sou · H9B320 · 2022-01-01 00:00:00 — Tillämpat på svenska förhållanden innebär detta t.ex. att en tredjelandsmedborgare som be- gär att få ett utdrag ur belastningsregistret för att kunna visa upp i ett anställningsärende enligt 2 kap. 31 § skollagen (2010:800) inte kan avstå från att uppgift inhämtas om huruvida han eller hon före- kommer i Ecris-TCN. Ytterligare sådana bestämmelser finns t.ex. i Ecris-TCN – ändamål och användning lagen (2010:479) om registerkontroll av personal som utför vissa insatser åt barn med funktionshinder och i lagen (2007:171) om registerkontroll av personal vid vissa boenden som tar emot barn. Vi har också tidigare konstaterat att det endast är myndigheter som kan besluta att Ecris-TCN inte ska användas. I den utsträckning lagstiftaren har gett enskild rätt att få ut uppgifter ur belastningsregi- stret om sig själv måste således Ecris-TCN användas, om begäran avser en tredjelandsmedborgare. Vi har inom ramen för vårt uppdrag övervägt om det är motiverat att föreskriva en obligatorisk användning av Ecris-TCN i någon annan situation är de som angetts. Vi har då särskilt övervägt en sådan användning när det av lag eller annan författning framgår att en myndighet ska inhämta uppgifter ur belastningsregistret från , s.k. obligatorisk registerkontroll. Sådana bestäm- melser är ovanliga. Exempel på obligatorisk registerkontroll finns vid prövningar enligt säkerhetsskyddslagen (2018:585), 3 kap. 13 och 14 §§ i lagen, samt vid anställning som domare, 4 § förordningen (2010:1793) med instruktion för och 10 § första stycket 18 förordningen om belastningsregister. En obligatorisk registerkontroll gäller också inför viss påföljdsbestämning för brott, 40 § förordningen om belastningsregister. Att utrymmet för att besluta om undantag med stöd av artikel 7.1 andra stycket är begränsat i sådana fall är självklart. Även i dessa fall kan det dock vara uppenbart att det inte finns något behov av upp- gifterna och att det därför är obehövligt att använda Ecris-TCN. Vi har av denna anledning inte funnit skäl att, i detta sammanhang, före- skriva en obligatorisk användning av Ecris-TCN i några andra fall än de som direkt följer av förordningen. Särskilt om myndigheter med direktåtkomst till belastningsregistret Vissa myndigheter har direktåtkomst till belastningsregistret, t.ex. allmänna domstolar, , Kriminalvården, Trans- portstyrelsen och . Detta innebär att den aktuella myndigheten har direkt tillgång till informationen i belastningsregi- stret och på egen hand kan söka i registret, men utan att kunna på- verka innehållet. Direktåtkomsten begränsas till att endast gälla sådana uppgifter som myndigheten har rätt att få ut med stöd av lagen om Ecris-TCN – ändamål och användning belastningsregister med tillhörande förordning (6 § lagen om belast- ningsregister samt 19 och 20 §§ förordningen om belastningsregister). När en myndighet med direktåtkomst gör en sökning i belastnings- registret har ingen kännedom om ändamålet för sökningen. I är det endast som kommer att ha åtkomst till Ecris-TCN. När en annan aktör med direktåtkomst till belastningsregistret behöver använda Ecris-TCN måste sökningen i Ecris-TCN göras genom försorg. Enligt vår mening behöver myndigheter med direktåtkomst under- rätta om att en sökning ska göras i Ecris-TCN för att härigenom aktivera en användning av Ecris-TCN, annars skulle varje sökning resultera i en sådan användning. Underrättelsen till sker lämpligen genom det systemstöd som myn- digheten håller på att utveckla med anledning av Ecris-TCN. Den prövning som ska föregå underrättelsen utgör i grunden samma lämplighetsprövning som ska göras enligt artikel 7.1 andra stycket (se ovan). Vi bedömer därför att frågan inte kräver någon särskild reglering. Det kan tilläggas att när det gäller egen an- vändning av Ecris-TCN ankommer det på myndigheten att se till att åtkomsten är förbehållen vederbörligen bemyndigad personal enligt artikel 24 i förordningen om Ecris-TCN. 6.2.4Sökning i Ecris-TCN på unionsmedborgare Förslag: Vid en sökning i belastningsregistret på en unionsmed- borgare ska använda Ecris-TCN om det av lag eller annan författning följer att ett utdrag ur belastningsregistret ska visas upp eller lämnas. Om unionsmedborgaren förekommer i Ecris-TCN ska inhämta uppgifter om honom eller henne i den medlemsstat som har identifierats genom Ecris- TCN. Vid en sökning i belastningsregistret på en unionsmedborgare ska även använda Ecris-TCN om den som be- gär ett utdrag ur belastningsregistret särskilt har angett att Ecris- TCN ska användas. Ecris-TCN – ändamål och användning Det ska tas in bestämmelser som reglerar detta i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om Ecris- TCN och förordningen om belastningsregister. En unionsmedborgare som även är medborgare i ett tredjeland kom- mer endast att föras in i Ecris-TCN om centralmyndigheten känner till att personen är medborgare i ett tredjeland. I de fall då central- myndigheten inte känner till att unionsmedborgare även är eller har varit medborgare i ett tredjeland är det möjligt att personen i fråga har tidigare fällande domar i egenskap av tredjelandsmedborgare. Som anges i våra kommittédirektiv kan detta vara fallet om personen vid tidigare domstillfälle inte var unionsmedborgare eller har lämnat fel- aktiga uppgifter om sin identitet (se även skäl 22 i förordningen om Ecris-TCN). Detta är bakgrunden till att de behöriga myndigheterna (dvs. cen- tralmyndigheterna, Eurojust, Europol och Europeiska åklagarmyn- digheten) enligt artikel 7.4 i förordningen om Ecris-TCN får använda Ecris-TCN vid en sökning på en person som är unionsmedborgare. För centralmyndigheternas del får systemet användas för de ändamål som framgår av artikel 7.1 och 7.2 (se avsnitt 6.2.2) och för att kon- trollera huruvida någon medlemsstat innehar uppgifter i kriminal- registret om denna person i egenskap av tredjelandsmedborgare. Detta bidrar till att centralmyndigheten kan få en mer fullständig överblick över kriminalregistret. Uppgifter om medborgarskap i belastningsregistret Enligt 2 § 1 förordningen om belastningsregister ska registret inne- hålla bl.a. uppgifter om namn, personnummer eller samordnings- nummer och andra identitetsuppgifter. Medborgarskap är därmed en uppgift som framgår av registret. Uppgiften om medborgarskap hämtas från folkbokföringen. I belastningsregistret är historiska utländska medborgarskap syn- liga bara om personen i fråga tidigare var utländsk medborgare, utan något svenskt medborgarskap, och då blev lagförd och registrerad i belastningsregistret. Om personen i fråga förut var utländsk med- Ecris-TCN – ändamål och användning borgare, men registrerades i belastningsregistret först sedan han eller hon fått ett svenskt medborgarskap, syns endast det svenska med- borgarskapet. I de fall en person har dubbla medborgarskap, varav det ena är svenskt, är endast det svenska medborgarskapet synligt i belastnings- registret. Om en person har dubbla utländska medborgarskap fram- går däremot bägge medborgarskapen i registret. Av det sagda följer att en uppgift i belastningsregistret om att en person har svenskt medborgarskap inte utesluter att personen i fråga också har eller har haft ett utländskt medborgarskap. Det framgår alltså inte nödvändigtvis av uppgifterna i belastningsregistret om en svensk medborgare också är eller har varit tredjelandsmedborgare. (Jfr avsnitt 12.3.) Behovet av nationell reglering Det följer av förordningen om Ecris-TCN att , vid en begäran om uppgifter ur belastningsregistret, ska söka i Ecris- TCN om den som sökningen avser är unionsmedborgare och sam- tidigt medborgare i tredjeland (artikel 2 och 7). Syftet med artikel 7.4 är främst att centralmyndigheterna ska kunna få tillgång till bety- delsefull kriminalhistorik beträffande sådana unionsmedborgare som också är eller har varit tredjelandsmedborgare, men där detta med- borgarskap i tredjeland inte är känt. Artikel 7.4 kan enligt vår mening tillämpas av i sin egenskap av centralmyndighet utan några kompletterande be- stämmelser i svensk rätt. Vad som sägs där ger alltså Polismyndig- heten en möjlighet att söka i Ecris-TCN på unionsmedborgare för de ändamål som anges i artikel 7.1 och 7.2, dvs. inom Ecris-TCN:s obli- gatoriska tillämpningsområde, men även utanför detta område, om det föreskrivs i och är i enlighet med nationell rätt (se avsnitt 6.2.2). Som framgått kommer dock aldrig att kunna ha fullständig kännedom om när en unionsmedborgare även är med- borgare i tredjeland. Det kan t.ex. noteras att den information om medborgarskap som har genom belastningsregistret inte är heltäckande (se ovan). Det behövs därför en kompletterande nationell reglering i denna del, som säkerställer en effektiv använd- ning av Ecris-TCN. Ecris-TCN – ändamål och användning Närmare om regleringens utformning I vissa situationer är det särskilt betydelsefullt att fånga upp de fall där det inte är känt att en unionsmedborgare även är eller har varit medborgare i tredjeland och har belastningsuppgifter i en annan med- lemsstat. För sådana situationer bör det klargöras att Ecris-TCN ska användas vid sökningar i belastningsregistret på unionsmedborgare. Vi har övervägt om en sådan användning av Ecris-TCN skulle ske då det föreligger en författningsreglerad obligatorisk kontroll av om den som sökningen avser förekommer i belastningsregistret. En sådan författningsreglerad kontroll finns t.ex. inför viss påföljds- bestämning eller vid anställning av domare (se avsnitt 6.2.3). Att göra det obligatoriskt att använda Ecris-TCN för unionsmedborg- are, inklusive svenska medborgare, i samtliga sådana fall skulle emel- lertid resultera i en alltför långtgående användning av Ecris-TCN. Vi lämnar därför inte något sådant förslag. Däremot är det enligt vår mening nödvändigt att använda Ecris- TCN på unionsmedborgare om det föreligger en författningsreg- lerad skyldighet för den enskilde att visa upp eller lämna ett utdrag ur belastningsregistret. Detta gäller t.ex. inför anställning i skolverk- samhet eller av personal som utför stöd- och serviceinsatser åt barn med funktionshinder, se 2 kap. 31 § skollagen respektive 1 och 2 §§ lagen om registerkontroll av personal som utför vissa insatser åt barn med funktionshinder (jfr 9 § andra stycket lagen om belastnings- register). I sådana fall bör sökningen i belastningsregistret beträf- fande unionsmedborgaren vidgas till att omfatta även en sökning i Ecris-TCN, eftersom den enskilde annars kan påverka vilka uppgifter som omfattas av registret och därigenom dölja uppgifter som är av betydelse. För att kontrollera om en person förekommer Ecris-TCN i egen- skap av tredjelandsmedborgare bör det likaså vara möjligt att använda Ecris-TCN när den som har efterfrågat ett utdrag ur belastnings- registret särskilt begär det. En sådan ordning möjliggör för t.ex. allmänna domstolar att i enskilda fall begära en sökning i Ecris-TCN inför en påföljdsbestämning. En sådan begäran kan vara motiverad när myndigheten känner till att den som sökningen avser har varit tredjelandsmedborgare. Men en sådan begäran kan även vara motiverad om det annars föreligger någon konkret omständighet som, utan att det framgår av folkbokföringen, talar för att unions- Ecris-TCN – ändamål och användning medborgaren är eller har varit medborgare i tredjeland. Upp- gifter av detta slag kan t.ex. ha framkommit under en personutred- ning eller motsvarande. Vi föreslår att bestämmelser som reglerar vad som har sagts tas in i kompletteringslagen. Regleringen om användning av Ecris- TCN när det finns en författningsreglerad skyldighet att visa upp eller lämna utdrag ur belastningsregistret, behöver kompletteras med en reglering i förordningen om belastningsregister om att Polis- myndigheten ska inhämta uppgifter om unionsmedborgaren i den medlemsstat som har identifierats genom Ecris-TCN. På så vis säker- ställs att den kriminalhistorik som lämnar ut är fullständig. Bedömning: Våra förslag i detta kapitel om kompletterande be- stämmelser till artikel 7 i förordningen om Ecris-TCN är motiv- erade och tillåtna ur ett rättighetsperspektiv. Skälen för vår bedömning Våra förslag i detta kapitel innebär bl.a. att Ecris-TCN får användas för samma ändamål som belastningsregistret. Det betyder att Ecris- TCN får användas utanför det obligatoriska användningsområdet (avsnitt 6.2.2). Vidare innebär våra förslag att Ecris-TCN ska användas vid vissa sökningar i belastningsregistret på unionsmedborgare (av- snitt 6.2.4). Ecris-TCN ska dock endast användas om begäran om uppgifter ur belastningsregistret görs av en myndighet eller en enskild som begär uppgifter om sig själv (avsnitt 6.2.1). Förslagen får till följd att Ecris-TCN kan användas vid ett stort antal sökningar i belastningsregistret. Detta är dock en effekt redan av förordningen om Ecris-TCN. Vid vår bedömning av om de kom- pletterande förslag som vi här lämnar är förenliga med de grundläg- gande rättigheter och friheter som kommer till uttryck i bl.a. regerings- formen och (se avsnitt 3.2) beaktar vi särskilt följande. Ecris-TCN – ändamål och användning Användningen av Ecris-TCN kommer att öka kartläggningen av enskilda som är dömda för brott (jfr 2 kap. 6 § andra stycket reger- ingsformen och avsnitt 3.2.1). Kartläggningen tar som utgångspunkt sikte på utländska medborgare, vilka har ett mindre långtgående grundlagsskydd av den personliga integriteten (2 kap. 25 § första stycket 3). Men uppgiftsposter kommer även att beröra svenska med- borgare på så sätt att uppgiftsposter kommer att skapas i Ecris-TCN för svenska medborgare vilka även har medborgarskap i tredjeland. Och som redovisats får systemet även användas för att kontrollera om en unionsmedborgare förekommer i registret i egenskap av tredje- landsmedborgare. Bedömningen behöver därför utgå från att den ökade kartläggningen genom Ecris-TCN också berör svenska med- borgare. Vid bedömningen av vilket intrång som användningen av Ecris- TCN innebär är det enligt vår uppfattning av betydelse att systemet inte innehåller uppgifter om belastningar i kriminalregister, utan pekar ut det land i vilket sådan information finns att hämta. Ecris-TCN underlättar centralmyndigheternas åtkomst till kriminalhistorik, men informationen är i princip tillgänglig för myndigheterna , även om den är mer svåråtkomlig (se avsnitt 4.4.1). Det är också av betydelse att uppgifterna som fås genom Ecris-TCN kommer att bidra till ökad kännedom om lagföringar i andra medlemsländer och därmed till en mer fullständig överblick över kriminalregister. Sådan information bidrar till ökad effektivitet och är av stor betydelse vid brottsutredningar, påföljdsbestämningar och vid lämplighets- och tillståndsprövningar. Vid en sammantagen bedömning anser vi därför att våra förslag svarar mot allmänna samhällsintressen av stor vikt och inte går utöver vad som är nödvändigt och proportionerligt. De är av samma skäl motiverade och tillåtna ur ett rättighetsperspektiv. 7Skapandet av uppgiftsposterna i Ecris-TCN Vi har i kapitel 6 behandlat ändamålen för Ecris-TCN och hur syste- met ska användas. Ecris-TCN bygger i grunden på att den dömande medlemsstatens centralmyndighet skapar uppgiftposter för varje dömd tredjelandsmedborgare (artikel 5.1 i förordningen om Ecris- TCN). Dessa uppgiftsposter består av olika identitetsuppgifter, som vikommer att behandla närmare i kapitel 8–10 (se även avsnitt 4.5.4). I korthet innehåller uppgiftsposterna dels alfanumeriska uppgifter såsom bl.a. namn, födelsedatum och medborgarskap, dels fingerav- tryck. Uppgiftsposterna får också innehålla ansiktsbilder. Däremot innehåller inte uppgiftsposterna några uppgifter om den lagföring som föranlett att uppgifterna registrerats. För att få del av dessa upp- gifter krävs en ansökan via Ecris. Innan vi närmare går in på de identitetsuppgifter som ska föras in iuppgiftsposterna i Ecris-TCN finns det anledning att i korthet redogöra för hur bestämmelserna om dessa generellt sett måste för- stås och vad som i detta avseende gäller för del i samarbetet om Ecris-TCN. Detta gäller vem som ska skapa uppgiftsposterna, vilka avgöranden som ska ge upphov till dem, vem de ska avse och när de ska skapas. 7.2Vem ska skapa uppgiftsposterna? Av artikel 5.1 i förordningen om Ecris-TCN följer att det är den döm- ande medlemsstatens centralmyndighet som ska skapa uppgiftspos- terna i Ecris-TCN. Skapandet av uppgiftsposterna i Ecris-TCN I är det som är centralmyndighet och som kommer att skapa uppgiftsposterna (se artikel 3.5 i förord- ningen samt avsnitt 4.3.4). 7.3Vilka avgöranden ska ge upphov till en uppgiftspost? Definitionen av begreppet fällande dom i artikel 3.1 i förordningen om Ecris-TCN får betydelse för vilka avgöranden som ska föranleda en uppgiftspost. En fällande dom är ett lagakraftvunnet avgörande av en brottmålsdomstol mot en fysisk person med avseende på ett brott, om detta avgörande registreras i den dömande medlemsstatens kriminalregister. Det saknar alltså betydelse för förordningen om Ecris-TCN om avgörandet mot tredjelandsmedborgaren är en dom eller ett beslut (jfr avsnitt 8.5.4). Det följer av regleringen att det bara är avgöranden från den döm- ande medlemsstatens domstolar som ska ge upphov till en uppgifts- post i Ecris-TCN. Strafföreläggande och ordningsbot ska alltså inte ge upphov till en uppgiftspost. Regleringen innebär dessutom att inte ska skapa en uppgiftspost för en tredjelands- medborgare som verkställer en dom av en utländsk domstol i (jfr avsnitt 8.5.4). 7.4Vem ska uppgiftsposterna avse? Förordningen om Ecris-TCN syftar till en ökad kännedom om lag- föringar mot tredjelandsmedborgare. Med tredjelandsmedborgare avses i förordningen en person som inte är unionsmedborgare i den mening som avses i artikel 20.1 i EUF-fördraget eller som är en stats- lös person eller en person vars medborgarskap är okänt (artikel 3.7). I artikel 20.1 i EUF-fördraget anges att varje person som är medbor- gare i en medlemsstat ska vara unionsmedborgare. (Se avsnitt 4.5.2.) Förordningen om Ecris-TCN är – bortsett från minimikravet om fingeravtryck i artikel 5.1 b (ii) – även tillämplig på unionsmedbor- gare som är tredjelandsmedborgare i nu angiven mening (artikel 2). Det innebär att ska skapa en uppgifts- post i Ecris-TCN för en dömd person som är tredjelandsmed- Skapandet av uppgiftsposterna i Ecris-TCN borgare, men också för en dömd person som är medborgare i eller i annat EU-land såvida den dömde även är medborgare i tredje- land. 7.5När ska uppgiftsposterna skapas? Den dömande medlemsstaten ska skapa uppgiftposten automatiskt när så är möjligt och utan onödigt dröjsmål efter det att den fällande domen har förts in i kriminalregistret (artikel 5.4 i förordningen om Ecris-TCN). I förs en uppgift om en fällande dom in i belastnings- registret innan domen har fått laga kraft, jfr 3 § lagen (1998:620) om belastningsregister. Att en dom inte har fått laga kraft anges uttryck- ligen i registret. Av artikel 3.1 om definitionen av fällande dom (se ovan) följer att en uppgiftpost i Ecris-TCN inte ska skapas förrän avgörandet har fått laga kraft. Artikel 5.4 måste därför tolkas så att den dömande medlemsstaten ska skapa uppgiftposten efter den tidpunkt då den fällande domen har förts in i kriminalregistret och har fått laga kraft (jfr avsnitt 8.5.1). I enlighet med våra kommittédirektiv har vi i uppdrag att analysera vilka författningsändringar som bör göras med anledning av kraven på införande av uppgifter om fingeravtryck i Ecris-TCN. Vi ska även, utanför tillämpningsområdet för förordningen om Ecris-TCN, lämna förslag som möjliggör en utvidgad behandling av fingeravtryck i fingeravtrycksregister. Förordningen om Ecris-TCN innebär att medlemsstaterna för varje dömd tredjelandsmedborgare ska skapa en uppgiftspost i Ecris- TCN. Denna uppgiftspost ska innehålla uppgifter om fingeravtryck i den utsträckning som sådana har samlats in i enlighet med nationell rätt under ett brottmålsförfarande. Förordningen ställer uttryck- ligen krav på att medlemsstaterna ska se till att uppgiftsposten i vart fall innehåller uppgifter om fingeravtryck om en tredjelandsmed- borgare som har dömts till ett fängelsestraff eller för ett brott som enligt medlemsstatens rätt är belagt med ett maximalt fängelsestraff (artikel 5.1 b). Till skillnad från övriga bestämmelser i förordningen gäller dock inte denna reglering uppgiftsposter för sådana tredjelandsmedborgare som också är EU-medborgare. Enligt förordningen är det upp till varje medlemsstat att avgöra vilket av minimikriterierna som ska tillämpas. I våra kommittédirektiv anges att ska använda sig av kri- teriet att en tredjelandsmedborgare har dömts till ett fängelsestraff . Där anges det vidare att upptagningen av finger- avtryck, som utgångspunkt, bör förläggas till verkställighetsskedet – dvs. då den dömde påbörjar avtjänandet av sitt fängelsestraff – såvida det inte framgår att det finns klart övervägande fördelar med en pla- cering i ett tidigare skede. Vår analys och bedömning utgår från detta. Enligt kommittédirektiven finns det skäl för att tillåta att finger- avtryck på den som har dömts till ett fängelsestraff inte bara ska föras in i Ecris-TCN, utan även i Polismyndig- hetens fingeravtrycksregister, på samma villkor och i samma syfte som motsvarande uppgifter tagna under en förundersökning. Enligt kommittédirektiven är skälen för sådan behandling desamma oavsett vilket medborgarskap den dömde har. Vi har därför fått i uppdrag att analysera vilka författningsändringar som behöver göras för att säkerställa att fingeravtrycksregister innehåller uppgifter om alla personer som har dömts till ett sådant straff. Vi ska i denna del lämna alternativa författningsförslag. Det ena försla- get ska vara oberoende av medborgarskap och avse alla i enlighet med vad som har sagts. Det andra förslaget ska endast avse tredjelands- medborgare utan EU-medborgarskap. Förordningen om Ecris-TCN ger utrymme för att medlemssta- terna använder uppgifter om fingeravtryck som har samlats in för andra ändamål än brottmålsförfarande, om sådan användning är tillåten enligt nationell rätt (artikel 5.6). Vi behandlar här frågan utifrån att det i våra direktiv anges att goda skäl talar emot att i detta samman- hang tillåta användning av uppgifter från andra register än de som för. Uppgiftsposter i Ecris-TCN ska i vissa fall även avse domar som har meddelats före den dag då uppgifter ska börja föras in i systemet (artikel 5.5). Uppgifter om fingeravtryck ska dock inkluderas endast om de har samlats in under ett brottmålsförfarande i enlighet med nationell rätt. Av våra kommittédirektiv framgår uttryckligen att en ny reglering om att ta upp fingeravtryck inte ska avse domar som har meddelats före ikraftträdandet. Vi har därför inte fått i uppdrag att lämna något sådant förslag. Kapitlet inleds med en beskrivning av nuvarande reglering kring fingeravtryck (avsnitt 8.2). Därefter sätter vi in regleringen i ett rät- tighetsperspektiv (avsnitt 8.3) samt redogör för hur fingeravtryck hanteras dels i det befintliga Ecris-systemet, dels i det kommande Ecris-TCN-systemet (avsnitt 8.4). Kapitlet avslutas med våra övervä- ganden och förslag (avsnitt 8.5). 8.2.1Fingeravtryck som tas under förundersökning I 28 kap. finns bestämmelser om vissa straffpro- cessuella tvångsmedel under en förundersökning, bl.a. husrannsakan och kroppsbesiktning. I 28 kap. 14 § finns bestämmelser om tagande av fingeravtryck, liknande åtgärder samt fotografering. Av paragrafens första stycke följer att fingeravtryck och fotografi får tas av den som är anhållen eller häktad, liksom att denne även får underkastas någon annan lik- nande åtgärd.1 Det sagda gäller även någon annan, dvs. den som inte är anhållen eller häktad, om det behövs för att utreda ett brott på vilket fängelse kan följa.2 De åtgärder som avses i 28 kap. 14 § används främst för att under- lätta identifiering av den misstänkte och för att ge underlag för regi- strering av de som döms för brott.