sou · H9B351d2 · 2022-01-01 00:00:00 — Förlusten av biologisk mångfald har inte bromsats upp. Förekomsten av främmande arter fortsätter att öka. Rapporteringen enligt artikel 12 i EU:s fågeldirektiv är en ren till- ståndsbeskrivning som saknar bedömningar av bevarandestatus, men 2020:58, s. 8. 57Naturvårdsverket (2019). Underlagsrapport till den fördjupade utvärderingen av miljömålen. 58Naturvårdsverket (2020). arter och naturtyper i EU:s art- och habitatdirektiv. Förslag på nytt 8 kap. rapporteringen visar att det på lång sikt syns en generell utarmning av fågelbestånden i Sverige.59 rapportering enligt livsmiljödirektivets arti- kel 17 visar att behovet av insatser för att förbättra bevarandestatusen för våra gräsmarker är stort. Ett rikt odlingslandskap har en positiv påverkan på flera av de globala hålbarhetsmålen inom Agenda 2030 men odlingslandskapets minskande biologiska mångfald försvårar möjligheten att nå hållbarhetsmålen.60 Mot bakgrund av ovanstående konstaterar utredningen att det, för att nå de resultat som direktiven föreskriver, finns ett omfattande skyddsbehov utöver de metoder som följer direkt av direktiven. Det kan till exempel handla om att utöka det skydd som följer av direk- tivet till att i omfatta fler arter än vad som framgår av direk- tivet, eller genom att skydda de arter som framgår av direktivet på sätt som är striktare än direktivet föreskriver. Det kan också inne- bära att helt andra tillvägagångssätt än de som anvisas i direktivet behövs för att åstadkomma tillräckligt skydd, till exempel incitaments- baserade system. Det innebär att de förslag på fridlysningsbestämmelser som vi lägger fram måste ge utrymme för att skydda de arter som behöver skydd, samt utgå från deras skyddsbehov. När det sedan gäller frågan om hur skyddsbehovet relaterar till de EU-rättsliga förpliktelserna, eller om förslagen omfattar sådant som ligger utanför direktivens tillämpningsområde, kommer vi att hantera den frågan allteftersom den blir relevant. Detta i syfte att kunna avgöra om det kan vara nöd- vändigt med anmälan till kommissionen enligt artikel 193 FEUF. Vi är fullt medvetna om att det i ett längre tidsperspektiv, inom något eller några sekler, sannolikt är omöjligt att bevara alla de arter som finns . Naturen är komplex och föränderlig och arter kan påverkas av faktorer som vi nu inte känner till. Därtill på- verkar arterna varandra kontinuerligt, på sätt som inte alltid är tyd- ligt förutsägbara. 59SLU Artdatabanken (2020). Article 12 National Summary Factsheet – . Naturvårds- verket (2020). Miljömålen – Årlig uppföljning av nationella miljömål 2020 – Med fokus på statliga insatser. Rapport 6919, s. 396. Positiva trender har emellertid, vad gäller skogsfåg- larnas diversitet och förekomst på nationell skala, påvisats i vilket har sammanfallit med strukturella förändringar i skogen som kan ha varit till nytta för fåglar vilket antyder ett orsakssamband med förändringar i skogsbruksmetoder. Förändringarna kan alternativt rela- teras till pågående klimatförändringar. (et al. [2017] What drives current population trends in birds – quantity, quality or climate? A large-scale analysis from northern Europe? and Management 385(2017) 177–188, s. 183). a.a., s. 326. Förslag på nytt 8 kap. Syftet med de lagar som stiftas måste, i ett längre tidsper- spektiv, vara att bevara de naturliga processerna i arternas livsmiljöer, och att artförändringar sker i ett naturligt tempo som inte påskyndas av mänsklig verksamhet. Detta långsiktiga mål för skyddet av arter, i kombination med övriga delar av miljö- och naturvården, kan sam- manfattas i begreppet ekologisk integritet, som innebär att ekosyste- mens naturliga komponenter och processer är intakta, utan någon betydande påverkan från människan. Ekologisk integritet innebär inte ett statiskt tillstånd, utan inkluderar naturliga förändringar.61 11.3.3Proportionalitet och skydd för egendom Utredningens utgångspunkt: Egendomsskyddet i 2 kap. 15 § regeringsformen, läst i ljuset av EKMR, innebär att det måste göras en prövning i det enskilda fallet av proportionaliteten mellan all- mänintresset av ett tvångsförfogande och den enskildes egendoms- intresse. Proportionalitetsprincipen ska tillämpas i det enskilda fallet. Endast om tillämpningen i det enskilda fallet annars skulle utgöra en allvarlig och otvetydig kränkning av Europakonven- tionen är det, enligt , möjligt att frångå vad som följer av tolkning av en EU-bestämmelse. Det betyder att det faktiska utrymmet för en sådan avvikelse är ytterst begränsat. En art-för-art-metod ska användas och genom- förandeåtgärder ska alltid övervägas i ljuset av det avsedda syftet, berörd art och omständigheterna i det enskilda fallet. Genom- förandet ska vara flexibelt och proportionerligt. bevarande- status ska vara av särskild betydelse i proportionalitetsbedömningen som ska ske med respekt för bestämmelsernas syfte, att säkerställa den biologiska mångfalden samt att bibehålla eller återställa en gynnsam bevarandestatus hos livsmiljöer samt arter av vilda djur och växter av gemenskapsintresse. Proportionalitetsprincipen i EKMR respektive svensk rätt beskrivs översiktligt i avsnittet om EU-rättslig bakgrund. Proportionalitets- principen anses vara en allmän rättsprincip som har betydelse när det 61Moberg och (2011). Vad är resiliens? En introduktion till forskning om social- ekologiska system. Förslag på nytt 8 kap. allmänna vidtar åtgärder som är betungande för enskilda.62 Vilka krav principen ställer i sådana situationer är dock något oklart.63 Proportionalitetsprövningen anses omfattar tre moment: 1.Kan den ifrågasatta åtgärden alls bidra till att nå de allmänna mål som den syftar till? Besvaras frågan nekande är åtgärden (natu- rligtvis) oproportionerlig och ingen ytterligare prövning krävs. 2.Finns det mindre ingripande alternativ som är lika lämpade för ändamålet och som är mer realistiska ur kostnads- eller effektivi- tetssynpunkt? Är svaret jakande är ingreppet oproportionerligt och det andra alternativet ska användas. Finns inte sådana alterna- tiv görs en mer allmän avvägning: 3.Proportionaliteten i strikt mening prövas. Det innebär en avväg- ning mellan de berörda intressena i det enskilda fallet. De intressen som bär upp artskyddet måste i avvägningen tillmätas mycket stor vikt. Proportionalitetsprincipen ska ses som en slutlig kontroll av att ett beslut med stöd av artskyddsbestämmelserna inte är orimligt med hänsyn till samtliga omständigheter i det enskilda fallet. Proportionalitetsprincipen ska inte uppfattas som en generell utvidgning av möjligheterna att inte behöva följa bestämmelserna eller som en utökad möjlighet till dispens. Det sagda gäller oavsett om artskyddsbestämmelserna följer av EU-förpliktelser eller inte. Proportionalitet ifråga om EU-förpliktelser I rättsfallet NJA 2014 s. 79 prövades frågan om i vilken mån en svensk domstol kan frångå vad som följer av tolkning av en EU-bestämmelse med stöd av (proportionali- tetsprincipen). Målet handlade om skyldigheten att överlämna ut- 62Bull och Sterzel (2019). Regeringsformen (version 4), s. 85 som hänvisar till HFD 2012 ref. 12 och HFD 2017 ref 5. 63Bull och Sterzel (2019), a.a., s. 85 som hänvisar till HFD 2015 ref. 16. Målet gällde huruvida en körkortshavare som, under tid då hans körkortsinnehav var förenat med villkor om alkolås, efter en höftledsoperation intagit narkotikaklassat läkemedel i enlighet med läkares ordination, skulle anses ha brukat narkotika på sätt som avses i körkortslagen. Av körkortslagen följer att ett beslut om villkor om alkolås ska undanröjas om körkortshavaren brukar narkotika. Såsom regelverket kring alkolås har utformats finns enligt Högsta förvaltnings- domstolens mening inget utrymme för att i en situation som den förevarande underlåta att undanröja ett beslut om villkor om alkolås för körkortsinnehav. Om ett sådant beslut undan- röjs ska körkortet återkallas. En ledamot i var skiljaktig och ifrågasatte huruvida om ett sådant ingrepp är förenligt med proportionalitetsprincipen. Förslag på nytt 8 kap. släppsrätter enligt utsläppshandelslagen64 som implementerar EU:s utsläppshandelsdirektiv65. Enligt såväl svensk lag som direktivet ska en verksamhetsutövare för varje anläggning till kontoföringsmyndigheten överlämna det antal utsläppsrätter som motsvarar de sammanlagda utsläppen från anläggningen under när- mast föregående kalenderår. Sanktionen för att inte överlämna ut- släppsrätter , vilket också följer av direktivet, är per ton koldioxid som släpps ut från en anläggning och som verksamhetsut- övaren inte överlämnat utsläppsrätter för. I det här fallet hade bo- lagen ifråga utsläppsrätter på sina konton som mot- svarade de faktiska utsläppen och de hade för avsikt att överlämna utsläppsrätterna. Detta skedde emellertid inte, vilket beroende på en brist i företagets administrativa rutiner på lägre nivå; de systemtekniska åtgärder som krävdes för att formellt överlämna utsläppsrätterna utfördes av misstag inte. Bolagen yrkade bland annat att avgiften skulle jämkas eftersom avgift om nästan 20 miljoner kro- nor inte står i rimlig proportion till överträdelsen och därmed strider mot proportionalitetsprincipen. Sedan vänt sig till och frågat bland annat om avgiftsbeloppet i fråga kan justeras av nationell domstol med stöd av proportionalitetsprincipen, konstaterade att avgiftsbeloppet inte kan justeras med stöd av proportionalitetsprincipen. Mot bakgrund av principen om unionsrättens företräde drog HD slutsatsen att svenska domstolar och myndigheter därmed är förhindrade att tolka en bestämmelse som har beslutats på EU-nivå på ett sätt som ändrar dess innehåll eller effekt och att de är bundna av tolkning av . , framhöll HD, har en folkrättslig förpliktelse och ett eget ansvar för att tillse att rättigheterna enligt Europakonven- tionen inte kränks i det enskilda fallet. Eftersom pröv- ning, enligt HD, måste anses inbegripa proportionalitetsprincipen också i mening kan en svensk domstol frångå vad som följer av tolkning av en EU-bestämmelse endast om tillämpningen i det enskilda fallet annars skulle utgöra en allvar- lig och otvetydig kränkning av . Det betyder att det faktiska utrymmet för en sådan avvikelse är ytterst begränsat. 64Lag (2004:1199) om handel med utsläppsrätter. 65Europaparlamentets och rådets direktiv /87/EG av om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv /61/EG. Förslag på nytt 8 kap. I sin vägledning om tolkning av det strikta artskyddet i livsmiljö- direktivets artikel 12 har kommissionen understrukit att en art-för- artmetod måste användas och att medlemsstaterna därför alltid ska överväga sina genomförandeåtgärder i ljuset av det avsedda syftet, be- rörd art och omständigheterna i det enskilda fallet. I genomförandet, som ska vara flexibelt och proportionerligt, ska bevarande- status, enligt kommissionen, vara av särskild betydelse. Flexibilitet och proportionalitet ska emellertid inte, påpekar kommissionen, missuppfattas som ett koncept som reducerar medlemsstaternas för- pliktelser att agera på ett effektivt sätt utan som ett sätt att skapa utrymme för myndigheterna att anpassa sitt genomförande till de specifika omständigheterna i det enskilda fallet (i termer av bevarande- stuts men också sociala, ekonomiska och kulturella omständigheter). Genomförandet av ett flexibelt och proportionerligt tillvägagångs- sätt fordrar att medlemsstaterna agerar inom en tydlig ram med sam- ordnade och effektiva åtgärder som tillämpas på ett koherent sätt och med tillräckliga garantier. Koherens, förklarar kommissionen, betyder i det här sammanhanget att flexibilitet och proportionalitet inte kan tillämpas endast när det förefaller passande (till exempel endast när undantag beviljas) utan måste tillämpas på nödvändiga åtgärder i det strikta skyddssystemet så att genomförandet på ett övergripande plan ligger i linje med direktivets mål och syften. Kommissionen lyf- ter här fram att enligt domstolen utgör artiklarna 12, 13 och 16 i livs- miljödirektivet en sammanhängande samling bestämmelser som har till syfte att säkerställa skyddet av de berörda arternas bestånd.66 Till- ämpningen av flexibilitet och proportionalitet måste alltså ske med respekt för direktivets mål och syfte, det vill säga att säkerställa den biologiska mångfalden och att bibehålla eller återställa en gynnsam bevarandestatus hos livsmiljöer samt arter av vilda djur och växter av gemenskapsintresse.67 66Kommissionens vägledning (2007) hänvisar här till mål C-6/04, kommissionen mot Förenade och , punkten 112. 67Kommissionens vägledning (2007), s. 20 samt Kommissionens utkast till vägledning (2019) Guidance document on the strict protection of species of Community interest under the Habitats Directive Draft version , s. 7. Förslag på nytt 8 kap. Proportionalitet ifråga om nationella regler Det måste göras en prövning i det enskilda fallet av proportio- naliteten mellan allmänintresset av ett tvångsförfogande och den enskildes egendomsintresse. I rättsfallet NJA 2018 s. 753 (det så kallade Parkfastighetsmålet), där det var fråga om tvångsvis marköverföring enligt fastighetsbildnings- lagen (1970:988) konstaterade att egendoms- skyddet i 2 kap. 15 § regeringsformen innebär att det måste göras en prövning i det enskilda fallet av proportionaliteten mellan allmän- intresset av ett tvångsförfogande och den enskildes egendomsintresse. I MÖD 2020:2 I och II, som gällde dispens från det generella för- budet att vidta vissa åtgärder inom strandskyddsområde, diskuterar Mark- och intresseprövningen enligt 7 kap. 25 § som gäller vid områdesskydd. Domstolen tog här ut- gångspunkt i 7 kap. 25 § som anger att en inskränkning i en enskilds rätt att använda mark eller vatten inte får gå längre än som krävs för att syftet med skyddet ska tillgodoses. Av förarbetena till bestämmelsen framgår att den syftar till att uttrycka en propor- tionalitetsprincip.68 Mark- och hänvisar bland annat till Parkfastighetsmålet men konstaterar att regleringen i 2 kap. 15 § regeringsformen primärt riktar sig till lagstiftaren, som vid in- förandet av gällande strandskyddsbestämmelser också har gjort en tämligen ingående avvägning mellan allmänintresset av att upprätt- hålla strandskyddet och motstående enskilda intressen. Enligt Mark- och miljödomstolen måste emellertid, även med den utgångspunk- ten, praxisutvecklingen ifråga om egendomsskyddet få genomslag även vid prövningen av förutsättningarna för dispens från strand- skyddet. Även om det, enligt Mark- och miljödomstolen, innebär att andra omständigheter än de särskilda strandskyddsskälen måste kunna beaktas som skäl för dispens så måste utgångspunkten för propor- tionalitetsbedömningen dock fortfarande vara att det allmänna in- tresset av att bevara allemansrättslig tillgång till strandområden för friluftsliv och områden med goda livsvillkor för djur- och växtliv är mycket starkt. Mark- och miljödomstolen framhåller härvid att den 68Mark- och hänvisar till prop. 1997/98:45. Del 1, s. 320 ff. Förslag på nytt 8 kap. allemansrättsliga tillgången till naturen, precis som egendomsskyd- det, är grundlagsfäst i 2 kap. 15 § regeringsformen. Det sagda ska också ses i ljuset av Högsta domstolens dom av den 29december 2020 i mål nr T 6460-19 som gällde tillstånd i efterhand till vattenverksamhet (brygganläggning) enligt 11 kap. . konstaterade här att uppräkningen av dispens- grunder vad gäller strandskyddet är avsedd att vara uttömmande men att dispensprövningen också innefattar en mer övergripande intresse- avvägning. Enligt är det emellertid tydligt att de intressen som bär upp strandskyddet måste tillmätas mycket stor vikt. noterar också att även ett område som för tillfället är av begränsat intresse kan bli betydelsefullt samt att även om en dispens inte förefaller skada syftet med strand- skyddet utesluter inte det att enskilda dispenser sammantaget kan ge en betydande negativ inverkan.69 Proportionalitetsprincipen ska, en- ligt , ses som en slutlig kontroll av att en nekad dispens inte är orimlig med hänsyn till omständigheterna i det en- skilda fallet; däremot kan den inte uppfattas som en mer generell utvidgning av möjligheterna till dispens. För att fylla sin funktion måste prövningen enligt 25 § avse samtliga omständigheter i det en- skilda fallet 70 2 kap. 7 § De allmänna hänsynsreglerna är generella och gäller alla. 7§ ska en avvägning göras som även omfattar kunskaps- kravet och kravet på underlag. Mot bakgrund av de hänsyn som kan tas enligt 2 kap. 7 § är det alltså möjligt att tala om ett i någon mån differentierat kunskapskrav. Av bestämmelsens ordaly- delse framgår emellertid att verksamhetsutövarens bevisbörda enligt 1 § inte kan bli föremål för någon rimlighetsav- vägning En utgångspunkt för bedömningen enligt 2 kap. 7 § är att de krav som behövs för att mål ska uppnås ska ställas. Sedan ska proportionerna mellan nyttan av ett försiktighets- mått och kostnaderna för att vidta det bedömas. 69Högsta domstolen hänvisar till prop. 1997/98:45. Del 1 s. 320 ff. 70Högsta domstolen hänvisar till prop. 1997/87:45. Del 1 s. 320 ff. och del 2 s. 97. Förslag på nytt 8 kap. derna bedöms vara orimligt stora i förhållande till nyttan med åt- gärden eller försiktighetsmåttet kan det bli aktuellt att avstå från att föreskriva ett sådant krav. Detta innebär att det är förhållandena i det enskilda fallet som avgör vilka krav som kan ställas – vad som bedöms vara orimligt stora kostnader i ett fall kan betraktas som skäliga krav i ett annat, beroende på hur behoven av det aktuella för- siktighetsmåttet värderas i de olika fallen. Vad gäller vikten av att förebygga eller begränsa miljöpåverkan har olägenhetens karaktär, såsom farlighet och omfattning, betydelse. Även graden av känslig- het i det område där påverkan sker och graden av känslighet hos dem som utsätts för störning ska beaktas. Vid bedömningen av vilken nytta en åtgärd medför från miljö- och hälsoskyddssynpunkt är de miljömål som fastställs av särskild betydelse. En avvägning måste dessutom alltid göras med hänsyn till vad som får anses vara veder- taget godtagbart beteende. Kraven får inte vara orimliga med avse- ende på den olägenhet och det intrång i den personliga valfriheten som de föranleder. Av betydelse för vad som kan anses vara ett orim- ligt krav är också om det är fråga om näringsverksamhet eller en åt- gärd som vidtas i det dagliga livet. Det kan aldrig komma i fråga att jämka kraven så att den skadenivå som anges i 2 kap. 9 § första stycket överskrids. Om de åtgärder som är nödvändiga för att uppnå en godtagbar skyddsnivå medför orimliga kostnader, bör verk- samheten inte tillåtas. Det ankommer på verksamhetsutövaren att visa att en åtgärd är orimlig.71 Skillnaden mellan avvägningen enligt 2 kap. 7 § och den allmänna proportionalitetsprincipen är att enligt 7 § så är det vissa uppräknade bestämmelser som ska vara föremål för avvägning och avvägningen ska göras mellan nyttan av ett försiktighetsmått och kost- naden för det medan den allmänna proportionalitetsavvägningen ska omfatta samtliga omständigheter i det enskilda fallet. Härtill ska regeringens mål beaktas om att ska genomföra Agenda 2030 i alla tre dimensionerna (ekonomiskt, socialt och miljö- mässigt) genom en samstämmig nationell och internationell politik 71Kruse (, Karnov), kommentaren till 2 kap. 7 § , not 53. Förslag på nytt 8 kap. som fäster avseende vid samtliga tre dimensionerna.72 Enligt SCB:s uppföljning av delmål 15.2, som visar aspekter för att fortsätta kunna nyttja skogens resurser långsiktigt, visar uppföljningen av miljöhän- syn ett ökande antal företeelser som har fått stor negativ påverkan på hänsynskrävande biotoper i samband med föryngringsavverkning och efterföljande föryngringsarbete. Det framgår också att det i sam- band med olika skogliga åtgärder som röjning, gallring och föryng- ringsavverkning är viktigt att ta hänsyn till den biologiska mångfalden, kulturmiljön och friluftslivet. Det framhålls vidare att miljöhänsyn ska tas vid alla åtgärder i skogsbruket och att tillämpningen av miljö- hänsyn har stor betydelse för den biologiska mångfalden och är ett viktigt komplement då god miljöhänsyn för flera arter är en förut- sättning för att de ska kunna fortleva i beståndet efter avverkning.73 Enligt SCB följs de aspekter som rör mål 14 om hav och re- surser och mål 15 om ekosystem och biologisk mångfald upp inom det svenska miljömålssystemet.74 I den mån grundlagsstadgade rättigheter begränsas ska det finnas möjligheter till grundlagsstadgad ersättning. Ersättningsbestämmel- serna kan, enligt , ha betydelse för huruvida en in- skränkning i egendomsskyddet anses proportionerligt. Omvänt kan det uttryckas som att ett annars oproportionerligt ingripande kan göras proportionerligt genom att ersättning utgår. De som berörs av reglerna (myndigheter, företag och enskilda) måste i rimlig utsträckning kunna förutse reglernas tillämpning. Förutse- barhet är ett frekvent förekommande begrepp och anses vara efter- strävansvärt i rättssäkerhetssammanhang. Förutsebarhet lyfts ofta som en viktig del av rättssäkerhetsbegreppet och kan syfta på olika aspekter. 2019/20:188. genomförande av Agenda 2030. Genomförandet av Agenda 2030 i Statistisk lägesbild 2019, s. 110 f. a.a., s. 18. Förslag på nytt 8 kap. Det kan handla om att skydda den enskilde mot olika typer av oförutsebara och betungande normer som tillämpas på omständig- heter som inträffade då normerna varken var tillämp- liga eller förutsebara. Ett sådant syfte kan uppnås genom förbud mot retroaktivitet, genom krav på förutsebarhet eller genom skydd för berättigade förväntningar. Trots att syftet är likartat utgår dessa per- spektiv, enligt Lebeck, från tre olika kriterier för att avgöra huruvida legalitetsprincipen har kränkts.75 Förutsebarhet kan också handla om rättssubjektens (det vill säga dem som träffas av och de som ska följa lagstiftningen) möjlighet att se hur befintliga regler faktiskt kommer att tillämpas, i den rättsliga praktiken. Häri finns en önskan om att rättsreglerna ska vara till- gängliga, förståeliga, användarvänliga och ge entydiga svar; allmän- heten och deras juridiska ombud ska kunna förutse utfallet i dom- stol.76 En sådan förutsebarhet bygger till stor del på föreställningen om att man kan fastställa gällande rätt genom en värderingsfri och neutral tolkningsverksamhet. förklarar i det avseendet gäl- lande rätt som att den inte är något förrän den används av någon; fram till dess är gällande rätt ett överlagrat tillstånd.77 Här anses pre- judikat öka förutsebarheten eftersom prejudikat leder till att rätts- tillämpningen blir enhetlig och mer likformig; rättskipningen vinner i klarhet som man gör vinster genom att bedömningen av rättsliga frågor underlättas.78 Lebeck konstaterar också att det finns betydande svårigheter i att kodifiera en regel mot bristande förutse- barhet eller vissa tolkningsmetoder, eftersom sådana bestämmelser själva måste vara föremål för tolkning.79 Emellertid, fortsätter Lebeck, har förarbeten spelat en central roll i svensk rätt. Förarbeten kan ha väsentlig betydelse vad avser domstolarnas tolkningspraxis och där- med också för förutsebarheten hos materiella bestämmelser.80 Intresset av förutsebarhet betonas ofta inom ramen för förmögen- hetsrätten där förutsebarhet syftar till att säkerställa partsautonomi, entreprenörskap och ekonomisk effektivitet. Förutsebarhet är viktig för att personer med trygghet ska kunna avgöra om, när och på vilka villkor de ska ingå avtal med andra. 75Se t.ex. Lebeck. (2018) Legalitetsprincipen i förvaltningsrätten, s. 66 f. 76Ramberg (2017) Prejudikat som rättskälla i förmögenhetsrätten, s. 62. 77Gustafsson (2011), Dissens, s. 72 f. Jfr Glavå och Petrusson (2002) Illusionen om rätten. I Minneseminar for 1954–2000, s. 109–151. Översyn av , s. 25 och s. 49. a.a., s. 30. a.a., s. 32. Förslag på nytt 8 kap.