sou · H9B323 · 2022-01-01 00:00:00 — Förslag: Utredningen föreslår en ny lag om mobilitetskartlägg- ning. Enligt lagen ska ägare till fastigheter med bostäder och verk- samheter som medför ett transportbehov av betydande omfatt- ning, med visst intervall kartlägga vilka mobilitetsåtgärder och mobilitetstjänster som finns inom fastigheten. Berörd kommun och ska vara mottagare av kartläggningarna. ska vara tillsynsmyndighet. Fastighetsägare som omfattas av kravet på kartläggning ska också se till att den mobilitetskartläggning som senast har upp- rättats •visas på en för allmänheten väl synlig och framträdande plats i byggnaden, •visas för en presumtiv nyttjanderättshavare, •överlämnas till en ny nyttjanderättshavare, och •anges vid annonsering. Mobilitetskartläggningar för att främja mobilitetsåtgärder och mobilitetsjänster Som vi har redogjort för i avsnitt 7.7.1 och som framgår av våra förslag i avsnitt 8.6 ska mobilitetsåtgärder och mobilitetsjänster kunna genomföras genom överenskommelser i exploateringsavtal. Villkoren för mobilitetsjänster kommer att bestämmas av parterna och de kommer att variera beroende på situationen och på vilken typ av tjänst det är fråga om. Tiden för drift av tjänster måste anpassas med hänsyn till att utvecklingen inom delad mobilitet går snabbt framåt. Det är av vikt att tjänster för mobilitet tillhandahålls i nya och ändrade områden och att de finns kvar , men långsiktig- heten kan inte säkras genom bestämmelser i . Främjande av mobilitetsjänster och långsiktighet i tjänsterna kan ske på olika sätt. Vi föreslår en ny lag om mobilitetskartläggning. Kartläggningen bör visa vilka mobilitetsåtgärder och mobilitetsjänster som finns inom fastigheter. Som framgår av vårt förslag i 8.6 ovan om exploa- teringsavtal avser mobilitetsåtgärder utrymmen för parkering, stan- Utredningens överväganden och förslag nande, lastning och lossning, leverans eller tillfällig förvaring av varor. Mobilitetsjänster avser tjänster för persontransport och för leverans eller förvaring av varor. Lagens huvudsyfte är att medvetandegöra frågorna hos kommun, fastighetsägare och användare. Kommuner får även in underlag om hur det ser ut inom de olika kommundelarna och den statistiken kan i sin tur användas som kunskapsunderlag vid samverkan med fastig- hetsägare. Tillgång till mobilitetsåtgärder och mobilitetsjänster främjas ge- nom att de mobilitetskartläggningar som görs bidrar till kunskap om de transportlösningar som finns. Lagens bestämmelser ska bidra till kunskap hos boende, verksamhetsutövare, kommun och . Kunskapen bland boende och verksamhetsutövare ska bidra till ökat engagemang och efterfrågan på olika transportlösningar nära bo- staden. Kunskap hos kommuner ska bidra som underlag i kommu- ners samhällsplanering och kunskap hos kan bidra till åtgärder på nationell nivå för att främja tillgången till olika transport- lösningar. Bättre tillgång till transportlösningar främjar också hus- hållning med mark och stadsmiljö. Lagen blir på så sätt även ett komplement till det , i vissa kommuner, etablerade sättet att avtala om mobilitetsåtgärder och mobilitetsjänster och i vissa fall om driften av tjänsterna. Tanken är att stimulera till omställningen, jämför krav på energikartläggning enligt lag (2014:266) om energikartläggning för stora företag. En handlingsdirigerande lag har positiv effekt i omställning av samhället mot ökad transporteffektivitet och kan bidra till tjänster och lång- siktighet genom att ge stöd för en fungerande och ökad marknad för mobilitetsjänster. Mobilitetskartläggning ska omfatta fastigheter där det finns ett transportbehov av betydelse Vi bedömer utifrån den föreslagna lagens syften att fastigheter med bostäder och verksamheter som medför ett transportbehov av bety- dande omfattning bör omfattas. Vid urvalet av vilka fastigheter som bör omfattas av lagen har vi gjort en jämförelse med lag (2006:985) om energideklaration för byggnader. Enligt 5 § i den lagen omfattas byggnader med en viss Utredningens överväganden och förslag golvarea som ofta besöks av allmänheten samt byggnader som helt eller delvis upplåts med nyttjanderätt. Vi bedömer att ägare till småhusenheter inte bör omfattas av lagen. Det bör vara fråga om fastigheter med bostäder och verksam- heter som medför ett transportbehov av betydelse. Det måste vara fråga om ett visst antal bostadslägenheter och verksamheter av viss omfattning eller visst antal anställda för att kravet inte ska på ett orimligt sätt träffa fastigheter med få boende eller små verksamheter. I finns det totalt cirka 135 000 flerbostadshus (hyres- rätter och bostadsrätter). I flerfamiljshusen finns det totalt 2 388 000 lägenheter. Av samtliga lägenheter utgörs av bostadsrätter. av alla lägenheter ägs av privata fastighets- ägare genom direkt ägande eller i bolagsform. av alla lägenheter ägs av kommunägda bostadsbolag. Landets privata bostadsbolag äger omkring 80 000 fastigheter med 700 000 lägenheter. De 20 största äger tillsammans cirka 1/3 (219 000 lägenheter). Övriga är således ganska små. Av samtliga fastighetsföretag har av företagen en till fyra anställda. Utifrån vad vi har sagt ovan bedömer vi att fastigheter med fler än 30bostadslägenheter och fastigheter med verksamheter som har mer än lokalyta bör omfattas av den föreslagna lagen om mobilitetskartläggning. Kartläggningens genomförande och innehåll Kartläggningen föreslås utföras av fastighetsägaren själv. För att ett system med kartläggning ska vara effektivt krävs att insamlingen av data kan ske med minsta möjliga belastning för den enskilde. Ett krav på att en certifierad expert ska utföra en kartläggning skulle innebära en kostnad som riskerar att ge en negativ inställning till kravet på kartläggning. Lagens syfte bedömer vi också med lätthet kan uppfyllas utan någon certifierad expert. Det finns möjligen också ett pedagogiskt syfte att fastighetsägaren helt själv utför eller i varje fall delvis deltar i kartläggningen. Vårt förslag skulle därför vara att en kartläggning om mobilitetsåtgärder får utföras av fastighetsägaren själv. I kartläggningen ska fastighetsägaren göra en beskrivning av vilka mobilitetsåtgärder och mobilitetstjänster som finns inom fastighet- Utredningens överväganden och förslag Det handlar då om hur ytor, anläggningar och tjänster på fastig- heten, eller genom gemensamhetsanläggning eller servitut, ger till- gänglighet till hållbara transporter. Den myndighet som regeringen enligt lagen utser ska få i uppdrag att i föreskrifter och allmänna råd närmare ange innehållet i kartläggningen. En viktig användning av kartläggningen är som en konsumentupp- lysning. Det bör införas en bestämmelse i lagen om att fastighets- ägaren ska informera boende och besökare, samt vid annonsering inför försäljning, om kartläggningen genom att anslå den väl synlig för allmänhet, hyresgäster och besökare i byggnader inom fastig- heten. Syftet med att anslå kartläggningen är att öka genomslaget av en mobilitetsåtgärd eller mobilitetstjänst genom information, kommu- nikation och marknadsföring. På detta sätt påskyndas den beteen- deförändring som eftersträvas. Användandet av anslag bedömer vi är effektivt. Det är viktigt att informationen snabbt ska kunna förstås av hyresgäster eller besökare som passerar anslaget. Kravet hindrar inte heller att fastighetsföretagen parallellt infor- merar om detta genom andra kanaler där de tillhandahåller informa- tion om boendet eller byggnaden, såsom webbsida, sociala medier eller i en mobilapplikation. En statlig myndighet bör vara mottagare av kartläggningarna och tillsynsmyndighet Utredningen har övervägt vilken myndighet som bör vara mottagare av kartläggningarna av mobilitetsåtgärder. När det gäller energidek- larationer är mottagare och även tillsynsmyndig- het (ansvaret övergick från kommunerna 2012). Efter bemyndigan- de av regeringen har tagit fram föreskrifter och allmänna råd för energideklarationer. tillsynsansvar innebär att se till att energideklarationer upprättas, visas, överlämnas och annonse- ras i enlighet med lagens bestämmelser. har också i uppgift att förvalta ett energideklarationsregister och vara behjälpliga vid Utredningens överväganden och förslag har genom sin roll som mottagare och tillsynsmyn- dighet för energideklarationerna en vana och en organisation för sådana uppgifter. När det gäller lag (2014:266) energikartläggning för stora företag har regeringen bemyndigat att vara mottagare och tillsynsmyndighet. När det gäller mobilitet till och från en fastighet bedömer vi dock att bör vara en lämpligare statlig myndighet då den funktionen möjligen har en närmare koppling till än till . En annan möjlighet vore att kommunerna var mottagare av mobi- litetsdeklarationerna. Det skulle dock vara en betungande uppgift för kommunerna. Enhetligheten och tydligheten gentemot fastig- hetsägarna skulle också kunna bli bristande om kommunerna skulle utforma olika blanketter för kartläggningen. Det går heller inte att bortse från att kommunerna har skilda förutsättningar att kunna tillsätta resurser och kompetensförsörja för att vara mottagare och tillsynsmyndighet för kartläggningarna. Av dessa skäl är en statlig myndighet, såsom , lämplig mottagare och tillsynsmyndig- het för kartläggningarna. Det är emellertid viktigt att det regleras att kommunerna ska få del av statistiken och att kommunerna tar ansvar för att använda sig av statistiken. Därför bör kommunerna få ta del av kartläggningarna. Om fastighetsägaren inte skulle ge in kartläggningen senast enligt det i lagen angivna tidsintervallet bör kunna förelägga fastighetsägaren att inkomma med kartläggningen senast vid ett visst datum. Föreläggandet bör kunna förenas med vite. Denna möjlighet finns också beträffande energideklarationer och energikartläggning. Förslag: Ändringarna i (2010:900) ska träda i kraft . Äldre bestämmelser ska gälla i mål och ärenden som har påbörjats före ikraftträdandet. Den nya lagen och förordningen om mobilitetskartläggning ska träda i kraft , . Vi lämnar i detta betänkande förslag i som inne- bär att transporteffektivitet får högre prioritet vid strategisk plane- ring, detaljplaneplanläggning och vid bygglovsprövning. Vi lämnar även förslag om att exploateringsavtal ska få omfatta frågor om mobilitetsåtgärder och mobilitetstjänster. Förslagen innebär i hög grad förtydliganden och berör kommuner, länsstyrelser och verk- samhetsutövare, men förutsätter inget särskilt omställningsarbete för någon aktör. Våra förslag utgör sammantaget en helhet, som syftar till att stärka vikten av transporteffektivitet vid avvägningar och prövningar i hela kedjan i plan- och bygglovsprocessen. Förslagen är beroende av varandra och bör därför genomföras som en helhet. Med tanke på behovet av att ställa om mot ett mer transporteffektivt samhälle är det angeläget med ett så snabbt ikraftträdande som möjligt. För- slagen kräver tid för att få effekt, på grund av den tid den strategiska planeringen och detaljplaneläggningen tar. Med utgångspunkt att en remittering av detta betänkande kan ske och där- efter beredas i bör förslagen kunna träda i kraft . Det behöver införas övergångsbestämmelser som anger att äldre bestämmelser ska tillämpas i mål och ärenden som har påbörjats före ikraftträdandet. Det innebär att nuvarande bestämmelser ska tilläm- pas i mål och ärenden som har påbörjats före . Det- samma ska gälla om sådana mål och ärenden överklagas. Vi föreslår att även lagen (202X:XX) om mobilitetskartläggning och tillhörande förordning ska träda i kraft . Förslagen om mobilitetskartläggning innebär ett visst omställ- ningsarbete för de fastighetsägare som berörs av förslagen. Dessa fastighetsägare behöver göra en mobilitetskartläggning. Mobi- litetskartläggningen innebär att fastighetsägare ska ange vilka mobili- tetsåtgärder och mobilitetstjänster som finns inom fastigheten. Kart- läggningen som sådan innebär en inventering av de ytor och funk- tioner som finns för mobilitet inom fastigheten. Den första kart- läggningen kommer att kräva än de kartläggningar som därefter följer . Vi föreslår att mobilitetskartläggningen ska lämnas in . Från tiden för ikraftträdande till är det . Vi bedömer att är med god marginal tillräcklig för att genomföra mobilitetskartläggningen. Enligt direktiven ska utredaren utöver redovisningen i enlighet med bestämmelserna i kommittéförordningen (1998:1474) beskriva kon- sekvenserna av sina förslag från ett miljömässigt, ekonomiskt och socialt perspektiv i förhållande till relevanta nationella mål. I detta arbete ingår även att beskriva eventuella målkonflikter och målsyner- gier. Utredaren ska beskriva de kortsiktiga och långsiktiga konse- kvenserna av de förslag som lämnas och de alternativa förslag som har övervägts. I det arbetet ingår bl.a. att beskriva, och om möjligt kvanti- fiera, de samhällsekonomiska konsekvenserna och särskilt deras bety- delse för bostadsbyggandet och bostadsmarknaden. Regeringens övergripande ambition om omfattande regelförenklingar för att för- enkla och förkorta planprocessen ska beaktas och beskrivas i förhål- lande till konsekvenserna. Utredaren ska redovisa hur förslagen förhåller sig till skydd för enskildas egendom i 2 kap. 15 § regerings- formen och påverkan på den kommunala självstyrelsen. Om förslagen i betänkandet påverkar den kommunala självstyrel- sen ska de särskilda överväganden som gjorts i enlighet med 14 kap. 3 § regeringsformen redovisas Utredningens förslag framgår av kapitel 1 och kapitel 11. De över- väganden som ligger till grund för förslagen redovisas i kapitel 8. Underlag till konsekvensbeskrivningarna har delvis tagits fram genom uppdrag till . av konsekvenserna av förslagen Utredningsförslagen bedöms leda till strukturella förändringar och därmed få samhällsekonomiska, främst positiva, konsekvenser. Kon- sekvenserna är störst på lång sikt och de kommer att infalla succes- Det är inte meningsfullt att redovisa effekterna av de enskilda förslagen, då de till stora delar hänger samman och kompletterar varandra. På ett övergripande plan kommer förslagen successivt att påverka hur kommuner och berörda aktörer planerar utvecklingen av nya stadsdelar och förtätning av befintliga. Samhällets strukturer förän- dras när de föreslagna åtgärderna arbetas in i nya detaljplaner. Genom bättre planeringsförutsättningar i bostadsbyggandet och ökat fokus på mobilitet leds samhällsutvecklingen i en mer hållbar riktning. Förslagen kommer att ha störst effekt i tätortskommuner med stort bostadsbyggande och där det redan finns en utbyggd kollektivtrafik. Våra förslag väntas förutom ökad tydlighet i planeringen leda till bland annat minskat markanspråk för parkering samt förbättrade möjligheter för gång-, cykel- och kollektivtrafik. Effekter av detta är bland annat minskad miljö- och klimatpåverkan och lägre kostnader för kommuner, byggherrar, företag och individer. Boende som inte har behov av parkering behöver inte betala för fastighetens parker- ingsplatser i lika stor utsträckning. kan i ökad grad nyttjas till bostäder, grönska och ytor för sociala aktiviteter i stället för att bebyggas med parkeringsplatser. En viktig konsekvens förväntas även vara den gällande individers hälsa1. När fler väljer att gå, cykla eller åka med kollektivtrafik och hållbara mobilitetslösningar i stället för att resa med bil, kommer fler individer att få in en mer naturlig vardagsmotion, vilket bevisats förbättra folkhälsan2. En effekt av detta är också att luftkvaliteten blir bättre i områden, vilket också har stor hälsopåverkan3 och därmed även påverkan på de offentliga finanserna. Ett minskat innehav av bilar för eget bruk påverkar de offentliga finanserna genom minskade intäkter från fordonsskatter, infrastruk- turavgifter och trängselskatter. Skatteintäkterna från försäljningen av fossila bränslen minskar också i takt med elektrifieringen av fordonsflottan. minskar det offentligas behov av invester- ingar i infrastruktur. 1World Health Oganization, WHO (2019): World Health Oganization, WHO (2019): “Ten threats to global health 2019”. Ten threats to global health in 2019 (who.int). 2Trivector (2012). Ökad folkhälsa genom kollektivtrafikens fördubblingsprojekt – Kun- skaps- och metodstöd för kollektivtrafikens hälsoeffekter /wp-content/up- loads/2019/09/2012_62_trv_okad_folkhalsa_v1-0.pdf. 3SVT Nyheter (2019): WHO: Dålig luft – det största hotet mot vår hälsa. /nyheter/utrikes/who-dalig-luft-det-storsta-hotet-mot-var-halsa. Intäktsminskningarna måste vägas mot de kostnader som fossila utsläpp och parkeringens markanspråk genererar i form av påverkan på klimat, miljö och hälsa. Dessa kostnader bedöms belasta de offentliga finanserna i betydligt större utsträckning än intäktsminsk- ningen. 10.2Vilka berörs av förslagen? De offentliga aktörer som påverkas av utredningens förslag är huvudsakligen kommuner och regioner samt . Även Trafik- verket och länsstyrelser berörs. Företag och enskilda påverkas också av förslagen, i synnerhet i miljöer och sammanhållen bebyg- gelse, men även landsbygden kan påverkas. 10.3Konsekvenser för staten, regioner och kommuner Våra förslag inverkar på förvaltningsuppdrag i två avseen- den, dels berörs uppdraget om kunskapsförmedling, dels utökas uppdraget när det gäller tillsyn. Utredningens förslag om ändringar och förtydliganden i PBL när det gäller planering för transporteffektivitet medför merarbete för Bover- ket när det gäller myndighetens förvaltningsuppdrag om kunskaps- förmedling. Det avser även följdändringar i föreskrifter och allmänna råd. Flera aktörer anser att ökad kunskap inom området är angelägen och att särskild vägledning behöver tas fram, särskilt till följd av ändringarnas normförändrande karaktär. Vi föreslår att termen trans- porteffektivitet införs i flera av . Vi bedömer att det medför behov av vägledning på grund av begreppets komplexitet och innebörd i de enskilda lagrummen. vägleder kommuner och länsstyrelser i nuvarande be- stämmelser om PBL och ansvaret för kunskapsförmedling av utred- ningens förslag faller inom ansvarsområde. mer behöva uppdatera sin kunskap om de nya förutsättningarna. Ut- redningen anser att det är svårbedömt hur stort merarbete förslaget i dess helhet innebär för myndighetens kunskapsförmedlande uppdrag. Huvuddelen av arbetet bedöms dock kunna inrymmas inom verkets befintliga uppdrag. Utredningen föreslår att utses som mottagare och tillsyns- myndighet när det gäller mobilitetskartläggningarna, i likhet med roll när det gäller energideklarationer. Utredningens förs- lag om ny lag om mobilitetskartläggning skulle innebära en utökning av förvaltningsuppgifter när det gäller att utöva tillsyn. tillsynsansvar skulle innebära att se till att kartläggningar genomförs och överlämnas i enlighet med den föreslagna lagens bestämmelser. I tillsynsansvaret ingår att utfärda förelägganden att inkomma med kartläggning enligt lagen. Vi bedömer att behöver få ökade resurser för uppgiften att ta emot och utöva tillsyn för kartläggningarna samt även för väg- ledning och utbildningsinsatser med anledning av en ny lag enligt förslaget. I vår bedömning har vi uppskattat att regeringen behöver avsätta till för till- syn, vägledning och utbildning när det när det gäller kartläggning av mobilitet till och från en fastighet. Utredningens förslag om stärkt främjande av en transporteffektiv samhällsstruktur i PBL ökar betydelsen av samråd mellan Trafik- verket, regioner och kommuner i tidiga skeden. Förslagen pekar mot att samråden sannolikt behöver intensifieras, bland annat genom samverkan i strategisk planering. Utredningsförslaget stärker roll när det gäller att främja framtagande av regionala och kommunala trafikstrategier. Samverkansarbetet behöver ta hänsyn till innebörden av utredning- ens förslag till ändringar i PBL, bland annat genom lyhördhet för kommunernas möjligheter. Klimatpolitiska rådet4 har pekat på den (2019): Klimatpolitiska rådets rapport . konflikt som det innebär att många kommuner har ambitioner att minska biltrafiken och att främja mer hållbara resor och transporter till och från större tätorter som de förväntas anpassa väg- nätet till de trafikökningar som indikeras av baspro- gnos. har i det senaste regeringsuppdraget att föreslå in- riktningsunderlag inför transportinfrastrukturplanering för en ny planperiod möjlighet att föreslå finansiering från den nationella pla- nen och länsplanerna för genomförande av vissa steg 1- och steg 2- åtgärder i infrastrukturen när det gäller kostnadseffektiva åtgärder som påverkar transportefterfrågan och val av transportsätt (steg 1), samt åtgärder som medför ett mer effektivt nyttjande av befintlig infrastruktur (steg 2)5. Utredningens förslag bedöms dels innebära nyttor för Trafikver- kets uppdrag, dels bedöms förslaget medföra merarbete i form av samverkan och främjandeinsatser. Eventuellt merarbete bedöms kunna inrymmas inom verkets befintliga uppdrag. bevakar statens intressen vid planläggning och pröv- ning i ärenden om lov eller förhandsbesked enligt PBL och har dels en rådgivande roll, dels en tillsynsroll genom sin möjlighet att över- pröva vissa beslut. Kommunens redovisning av hur hänsyn tagits till allmänna intressen ska granskas av . Utredningens förslag om förtydliganden i andra kapitlet PBL, med krav på att främja transporteffektivitet och tillgänglighet till hållbara transporter samt förslagen i övriga delar av PBL, innebär att behöver uppdatera kunskap i planeringsunderlag och vid rådgivning samt att vid granskningen beakta föreslagna ändring- ar. Våra förslag utgör förtydliganden och vissa förändringar som sammantaget bedöms kunna bidra till nya synsätt inom planering med hänsyn till klimat och miljö. Det är svårt att uppskatta hur mycket arbetsinsats skulle öka, exempelvis för att klarlägga strukturfrågor i översikts- planen i respektive län med hänsyn till klimatmålen. 5Regeringen (2020): Uppdrag att ta fram inriktningsunderlag inför transportinfrastrukturplane- ring för en ny planperiod. beror bland annat på omständigheter inom respektive län. Utred- ningen bedömer att förslagen medför en begränsad arbetsbelastning för länsstyrelserna jämfört med och att arbetet bör inrymmas i befintligt uppdrag. Frågor som berör mer än en kommun ska samordnas regionalt. Det regionala perspektivet ska stärka den kommunala planeringens stra- tegiska betydelse i form av översiktsplaner. Utredningens förslag till förtydliganden i PBL återkopplar till regionernas planering. På läns- nivå är det regionerna som har ansvar för att initiera och samordna arbetet. Förslagen till ändringar i PBL kan medföra att den regionala planeringen ytterligare främjar ortstrukturens utveckling, utveckling av kollektivtrafik och delad fordonstrafik, regionala cykelstråk samt resfri tillgänglighet. Utredningens förslag avser att leda till en ökning av aktivt resande i form av gång, cykel och andra färdsätt som inkluderar fysisk rörel- se. På kan effekten av detta medföra bättre folkhälsa och lägre sjukvårdskostnader. Utredningens förslag till förtydliganden i PBL som avser att för- stärka transporteffektivitet och tillgänglighet till hållbara transpor- ter återkopplar också till planering av kollektivtrafiken. De regionala trafikförsörjningsprogrammen ska utgöra en plattform för arbetet med att utveckla kollektivtrafiken i regionerna. Genom länstrans- portplanerna fördelas statlig medfinansiering till regionala och kom- munala transportinfrastrukturinvesteringar. Medfinansieringen går bland annat till kollektivtrafikanläggningar. För att kollektivtrafiken ska fungera effektivt krävs en genomtänkt bebyggelsestruktur. En genomtänkt bebyggelsestruktur länkar samman med kollek- tivtrafikstrukturen. Främjande av hållbara transporter och mobili- tetstjänster i planering ställer krav på kollektivtrafikmyn- dighetens anpassning för att systemet ska fungera. Utredningens bedömning är att förslagen medför ett visst merar- bete för regionerna, men att de innebär nyttor och sam- mantaget att förslagen ryms inom regionernas uppdrag.