sou · H9B388 · 2022-01-01 00:00:00 — The ongoing mandate to the to lead cooperation efforts to combat work- related fraud, breaches of regulations and crime includes carrying out preventive information initiatives to improve the awareness and change the attitudes of the general public regarding work-related crime. The Swedish Authority’s status report Människohandel för sexuella och andra ändamål – Lägesrapport 21 (Human trafficking for sexual and other purposes – Status report 21) also proposed that the be tasked with coordinating public information campaigns on the effects of human exploitation. The campaign would focus on measures to eliminate the demand for these services and on the responsibility of private individuals. It is of the utmost impor- tance that the information campaigns that have already been pro- posed do in fact take place. There would also be a need to repeat them on several occasions in the future. Because mandates and proposals regarding public information campaigns already exist, the Inquiry judges that it is sufficient to emphasise the importance of these being carried out and the urgent need to continue to run such campaigns in the future. It is also positive that several of the parties in the labour market which whom the Inquiry has been in contact had already recognised the need and the benefit of conducting their own infor- mation campaigns. A work permit may be refused for work for an employer who has broken essential rules Under the current regulations, there is nothing to expressly prevent a foreign worker from being granted a permit to work for an em- ployer who has previously exploited immigrant workers or who has even been convicted of certain crimes against immigrant workers. has the ability to refuse to grant work permits to a person who has an offer of employment from an em- ployer who has previously committed misconduct in that the rule in Chapter 6, section 2 of the Aliens Act is discretionary. However, this presumes that the possesses information regarding the employer’s previous behaviour. The Inquiry proposes that it be laid down in the Aliens Act that a work permit may be refused where specific sanctions have been im- posed on the employer. This would give the an opportunity to check the employer in the crime records and with the . Where the employer behind the offer of employment on which the application for a work permit is based has had a sanction imposed as set out in Chapter 20 of the Aliens Act, has been convicted of human trafficking or human exploitation or where a sanction has been imposed due to providing incorrect information or failing to provide information in conjunction with work-related taxation, a work permit may be refused. Accommodation provided by the employer The survey shows that there may be shortcomings in the housing and tenancy arrangements for immigrant workers. Regulation should therefore be introduced to prevent immigrant workers from being mistreated when the employer also provides their accommodation. The Inquiry proposes that the rent must not be non-commensurate with earnings or the standard of the accommodation and that require- ments be put in place regarding the physical condition of the accom- modation if this is provided by the employer. If the employer fails to meet the criteria, a sanction charge may be imposed. is also given the opportunity to order the employer to provide information on the worker’s housing conditions under penalty of a fine. Income level and proportion of FTE employment The preparatory work for the Aliens Act clarifies the requirement under Chapter 6, section 2, paragraph 1 of the Act that the employ- ment enables the alien to support himself or herself as meaning the income must be of such an amount as to ensure that the alien does not require income support under the Act (2001:453) to cover their costs. In the light of this, the has calculated that the gross salary must amount to a minimum of per month. It has been discussed whether the income required to meet this “support requirement” should be increased to counteract abuse and if a restriction on the proportion of FTE em- ployment is required. The view of the Inquiry The Inquiry’s survey shows that the problem is not the amount of reported earnings but that the abuse involves certain immigrant workers being forced to pay part of their earnings back to their em- ployer. The survey has further shown that nor is part-time employ- ment or low pay linked to part-time employment cited as the main problem regarding the abuse that may arise. has the Inquiry found any support for immigrant workers systematically being offered part-time employment but being forced to work full-time. A higher income requirement or a restriction on the proportion of FTE employ- ment required in order to be granted a work permit would therefore not be appropriate to counteract the abuse identified by the Inquiry. Where there is still judged to be a certain value in setting criteria regard- ing a somewhat higher minimum income than is currently the case and requiring a certain proportion of FTE employment for a third country citizen to be able to obtain a permit to enter and work, the Inquiry submits an alternative proposal. Accordingly, it is proposed that the proportion of FTE employment be regulated such that it is required that the employment on which the work permit is based amounts to at least 75 percent of FTE employment, while the income level is to be amended from the current requirement to be able to support oneself, to enabling the alien to attain good living con- ditions. The Government can issue more detailed provisions on what constitute good living conditions. Several reports have revealed abuse of the system of labour immigra- tion linked to those who have a work permit to work as personal assis- tants. The abuse that occurs in this sector is, however, similar to the abuse that occurs in other sectors. A ban on labour immigration for personal assistants only would eradicate the problems. The criminal actors seeking to exploit the system would then merely switch to a different sector. Additional checks conducted by the , for example in the form of interviews of the employee and the em- ployer, are not judged to be appropriate either. The effects of such checks would appear to be uncertain and the terms of reference of the Inquiry particularly assert that the regulatory framework should be designed in such a way as to simplify processing by the and enable the Agency to maintain short process- ing times. cannot set criteria regarding the employee’s qualifications as a personal assistant. If the is unable to reject an application despite there be- ing many indicators that the individual will not be able to perform their duties, whether or not the Agency conducts interviews is less significant. The checks that the Inquiry has proposed in the interim report SOU 2021:5 may, however, have particular significance in the personal assistance sector as these checks would be able to be targeted specifically at those employers who have employed an immigrant worker as a personal assistant. To make it even easier to share information, it is proposed that an obligation be introduced for the to inform the Health and Social Care Inspectorate () and the () of rejected applications for work permits as a personal assistant under Chapter 6, section 2, paragraph 1 of the Aliens Act due to suspected fake employment, false work certificates or other irregularities on the part of the employer. ’s certification system The current certification system applied by the functions satisfactorily and no changes to this are therefore proposed. Tougher penalties, etc. The survey conducted by the Inquiry shows that the current crimi- nal penalties make it difficult to hold an employer accountable for human exploitation at work or human trafficking for forced labour because as a rule, there is a requirement that the victim in question participates in the investigation to ensure that the prosecutor has suf- ficient evidence to prosecute. When the exploited labour is unwilling to participate, for various reasons, this results in difficulties securing evidence. It is therefore proposed that a provision be introduced in criminal law making it possible to hold employers accountable solely based on the way in which foreign labour is treated at work. Anyone who exploits a foreigner at work under obviously unrea- sonable conditions can be sentenced for exploitation of foreign labour to imprisonment for a maximum of two years, or, if the crime is gross, to imprisonment for at least six months and a maximum of four years. Unlike the situation regarding human exploitation, it would not require that the person who committed the crime exploited the worker’s situation or forced or misled the worker in order for this to consti- tute a crime. This would mean that a crime can also be committed against foreigners who agree to work under clearly unreasonable conditions, e.g. because they want to stay in or themselves perceive the employment situation as being acceptable. Furthermore, the Inquiry’s survey revealed that a situation that often occurs when immigrant workers are exploited is one where foreigners have to pay in various ways in order to obtain a job offer or a work permit. In the view of the Inquiry, it is highly unsatisfac- tory that it is currently not a crime to demand payment for the pur- poses of profit in return for offering a job in order for someone to obtain a work permit. It is particularly concerning that a person who engages in such activity can continue to do so without fear of punish- ment even when this comes to the knowledge of the authorities. The Inquiry therefore proposes that anyone who offers work to a foreigner, employs a foreigner or assists a foreigner in applying for a work permit and for this requests, enters into an agreement regard- ing or receives payment which is clearly disproportionate to the counter performance be sentenced to imprisonment for a maximum of two years. If the crime is gross, the sentence is imprisonment for a mini- mum of six months and a maximum of four years. The Inquiry does not judge it necessary to modify other existing crimes or the Act on Prohibition to Undertake Business Activities. does the Inquiry judge that a further opportunity should be introduced for immigrant workers to stay in if the conditions in the preceding period were not met. The advantages of such an opportunity do not outweigh the disadvantages. The view of the Inquiry In its first interim report, the Inquiry proposed a number of mea- sures to reduce the risk of immigrant workers not being able to extend their work permits due to the conditions failing to meet the criteria set for being granted a permit. There are therefore no grounds to introduce separate compensation for this group. Additionally, the Inquiry proposes that a new crime be introduced, exploitation of for- eign labour, which can entitle the employees affected to compensa- tion. The immigrant workers exploited in this way will thus be able to be granted compensation in conjunction with the examination of the crime in the courts. The Inquiry also submits an alternative proposal since its additional terms of reference state that the Inquiry is to submit proposals for compensation to employees who have been exploited. According to this proposal, the right to compensation for immigrant workers would be regulated in a separate Act and involve the right to compensation equivalent to three months’ pay if the employer has realised or ought to have realised that the employment failed to comply with the cri- teria under Chapter 6, section 2, paragraph 1 of the Aliens Act and the permit is therefore revoked or not extended. Marketing and multi-agency cooperation If highly qualified labour is to seek to work in , there is a need for knowledge in the rest of the world about the work that is offered here and the rules that apply. In the light of this, the Inquiry has sur- veyed different national and regional initiatives both with regard to attracting international talent and the reception of immigrant workers in . What has emerged is that there are many good initiatives but that they are often run in the form of time-limited mandates or projects, which means there is a lack of a long-term approach or con- tinuity in work to attract talent and bring in labour from abroad. The Inquiry is therefore of the opinion that a coordinating body should be funded with overarching responsibility to coordinate promotion work in terms of international skills supply. The form such a coordi- nating function might take is currently being explored in the Govern- ment’s Innovation Partnership Programme for skills supply and life- long learning. The Inquiry judges that the result of this work should be awaited and therefore refrains from proposing a suitable actor for such a mandate. Additionally, the Inquiry judges that the national initiatives and “Flytta” should also continue to receive fund- ing such that they can be developed further. Time of employment when changing track The Inquiry has examined statistics and rejection decisions by the to judge whether the requirement of four months’ employment should be shortened further to make it easier to change track. This analysis showed that a very small number of people would be able to qualify to change track were the requirement of four months’ employment to be reduced any further. The sectors where people who change track mainly work are those seen as risk sectors due to the likelihood of fraud and irregularities arising. An employ- ment period of three months or even less would make it more diffi- cult for the to judge whether the employ- ment and the employee meet the requirements of Chapter 6 of the Aliens Act, which in turn increases the risk of exploitation of foreign labour. Finally, it cannot be ruled out that too short an employment period in order to change track may lead to immigrant workers from certain countries at least seeking asylum in in the first in- stance in order to qualify to change track. Overall the Inquiry considers that the employment period should not be shorter than four months and therefore should not be changed. 1.1Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Härigenom föreskrivs i fråga om utlänningslagen (2005:716) dels att 20 kap. 13 § och 23 kap. 1 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas fem nya paragrafer, 6 kap. 2 c §, 9 kap. 17 §, 20 kap. 9 a, 9 b och 12 b §§ och närmast före 9 kap. 17 § en ny rubrik med följande lydelse. Ett tillstånd enligt 2 § första stycket får vägras om 1. arbetsgivaren har blivit på- förd en sanktion enligt 20 kap. eller dömts för brott enligt 4 kap. 1 a eller 1 b § , eller 2. arbetsgivaren har blivit på- förd en sanktion för att ha lämnat oriktiga uppgifter till ledning för en myndighets beslut om skatt eller avgift och uppgifterna rör redo- visning av arbete. får förelägga arbetsgivare till en utlänning som beviljats arbetstillstånd enligt 6 kap. 2 § första stycket att lämna skriftlig uppgift om de anställ- nings- och boendevillkor som gäller för utlänningen. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. Den som, i annat fall än som avses i 4 kap. 1 a eller 1 b § brotts- balken, exploaterar en utlänning i arbete under uppenbart orimliga villkor, döms för exploatering av utländsk arbetskraft till fängelse i högst . Är brottet grovt döms för grov exploatering av utländsk arbets- kraft till fängelse i lägst sex måna- der och högst . Vid bedö- mande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen be- drivits i större omfattning, med- fört betydande eller inne- burit ett särskilt hänsynslöst ut- nyttjande av utlänningen. 1Utredningens förslag bygger på den bestämmelse som föreslogs i SOU 2021:5. Den som erbjuder arbete till en utlänning, anställer en utlänning eller bistår en utlänning med att ansöka om arbetstillstånd och för detta begär, träffar avtal om eller tar emot en ersättning som står i uppenbart missförhållande till motprestationen, döms till fäng- else i högst . Om brottet är grovt, döms till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen bedrivits i större omfattning, medfört bety- dande eller inneburit ett särskilt hänsynslöst utnyttjande av utlänningen. Ett avtalsvillkor om sådan er- sättning som avses i första stycket är ogiltigt. Den som har tagit emot en särskild ersättning är skyldig att lämna tillbaka det han eller hon tagit emot. Om arbetsgivaren tillhanda- håller en bostad till en utlänning med tillstånd enligt 6 kap. 2 § första stycket 1.får hyran för bostaden inte stå i missförhållande till utlän- ningens lön eller boendets stan- dard och 2.ska bostaden uppfylla all- männa säkerhets- och hälso- bestämmelser. En fysisk eller juridisk person som bryter mot första stycket punkt 1 eller 2 ska betala en sär- skild avgift. För varje utlänning är avgiften det prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken som gällde när överträdelsen upp- täcktes eller, om den har upphört, den pågick. Om överträdelsen har pågått än är avgif- ten för varje utlänning i stället två prisbasbelopp. Avgiften får sättas ned helt eller delvis, om särskilda skäl talar för det. Avgiften tillfaller staten. Allmän domstol prövar, efter Allmän domstol prövar, efter ansökan, om särskild avgift ska ansökan, om särskild avgift ska tas ut enligt 12 eller 12 a §§. tas ut enligt 12, 12 a eller 12 b §. Ansökan ska göras av allmän Ansökan ska göras av allmän åklagare efter det att åklagare efter det att om sådan talan tillämpas bestäm- om sådan talan tillämpas bestäm- åtal för brott på vilket inte kan åtal för brott på vilket inte kan följa svårare straff än böter och följa svårare straff än böter och bestämmelserna om kvarstad i bestämmelserna om kvarstad i Avgiften får inte tas ut när har gått efter det att över- trädelsen upphörde. 2Senaste lydelse 2013:646. 4. skyldighet för arbetsgivare till en utlänning som beviljats arbetstillstånd enligt 6 kap. 2 § första stycket att lämna uppgift om de anställnings- och boende- villkor som gäller för utlän- ningen och föreskrifter om hur uppgiftsskyldigheten ska upp- fyllas. Regeringen får, utöver vad som förut angetts i denna lag, meddela föreskrifter om 1.skyldighet att anmäla utlänningars vistelse eller anställning i , 2.sådana inskränkningar i utlänningars rätt att vara anställda i ett visst företag eller i företag av visst slag som är nödvändiga med hänsyn till rikets säkerhet, 3.skyldighet att kontrollera utlänningars rätt att vistas och arbeta 4. skyldighet för arbetsgivare till en utlänning som beviljats arbetstillstånd enligt 6 kap. 2 § första stycket att lämna uppgift om de anställningsvillkor som gäller för utlänningen och före- skrifter om hur uppgiftsskyl- digheten ska uppfyllas. Denna lag träder i kraft . 3Senaste lydelse 2014:776. Uppgifter- na ska lämnas på heder och sam- vete.Av 9 kap. 17 § utlänningslagen följer att före- lägganden får förenas med vite. 1.2Förslag till förordning om ändring i utlänningsförordningen (2009:97) Härigenom föreskrivs i fråga om utlänningsförordningen (2009:97) dels att 6 kap. 6 b § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 7 kap. 7 c § av följande lydelse. En arbetsgivare till en utlän- ning som beviljats arbetstillstånd enligt 6 kap. 2 § första stycket utlänningslagen ska på begäran av lämna skrift- lig uppgift om de villkor som gäller för utlänningens anställ- ning. Uppgifterna ska lämnas på heder och samvete. ska under- rätta Inspektionen för vård och omsorg samt om avslag på ansökningar om ar- betstillstånd som personlig assistent enligt 6 kap. 2 § första stycket utlänningslagen (2005:716) på grund av misstänkta skenanställ- 4Senaste lydelse 2014:780. Utredningens förslag bygger på den ändring som föreslogs i SOU 2021:5. ningar, falska arbetsintyg eller andra oegentligheter hos arbets- givaren. Denna förordning träder i kraft . 1.3Förslag till förordning om ändring i förordningen (1999: 1134) om belastningsregister Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1999: 1134) om belastningsregister att 10 § ska ha följande lydelse. Uppgifter ur belastningsregistret ska lämnas ut om det begärs av 1.det statsråd som är föredragande i ärenden enligt lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, i ärenden om utlämning för brott, i ärenden om nåd i brottmål eller i andra ärenden enligt 12 kap. 9 § regeringsformen, i ärenden om överförande av straff- verkställighet enligt lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom eller i ärenden om anställning som domare eller hyresråd, eller den statsrådet bemyndigar, för utredning i ett sådant ärende och i fråga om den som ärendet gäller, 2.chefen för eller den han eller hon bemyndigar, om utdraget behövs för att fullgöra en skyldighet har enligt en överenskommelse med en främmande stat, 3.en åklagarmyndighet, i ärenden där en prövning ska göras, i fråga om den som prövningen gäller, 4.Säkerhetspolisen, i ärenden om anställning eller uppdrag vid myndigheten, 5.Tullverket i tillståndsärenden och andra ärenden där en lämp- lighetsprövning ska göras enligt och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om faststäl- lande av en tullkodex för unionen och de förordningar som meddelas med stöd av den förordningen, samt i andra tillståndsärenden och ärenden där en lämplighetsprövning ska göras, i fråga om den som prövningen gäller, 6.en länsstyrelse, i fråga om den som ärendet gäller, om inte annat anges, i ärenden a)där enligt lag eller förordning ska hämta in sådana uppgifter, b)där ska göra en lämplighetsprövning, 5Senaste lydelse 2020:1046. c)där ska pröva frågor om förbud mot att ha djur eller om omhändertagande av djur, d)om godkännande och tillsyn enligt förordningen (1989:149) om bevakningsföretag m.m., e)om godkännande av skyddsvakt enligt skyddsförordningen (2010:523), f)om godkännande och tillsyn enligt förordningen (2011:155) om auktorisation av delgivningsföretag, och g)om auktorisation enligt förordningen om auktorisation av delgivningsföretag, i fråga om personer som anges i 4 § första stycket 1 och 2 den förordningen, 7.Transportstyrelsen, i fråga om den som myndigheten vid lämp- lighetsprövning enligt lagen (1998:493) om trafikskolor och förord- ningen (1998:978) om trafikskolor överväger att ge tillstånd eller godkänna samt i ärenden om körkortstillstånd, körkort, traktorkort, taxiförarlegitimation, tillstånd till yrkesmässig trafik eller taxitrafik, biluthyrning och transporttillstånd eller tillstånd för att få driva en redovisningscentral eller en beställningscentral för taxitrafik, i fråga om den som ärendet gäller, 8.en myndighet som har rätt att besluta om frihetsberövande åtgärd enligt lagarna om överlämnande eller utlämning för brott eller utlänningslagen (2005:716), i ärenden som rör en sådan åtgärd, 9.Kriminalvården, i fråga om den som myndigheten avser att an- ställa eller anlita som a)övervakare, b)förtroendeman enligt lagen (1991:2041) om särskild person- utredning i brottmål, m.m. eller fängelseförordningen (2010:2010), c)personutredare enligt lagen om särskild personutredning i brottmål, m.m., d)biträde enligt 6 § andra stycket lagen (1994:451) om inten- sivövervakning med elektronisk kontroll eller fängelseförord- ningen, e)kontrollör enligt 3 kap. 4 § förordningen (1998:642) om verkställighet av frivårdspåföljder, eller f)särskild koordinator enligt 8 § lagen (2020:616) om verkstäl- lighet av ungdomsövervakning, 10.Kriminalvården, när uppgiften behövs för prövning av en fråga enligt fängelselagen (2010:610), häkteslagen (2010:611), lagen om intensivövervakning med elektronisk kontroll, lagen om särskild