådet)4, och ett antal överordnande mål anges. Det hand- lar om att stoppa förlusten av biologisk mångfald och förstörelsen av ekosystemtjänster i EU och i görligaste mån återställa dem samt en vision för ett bättre skydd för den biologiska mångfalden i EU . I slutsatserna anges också EU:s inställning till skydd av den biologiska mångfalden på global nivå samt EU:s ståndpunkt beträffande det framtida internationella systemet för tillgång till gene- tiska resurser och fördelning av avkastningen utvecklas. manar också till ökad integrering av målen för den biologiska mång- falden i EU:s sektorsövergripande politik och strategier.5 3European (2019) a.a., s. 74 samt Miljö Tillstånd och utblick Sammanfattning på svenska; /soer/sv/publications/europas-miljo-tillstand- och-utblick. 4Europeiska unionens råd (ministerrådet) samlar ministrar från EU-länderna för att anta lagar och samordna politiken. Vilka ministrar som deltar beror på vilket ämne som avhandlas. ska inte förväxlas med som samlas när EU-ländernas ledare håller toppmöten . 5Europeiska unionens råd (2010). Biologisk mångfald: Vision och mål inom EU och globalt samt internationellt system för tillträde och fördelning av nytta – Rådets slutsatser. Doku- ment 7536/10. Av slutsatserna 1 och 2 framgår följande: •Rådet är överens om en långsiktig vision om att den biologiska mångfalden i Europeiska unionen och de ekosystemtjänster som denna leder till – unionens naturkapital – skyddas, värderas och på lämpligt sätt återställs på grund av den biologiska mångfaldens inneboende värde och på grund av deras avgörande bidrag till mänsklig välfärd och ekonomiskt välstånd, och så att katastrofala förändringar förorsakade av förlusten av biologisk mångfald ska kunna undvikas. •Rådet är, för att denna vision ska kunna förverkligas, ense om ett kapacitetsmål för att få ett slut på förlusten av biologisk mångfald och förstörelsen av ekosystemtjänster i EU och om att i görligaste mån återställa dem, som EU:s bidrag till att förhindra global förlust av biologisk mångfald påskyndas. 5.1.3EU:s biologiska mångfaldsstrategi till 2020 Året därpå kompletterades slutsatserna med en biologisk mångfalds- strategi till 2020: ”Vår livförsäkring, vårt naturkapital – en strategi för biologisk mångfald i EU ”.6 I strategin konstateras att för biologisk mångfald svarar mot såväl det globala mandatet (dokumenten från CBD-partsmötet i ) som EU-mandatet (visionen och det överordnade målet ). Syftet med strategin är att bana väg för att EU ska kunna uppnå sina egna mål för biologisk mångfald och fullgöra sina globala åtaganden. Strategin innehåller sex ömsesidigt kompletterande och av varandra beroende enskilda mål, som svarar mot det överordnade målet . Samtliga mål syftar till att bidra till att sätta stopp för förlusten av biologisk mångfald och förstörelsen av ekosystemtjäns- ter, och varje mål är fördelat på ett åtgärdspaket för att möta den specifika utmaning som målet är inriktat på. Mål 1 är att hejda försämringen av statusen för alla arter och livs- miljöer som omfattas av EU:s naturvårdslagstiftning och uppnå en betydande och mätbar förbättring av deras status, så att till 2020 jäm- fört med nuvarande bedömningar 6KOM (2011) 244 slutlig. Vår livförsäkring, vårt naturkapital – en strategi för biologisk mångfald i EU . i)fler livsmiljöbedömningar och fler artbe- dömningar enligt livsmiljödirektivet visar en bättre bevarandestatus, och ii)fler artbedömningar enligt fågeldirektivet visar en säker eller förbättrad status. Innebörden av det är, enligt strategin, att fågeldirektivet och livsmiljödirektivet måste genomföras fullt ut (dvs. en gynnsam bevarandestatus uppnås för alla livsmiljöer och arter av europeisk betydelse och lämpliga populationer av naturligt förekommande vilda fågelarter) för att förhindra ytterligare för- luster och återetablera den biologiska mångfalden i EU. Ett kvanti- fierat mål med fastställd tidsfrist påskyndar, enligt strategin, genom- förandet av direktiven, och de mål som ställts upp i dem kommer att uppnås snabbare. En konsekvens av Mål 1 anges vara att fågeldirektivet (rådets direk- tiv 1979/409/EEG om bevarande av vilda fåglar) och livsmiljödirektivet (rådets direktiv /43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter) måste genomföras fullt ut. Mål 2 är att bevara och förbättra ekosystem och eko- systemtjänster genom att grön infrastruktur införs och minst 15 pro- cent av skadade ekosystem återställs och omfattar det globala mål om att återställa av skadade ekosystem som EU:s medlemsstater och EU kommit överens om i . Enligt strategin är målet inriktat på att upprätthålla och förbättra ekosystem- tjänster och återställa skadade ekosystem genom att grön infrastruk- tur införlivas i fysisk planering. Detta ska bidra till EU:s mål för hållbar tillväxt 19 och till en mildring av och anpassning till klimatföränd- ringarna, som ekonomisk, territoriell och social samman- hållning främjas och EU:s kulturella arv skyddas. Syftet är också att säkerställa bättre funktionell konnektivitet mellan ekosystem inom och mellan Natura 2000-områden och på landsbygden som helhet. Mål 3 innefattar mål för jord- och skogsbruk enligt följande. a)Jordbruk: maximera brukade områden – , och fleråriga grödor – som omfattas av den gemensamma jordbrukspolitikens åtgärder för biologisk mångfald i syfte att be- vara den biologiska mångfalden och på ett mätbart sätt förbättra (förbättringar ska mätas mot de kvantifierade målen för förbätt- rad bevarandestatus för arter och livsmiljöer av intresse för EU i mål 1 och återställandet av skadade ekosystem i mål 2, bevarande- statusen för arter och livsmiljöer som är beroende av eller påver- kas av jordbruk samt tillhandahållandet av ekosystemtjänster jäm- fört med EU:s grundscenario , och på så sätt bidra till en mer hållbar förvaltning. b)Skog: införa skogsbruksplaner eller motsvarande instrument, i linje med ett hållbart skogsbruk7, för samtliga sko- gar som är offentligt ägda och för skogsbruksföretag över en viss storlek (som ska definieras av medlemsstaterna eller regionerna och anges i deras program för landsbygdsutveckling; för mindre skogsföretag får medlemsstaterna tillhandahålla ytterligare incita- ment för att uppmuntra antagandet av förvaltningsplaner eller lik- värdiga instrument som är förenliga med ett hållbart skogsbruk) som får stöd inom ramen för EU:s politik för landsbygdsutveck- ling för att på ett mätbart sätt förbättra (förbättringar ska mätas mot de kvantifierade målen för förbättrad bevarandestatus för arter och livsmiljöer av intresse för EU i mål 1 och återställandet av ska- dade ekosystem i mål 2, bevarandestatusen för arter och livsmil- jöer som är beroende av eller påverkas av skogsbruk samt till- handahållandet av därmed förknippade ekosystemtjänster jämfört med EU:s grundscenario . Syftet anges i strategin vara att öka integreringen inom centrala sektorer, särskilt genom mål och åtgärder som ökar jordbruks-, skogsbruks- och fiskerisekto- rernas positiva bidrag till skyddet av biologisk mångfald och ett hållbart nyttjande. Mål 4 rör fiske och att ska maximal hållbar avkastning uppnås. Mål 5 är att identifiera och prioritera invasiva främ- mande arter och deras spridningsvägar, bekämpa eller utrota priori- terade arter, och styra spridningsvägar för att förhindra att nya inva- siva främmande arter införs och etableras. Mål 6 innebär att ska EU ha ökat sitt bidrag för att motverka förlusten av biologisk mångfald på global nivå. 7KOM/2006/0302 slutlig. Meddelande från kommissionen till Rådet och om en EU-handlingsplan för skog (SEK [2006] 748). antogs den så kallade Gröna given genom ett med- delande från kommissionen.8 Gröna given är en del av kommissio- nens strategi för att genomföra FN:s Agenda 2030 och målen för håll- bar utveckling; åtgärderna ska främja ett effektivt utnyttjande av resurser genom att ställa om till en ren, cirkulär ekonomi samt åter- ställa förlorad biologisk mångfald och minska föroreningarna. En av gröna givens delar är ”bevarande och återställande av ekosystem och biologisk mångfald”. I den delen konstateras i meddelandet att EU inte uppfyller några av sina viktigaste miljömål , till exempel Aichi-målen enligt konventionen om biologisk mångfald samt att EU och dess globala partner måste stoppa förlusten av biologisk mång- fald. Vidare förklaras att all EU-politik bör bidra till att bevara och åter- ställa naturkapital; det handlar om användningen av bekämp- ningsmedel och gödsel i jordbruket, arbete inom den gemensamma fiskeripolitiken för att minska de negativa effekter som fiske kan ha på ekosystemen och om att skogsekosystemen utsätts för allt större press till följd av klimatförändringarna. 5.1.5Strategi för biologisk mångfald lade kommissionen fram en strategi för biologisk mång- fald för 20309 som även samtliga EU-länders miljöministrar uppges stå bakom. Det poängteras i strategin att den antagits mitt under på- gående covid-19-pandemi och att den kommer att vara avgörande för att bygga upp motståndskraft mot och förhindra framtida zoonosut- brott, men också för att tillhandahålla omedelbara affärs- och invester- ingsmöjligheter så att EU:s ekonomi kan återhämta sig. I strategin kon- stateras att de fem främsta orsakerna bakom förlusten av biologisk mångfald är förändrad mark- och havsanvändning, överexploatering, klimatförändring och invasiva främmande arter.10 8COM(2019) 640 final. 9COM(2020) 380 final. Biodiversity Strategy for 2030 Bringing nature back into our lives. 10European (2019) a.a., Summary for policymakers, s. 17–19, B.10–B.14. De sex målen i strategin är: 1.Genomföra EU:s fågel- samt livsmiljödirektiv fullt ut. 2.Bevara och återställa ekosystem och ekosystemtjänster. 3.Öka jord- och skogsbrukets bidrag till bevarande och förbättring av den biologiska mångfalden. 4.Säkerställa hållbar användning av fiskeresurserna. 5.Bekämpa invasiva främmande arter. 6.Bidra till att motverka förlusten av biologisk mångfald på global nivå. I strategin anges ett antal centrala åtaganden till för olika om- råden, bland annat att rättsligt skydda av EU:s landyta och av havsområdet och integrera ekologiska korri- dorer som en del av det transeuropeiska naturnätverket, att strikt skydda minst en tredjedel av EU:s skyddade områden, inklusive alla återstående urskogar och naturskogar i EU, att effektivt förvalta alla skyddade områden, genom att definiera tydliga bevarandemål och -åt- gärder och övervaka dem på lämpligt sätt samt att livsmiljöer och arter inte ska uppvisa någon försämring vad gäller bevarandetrender och -status, och ska uppnå gynnsam bevarandestatus eller åtminstone uppvisa en positiv utveckling. EU:s livsmiljödirektiv an- ges som EU:s främsta styrmedel för att uppnå CBD:s mål om att skydda hotade arter och livsmiljöer. Unionsrätten har en självständig ställning, såväl i förhållande till med- lemsstaternas rättsordningar som till folkrätten; ett förhållande som konsekvent understrukits av . Även om stater ingår internationella avtal som är rättsligt bindande så bibehåller de avtals- slutande staterna sin suveränitet. Dock måste suveräniteten utövas i enlighet med de skyldigheter som åligger dem enligt avtalet ifråga jämte övrig internationell rätt. I detta avseende är avtalen som ligger till grund för EU-samarbetet speciella. Fördragen reglerar nämligen inte endast relationen mellan parterna till fördraget utan kan sägas utgöra en ny rättsordning inom folkrätten; en rättsordning som införlivas i medlemsstaternas rättssystem när en medlemsstat ansluter sig, genom att fördragen träder i kraft.