sou · H9B351 · 2022-01-01 00:00:00 — •Bilaga A listar de mest hotade arterna, de som tagits upp i kon- ventionens bilaga I och beträffande vilka medlemsstaterna inte avgett någon reservation324 samt varje art som är eller kan bli före- mål för efterfrågan för användning inom gemenskapen eller för den internationella handeln och som antingen hotas av utrotning eller är så sällsynt att all handel, även i lägsta tänkbara omfattning, skulle äventyra överlevnad eller som tillhör ett släkte där de flesta av arterna tagits upp i bilaga A och för vilka det är nöd- vändigt att lista dem i bilagan för att garantera ett effektivt skydd.325 Bilaga A överensstämmer alltså i stort sett med konventionens bilaga I med tillägg av några bilaga II-arter samt arter som inte är listade i relation till konventionen. •Bilaga B listar de arter från konventionens bilaga II som inte redan finns i bilaga A, och för vilka medlemsstaterna inte avgett någon reservation,326 de arter som upptagits i bilaga I till konven- tionen och som har blivit föremål för en reservation327, varje annan art som inte upptagits i bilagorna I och II till konventionen som är föremål för internationell handel av sådan omfattning att den kan äventyra dess överlevnad eller överlevnaden av popula- tioner i vissa länder, eller bevarandet av den totala populationen på en nivå som överensstämmer med dess roll i de ekosystem den tillhör, eller där det, för att kunna garantera en effektiv kontroll av handeln med exemplar av sådana arter, är nödvändigt att den återfinns i bilagan på grund av likheten med andra arter som är upptagna i bilagorna A och B.328 Vidare finns här arter beträffande vilka det har fastställts att införandet av levande exemplar till gemenskapens naturliga miljö utgör ett ekologiskt hot mot gemen- skapens inhemska arter av vilda djur och växter.329 324Ibid., artikel 3.1. a. 325Ibid., artikel 3.1. b. 326Ibid., artikel 3.2. a. 327Ibid., artikel 3.2. b. 328Rådets CITES-förordning 338/97, artikel 3.2. c. 329Ibid., artikel 3.2. d. •Bilaga C innehåller arter som tagits upp i bilaga III till konven- tionen, förutom de som återfinns i bilaga A eller B, och för vilka medlemsstaterna inte har avgett någon reservation330 och arter som upptagits i bilaga II till konventionen och som har blivit före- mål för en reservation.331 •Bilaga D innehåller arter som inte upptagits i bilagorna A–C och som importeras till gemenskapen i sådan omfattning att övervak- ning är befogad332 samt arter som upptagits i bilaga III till kon- ventionen och som har blivit föremål för en reservation.333 5.9.2Införsel (import), export och reexport Rådets CITES-förordning 338/97 reglerar vad som gäller för import334 till unionen, export eller reexport från unionen335 samt hur avslag på ansökan om tillstånd och intyg ska hanteras.336 Vissa undantag finns för exemplar som fötts och fötts upp i fångenskap eller förökats arti- ficiellt.337 I artikel 9 regleras flyttning av levande exemplar. När det gäller arterna i bilaga A är det förbjudet •att erbjuda sig att köpa, •att förvärva för kommersiella ändamål, •att för kommersiella ändamål för allmänheten förevisa, •att använda i vinstsyfte och att försälja, •att inneha för försäljning, att saluföra eller •att för försäljning transportera exemplar. 330Ibid., artikel 3.3. a. 331Ibid., artikel 3.3. b. 332Ibid., artikel 3.4. a. 333Ibid., artikel 3.4. b. 334Ibid., artikel 4. I förordningen används begreppet införsel men vi har här valt att använda begreppet import för att tydliggöra att det handlar om sådant som kommer från tredje land. Fortsättningsvis används emellertid förordningens begrepp när förordningens innehåll återges. 335Rådets CITES-förordning 338/97, artikel 5. 336Ibid., artikel 6. 337Ibid., artikel 7. Detta är alltså förbjudet i samtliga medlemsstater eftersom förord- ningar till alla delar är bindande och direkt tillämpliga i varje medlems- stat.338 Förbuden ska också tillämpas på bilaga B-arterna, om inte den behöriga myndigheten har övertygats om att exemplaren har för- värvats lagligt eller, om de har sitt ursprung utanför EU, att de har införts i enlighet med gällande lagstiftning för bevarande av vilda djur och växter.339 Undantag från förbuden kan medges i enskilda fall under förut- sättning att ett intyg om detta utfärdas av den administrativa myn- digheten i den medlemsstat där exemplaren finns. Det kan göras under följande omständigheter340: •exemplaren har förvärvats i eller införts till gemenskapen innan bestämmelserna i eller CITES-förordning- arna341 blev tillämpliga på exemplaren ifråga, eller •är bearbetade exemplar som förvärvats (det vill säga innan förordningen trädde i kraft, alltså 1947), eller •har förts in i gemenskapen i enlighet med bestämmelserna i rådets CITES-förordning 338/97 och är avsedda att användas på ett sätt som inte hotar överlevnad, eller •är av en djurart och är exemplar som fötts och fötts upp i fången- skap eller •är av en växtart och är exemplar som förökats artificiellt, eller en del eller ett derivat av ett sådant djur eller en sådan växt, eller •är nödvändiga, under exceptionella omständigheter, för den veten- skapliga utvecklingen eller för viktiga biomedicinska ändamål, med hänsyn tagen till bestämmelserna i direktiv /609/EEG av om tillämpning av medlemsstaternas lagar och bestämmelser om skydd av djur som används för experimentella och andra vetenskapliga syften, när det är visat att den ifråga- varande arten är den enda som är lämplig för detta syfte och det 338Rådets CITES-förordning 338/97, artikel 8.1. 339Ibid., artikel 8.5. 340Ibid., artikel 8.3. 341Rådets CITES-förordning 338/97 (grundregler), kommissionens CITES-förordning 865/2006 (tillämpning av grundregler) och kommissionens genomförandeförordning 2019/1587 (förbud mot införsel av vissa arter). inte finns exemplar av denna art som fötts eller fötts upp i fången- skap, eller •som är avsedda för avel eller förökning och på så sätt kan bidra till att bevara de berörda arterna, eller •som är avsedda för forskning eller undervisning som syftar till att skydda eller bevara arten, eller •har sitt ursprung i en medlemsstat och har tagits ur sin naturliga miljö i enlighet med gällande lagstiftning i den medlemsstaten. Härutöver kan medlemsstaterna förbjuda innehav av exemplar sär- skilt vad gäller levande djur av de arter som anges i bilaga A.342 När det gäller exemplar från bilagorna B–D som förverkats av de behö- riga myndigheterna i medlemsstaterna så har myndigheterna rätt att sälja dem. En förutsättning är att exemplaren inte på detta sätt direkt återställs till den som de förverkades ifrån eller den som deltog i över- trädelsen. Dessa exemplar får då behandlas som om de hade förvär- vats lagligen.343 Som exemplar i CITES-sammanhang räknas varje levande eller dött djur eller levande eller död växt av de arter som upptagits i för- ordningens bilagor A–D, eller varje del eller derivat därav, som ingår i andra varor eller inte, och varje annan vara beträffande vilken det av medföljande dokument, förpackningen, märkningen eller etiketten eller av någon annan omständighet framstår som att det är fråga om delar eller derivat av djur eller växter av dessa arter, utom om dessa delar eller produkter särskilt har undantagits från tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning eller bestämmelserna i den bilaga där den berörda arten har upptagits genom en hänvisning till detta i de berörda bilagorna.344 Som exemplar betraktas också ett exemplar av en art som upp- tagits i förordningens bilagor A–D, om exemplaret är ett djur eller en växt eller utgör en del av eller ett derivat av ett djur eller en växt, och vars åtminstone ena föräldraexemplar tillhör en art som upp- tagits i bilagorna. Om föräldraexemplaren upptagits i olika bilagor, eller om bara den ena arten upptagits i en bilaga, ska bestämmelserna i den mest restriktiva bilagan tillämpas. När det är fråga om hybrid- 342Rådets CITES-förordning 338/97, artikel 8.2. 343Ibid., artikel 8.6. 344Rådets CITES-förordning 338/97, artikel 2 t. växter ska, om det ena föräldraexemplaret upptagits i bilaga A, bestäm- melserna i den mest restriktiva bilagan tillämpas endast om detta sär- skilt angivits vid artnamnet i bilagan. 5.9.4Kontroll av efterlevnad och sanktioner De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna ska kontrollera efter- levnaden av bestämmelserna i denna förordning. Om de behöriga myndigheterna har anledning att misstänka att dessa bestämmelser inte efterlevs ska de vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa efter- levnaden av bestämmelserna, eller vidta rättsliga åtgärder.345 Med- lemsstaterna ska också vidta nödvändiga åtgärder för att ålägga sank- tioner mot åtminstone följande överträdelser:346 •Införsel eller export/reexport av exemplar utan vederbörligt till- stånd/intyg, eller med felaktigt/förfalskat/ogiltigt eller olovligen ändrat sådant. •Åsidosättande av villkor i tillstånd/intyg. •Lämnande av en osann förklaring eller avsiktligt lämnande av en oriktig uppgift för att erhålla tillstånd/intyg. •Att använda ett felaktigt/förfalskat/ogiltigt/olovligen ändrat till- stånd/intyg för att erhålla ett inom EU utfärdat tillstånd/intyg eller för varje annat officiellt syfte som har samband med rådets CITES-förordning 338/97. •Underlåtenhet att anmäla import eller att göra en osann import- anmälan. •Transport av levande exemplar som inte tillräckligt har förberetts så att riskerna för skador, sjukdom eller grym behandling mini- meras. •Använda exemplar av arter i bilaga A för andra ändamål än de som anges i det godkännande som lämnades vid utfärdandet av import- tillståndet eller . 345Ibid., artikel 14. 346Ibid., artikel 16.1. Vad som sägs om tillstånd/intyg avser sådana tillstånd/intyg som ut- färdats enligt rådets CITES-förordning 338/97. Vad som sägs införsel, export, reexport etc. gäller från eller till EU där inte annat sägs. •Handel med artificiellt förökade växter i strid med de bestäm- melser som antagits i enlighet med förordningens artikel 7.1 b.347 •Transport av exemplar till eller från EU och transitering av exem- plar utan tillstånd/intyg och, vid export eller reexport från ett tredje land som är konventionspart, i enlighet med bestämmel- serna i konventionen, eller utan tillfredsställande bevis på att det finns ett sådant tillstånd eller intyg. •Köp, anbud om köp, förvärv för kommersiella ändamål, använd- ning för kommersiella ändamål, förevisande för allmänheten i kommersiellt syfte, försäljning, innehav för försäljning, saluförande och transport i försäljningssyfte av exemplar i strid med artikel 8. •Användandet av ett tillstånd/intyg för ett annat exemplar än det för vilket det har utfärdats. •Förfalskning eller ändring av ett tillstånd/intyg. •Underlåtenhet att informera om avslag på ansökningar om inför- sel/export/reexport.348 Åtgärderna som medlemsstaterna vidtar ska anpassas efter överträ- delsens art och svårhetsgrad och omfatta bestämmelser om beslag av och, när så är lämpligt, förverkande av exemplar. När ett exemplar har förklarats förverkat, ska det anförtros en behörig myndighet i den medlemsstat som har genomfört förverkandet. Den behöriga myndigheten ska sedan, efter samråd med vetenskaplig myndighet, placera ut eller överlämna exemplaret under sådana förhållanden som den anser lämpliga och förenliga med såväl som syftet med rådets CITES-förordning 338/97. Om det handlar om ett levande exemplar kan myndigheten, efter samråd med det exporterande landet, återsända exemplaret till detta land på bekost- nad av den person som dömts för införseln.349 347När det gäller växter som har förökats artificiellt kan undantag göras från bestämmelserna i artiklarna 4 (införsel i EU) och 5 (export eller reexport från EU) under särskilda av kommis- sionen fastställda förutsättningar som rör i)användningen av fytosanitära intyg, ii)den handel som bedrivs av registrerade kommersiella handelsföretag och de vetenskapliga institutioner som anges i punkt 4 i artikel 7 (forskningsinstitutioner), och iii)handeln med hybrider. 348Enligt artikel 6.3 ska sökanden, när en ansökan om tillstånd eller intyg rör exemplar för vilka en dylik begäran har avslagits, informera den behöriga myndighet till vilken ansö- kan ställs, om det tidigare avslaget. 349Rådets CITES-förordning 338/97, artikel 16.2 och 3. för handel med vilda djur och växter går i vissa av- seenden längre än kraven i CITES-konventionen.350 •Importtillstånd krävs enligt förordningen för arter som förteck- nats, inte endast i bilaga A utan även för arter i bilaga B. Import- anmälningar krävs för bilagorna C och D. •Eftersom vissa arter som listas i konventionens bilaga II, listas i förordningens bilaga A; följaktligen är handel inte tillåten, inte heller att använda exemplar för kommersiella ändamål. •Levande exemplar av arter som förtecknas i förordningens bilaga A och B får endast importeras till EU om mottagaren har lämplig utrustning för att hysa och ta hand om exemplaren; CITES kräver lämplig vård och bostäder endast för import av levande bilaga I- exemplar. •EU:s regler reglerar såväl handel inom och mellan EU:s medlems- stater (vilket betraktas som inhemsk handel) – som internationell handel med länder utanför EU. CITES reglerar endast internatio- nell handel. •CITES-förordningen bemyndigar EU:s medlemsstater att av- bryta importen av vissa arter och länder (negativa yttranden från EU:s vetenskapliga granskningsgrupp och EU:s importavstäng- ningar), även om handeln är tillåten enligt CITES. Även om en förordning är till alla delar bindande och direkt tillämp- lig i alla medlemsstater är det nödvändigt att införliva och implemen- tera vissa genomförandebestämmelser i nationell lagstiftning. Natio- nell lagstiftning behöver också kompletteras i sådana avseenden som ligger under medlemsstaternas kompetens. Så är till exempel fallet med straffrättsliga bestämmelser. Härtill kommer att frågorna nära anknyter till annan relevant lagstiftning rörande skyddet för biologisk mångfald, artskydd, veterinärsbestämmelser, växthälsobestämmelser, djur- och växtskyddsbestämmelser med mera. 350Kommissionen (2010); Wildlife Trade Regulations in Union, s. 13. environment/cites/pdf/trade_regulations/short_ref_guide.pdf. mot olaglig handel med vilda djur och växter EU har visat en stark vilja att bekämpa illegal handel med naturresurser såsom timmer och illegalt fiske och hållbart nyttjande har varit en viktig profilfråga. CITES är en viktig del i detta samman- hang och på grund av att den illegala handeln inte minskar har för- stärkta åtgärder ständigt diskuterats.351 utfärdade en rekommendation om kontroll av efterlevnaden av rådets förordning 338/97 om införlivande av CITES-konventionen.352 I re- kommendationen framhölls bland annat vikten av att medlemssta- terna har påföljder som står i relation till brottens allvar, av informa- tion till allmänheten, av samarbete mellan berörda myndigheter och av informationsåtgärder till åklagare och domstolar. I en resolution efterlyste en handlingsplan mot artskydds- brottslighet och en sådan presenterades av 2016.353 Handlingsplanen avser perioden –2020. , , antog en resolution gällande handlingsplanen. Handlingsplanen ska visa att EU är beredd att leva upp till inter- nationella förväntningar och åtaganden samt höja sin ambitionsnivå när det gäller åtgärder mot illegal handel med vilda djur och växter. Den ses som ett viktigt bidrag till de mål för hållbar utveckling som fastställs i Agenda 2030.354 I handlingsplanen beskriver kommissionen den olagliga handeln med vilda djur och växter som mycket lockande för brottslingar, eftersom den är väldigt lönsam och i de flesta länder anses lågprio- riterad jämfört med andra typer av illegal handel. Det innebär att risken för upptäckt och påföljder är mycket begränsad. Olika kopp- lingar till penningtvätt och andra former av organiserad brottslighet, till exempel narkotikasmuggling och vapensmuggling, har regelbun- det rapporterats.355 bygger på tre prioriteringar: •Att förhindra illegal handel med vilda djur och växter och angripa själva grundorsakerna. 351Jordbruksverket (2019) Förslag på åtgärder för ett stärkt arbete mot artskyddsbrott, s. 19. 352EUT L 159, 20.6.2007, s. 45. 353COM/2016/087 final. Action Plan against Wildlife Trafficking. 354Jordbruksverket (2019), Förslag på åtgärder för ett stärkt arbete mot artskyddsbrott, s. 19. •Att på ett effektivare sätt genomföra och kontrollera efterlev- naden av befintliga bestämmelser och bekämpa organiserad brotts- lighet som rör vilda djur och växter. •Att stärka det globala partnerskapet mellan ursprungs-, konsument- och transitländer mot illegal handel med vilda djur och växter. Inom dessa tre prioriteringar ska mål, åtgärder, förväntade resultat, tidsplan och ansvarsfördelning tydliggöras. Alla åtgärder i EU:s hand- lingsplan är inte relevanta för alla medlemsländer och en del mål i handlingsplanen är redan uppnådda. Tillämpningen av rådets CITES-förordning 338/97 regleras i kom- missionens CITES-förordning 865/2006356 och kommissionens ge- nomförandeförordning 2019/1587357. Ikommissionens CITES-förordning 865/2006 fastställs detalje- rade villkor och kriterier för behandlingen av ansökningar om till- stånd och intyg och för utfärdande, giltighet och användning av sådana handlingar (punkt 2). Här finns också bestämmelser om behandling av exemplar av djurarter som är födda och uppvuxna i fångenskap och för exemplar av växtarter som har förökats artificiellt (punkt 3). Av denna förordning framgår också hur undantag från rådets CITES- förordning 338/97 ska tillämpas. Via kommissionens genomförandeförordning 2019/1587 förbjuds införsel till unionen av exemplar av de arter av vilda djur och växter som anges i bilagan till denna förordning från de ursprungsländer som anges i denna. Som exempel kan nämnas att förordningen för- bjuder all import av jakttroféer av varg (Canis lupus) från länderna , , och till EU. Genomförande- förordningen revideras ganska ofta för att listorna över arter som är förbjudna att importera till unionen ska vara så aktuella som möjligt. 356Kommissionens förordning (EG) nr 865/2006 av om närmare föreskrifter för tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 338/97 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem. 357Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2019/1587 av om för- bud mot införsel till unionen av exemplar av vissa arter av vilda djur och växter i enlighet med rådets förordning (EG) nr 338/97 om skyddet av [arter av] vilda [djur och] växter genom kontroll av handeln med dem. 5.10Förebyggande av att invasiva arter sprids Det finns många risker förknippade med att djur och växter som förvaras och hanteras av människan släpps ut i naturen i en miljö där de inte ursprungligen hör hemma. Främmande arter kan utsättas för svårt lidande i en ny miljö, i de fall det gäller djur, i andra fall kan de komma att klara sig alltför bra och föröka sig okontrollerat, om de saknar naturliga fiender. Sådana arter betecknas som invasiva efter- som de kan konkurrera ut naturligt förekommande arter. Både växter och djur som blir invasiva kan bära med sig smittsamma mikroorga- nismer som kan orsaka sjukdom hos både människor, djur och växter. Bestämmelser för att motverka invasiva arter regleras i EU:s förord- ning om förebyggande och hantering av invasiva främmande arter.358 En invasiv främmande art definieras i förordningen som en främ- mande art vars introduktion eller spridning har konstaterats hota eller negativt inverka på biologisk mångfald och relaterade eko- systemtjänster.359 Enligt artikel 7 i förordningen får invasiva främmande arter av unionsbetydelse inte avsiktligt föras in på unionens territorium, in- klusive transiteras under tullövervakning, hållas, inte heller i sluten förvaring, födas upp, inte heller i sluten förvaring, transporteras till, från eller inom unionen, utom för transport av arter till anläggningar i samband med utrotning, släppas ut på marknaden, användas eller utbytas, tillåtas reproducera sig, växa eller odlas, inte heller i sluten förvaring, eller släppas ut i miljön. Medlemsstaterna ska vidta alla nöd- vändiga åtgärder för att förebygga oavsiktlig introduktion eller sprid- ning, inbegripet, i tillämpliga fall, på grund av grov vårdslöshet, av invasiva främmande arter av unionsbetydelse. Listor över vilka arter som omfattas av reglerna finns i en genomförandeförordning.360 358Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1143/2014 av om före- byggande och hantering av introduktion och spridning av invasiva arter (IAS-förordningen). 359IAS-förordningen, artikel 3 (2). 360Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2019/1262 av om ändring av genomförandeförordning (EU) 2016/1141 för att uppdatera förteckningen över invasiva främ- mande arter av unionsbetydelse. 5.11Annan EU-rätt som kan påverka artskyddet och artskyddets genomförande Nedan behandlas mycket kortfattat de övriga sekundärrättsakter, prin- ciper eller rekommendationer som utredningen förutser kan vara av betydelse för artskyddet utöver de redan redovisade. Syftet med direktivet är att fastställa en ram för miljöansvar enligt principen om att förorenaren ska betala, för att förebygga och av- hjälpa miljöskador.361 Direktivet ska tillämpas på yrkesverksamheter som orsakar skada, eller överhängande hot om skada, på de naturresurser som anges i direktivet. Själva begreppet miljöskada definieras i direktivet bland annat som: Skador på skyddade arter och skyddade naturliga livsmiljöer, dvs. alla skador som har betydande negativa effekter när det gäller att uppnå eller bibehålla en gynnsam bevarandestatus för sådana livsmiljöer eller arter; betydelsen av dessa effekter skall bedömas i förhållande till det ursprung- liga tillståndet, med beaktande av kriterierna i bilaga I; skador på skyddade arter och skyddade naturliga livsmiljöer omfattar inte tidigare fastställda negativa effekter som är en följd av åtgärder som en verksamhetsutövare har vidtagit med de behöriga myndigheternas uttryckliga godkännande i enlighet med genomförandebestämmelserna för artikel 6.3 och 6.4 eller artikel 16 i direktiv /43/EEG eller artikel 9 i direktiv /409/EEG eller, när det gäller livsmiljöer och arter som inte omfattas av gemenskapslagstiftningen, i enlighet med motsvarande bestäm- melser i nationell lagstiftning om naturskydd,362 Överhängande hot innebär att det finns en tillräcklig sannolikhet för att en miljöskada ska uppkomma . Vad som är tillräcklig sannolikhet och nära framtid bedöms från fall till fall. Enligt direktivet har den som utövar vissa yrkesverksamhet (vinst- drivande eller ej) som till exempel kräver vissa tillstånd, använder eller transporterar farliga ämnen, inbegriper vattenuttag eller hante- rar farliga ämnen eller beredningar, växtskyddsmedel eller biocid- produkter strikt ansvar för skadan, eller det överhängande hotet om 361Europaparlamentets och rådets direktiv /35/EG av om miljöansvar för att förebygga och avhjälpa miljöskador (miljöansvarsdirektivet), artikel 1. 362Miljöansvarsdirektivet, artikel 2 punkt 1 a. skada, som verksamheten orsakar på vatten, mark och skyddade djur- och växtarter samt deras naturliga livsmiljöer. Att ansvaret är strikt innebär att även om det inte fastställts att verksamhetsutövaren har begått något fel eller någon försummelse, så är denne skyldig att vidta förebyggande och avhjälpande åtgärder och att bära kostnaderna för dessa. Även om en yrkesverksamhet inte utövar sådan verksamhet som omfattas av förteckningen föreligger fortfarande ett ansvar vid fall av fel eller försummelse, men då endast för skador på skyddade arter och livsmiljöer. Direktivet skiljer mellan följande typer av naturresurser som kan utsättas för skada eller överhängande hot om skada: •Skyddade arter och naturliga livsmiljöer När det gäller skyddade arter och naturliga miljöer handlar det om skada eller överhängande hot som har betydande negativa effekter på en gynnsam bevarandestatus för skyddade arter eller livsmiljöer.