sou · H9B377 · 2022-01-01 00:00:00 — Till exempel har det danska filminsti- tutet presenterat ett förslag på ett bidrag från större streamingtjäns- ter till dansk film och tv på av omsättningen.120 Huruvida länken mellan konsumtion och produktion åter bör stärkas även i , och i så fall på vilket sätt, är en kulturpolitisk fråga som bör diskuteras framöver. 2015/16:132. 119Kemppinen (kommande). När den nationella filmpolitiken lades om skulle den också bli en fullt ut integrerad del av kulturpolitiken.121 Rörlig bild i olika former blir genom den digitala utvecklingen en allt större del av vårt sam- hälle och påverkar även det filmkulturella arbetet med bland annat barn och unga samt bevarandet av kulturarvet. , som är ansvarigt för att genomföra den statliga filmpolitiken, har beskri- vit för utredningen hur deras verktyg och medel är begränsade i relation till deras samlade uppdrag. För att uppnå de kulturpolitiska målen behövs ett uppdaterat helhetsgrepp kring filmpolitiken. 3.4.6Stödsystemen inom litteraturområdet är inte anpassade för digitala ljudböcker och e-böcker Under pandemin har försäljningen av digitala ljudböcker och e- böcker ökat, inte minst genom olika streamingtjänster.122 Även utlå- ningen av elektroniska medier på bibliotek har ökat under pande- min.123 Försäljning och utlån av digitala böcker är ingen ny före- teelse. Både försäljningen och utlånen har ökat . Trots det är de offentliga insatserna inte helt anpassade till den digi- tala verkligheten. Den minskade utlåningen av fysiska böcker påverkar statens konstnärspolitik Inom litteraturområdet är de stöd som Författarfonden fördelar inom ramen för biblioteksersättningen en central del av statens konstnärspolitik. En del av den individuella biblioteksersättningen fördelas till författare utifrån antalet utlån av deras verk. En annan del av biblioteksersättningen (den särskilda biblioteksersättningen och arbetsstipendier) fördelas till författarkollektivet helt eller delvis utifrån kvalitetskriterier. I sin helhet har biblioteksersättningen där- med både funktionen av en offentligrättslig ersättning och funktionen av ett bidrag som främjar litteraturområdets kvalitet och utveckling genom de stöd som fördelas med grund i kvalitetsbedömningar.124 2015/16:132. 122Svenska och 2021. 124Sveriges författarfond 2021; SOU 2018:23. Storleken på den summa som Författarfonden delar ut inom bib- lioteksersättningen är helt beroende av bibliotekens utlån och bestånd av fysiska böcker. Utlån av e-böcker och digitala ljudböcker påverkar dock inte biblioteksersättningens storlek. Vid utlån av digitala böcker styrs i stället författarens ersättning genom avtal mellan bibliotekens huvudmän och förlagen. Den konstnärspolitiska utredningen föreslår en särskild utredning om förutsättningarna för att inkludera utlån av e-böcker i biblioteksersättningen.125 Enligt regeringens konstnärspolitiska skrivelse utgår utformningen av biblioteksersättningen från EU:s uthyrnings- och utlåningsdirektiv (direktiv /115/EG). E-böcker omfattas i stället av ensamrätten, vilket gör att biblioteken behöver komma överens med rättighets- havarna (oftast förlagen) för att kunna erbjuda utlån av e-böcker. Författarna bör sedan få ersättning av förlagen.126 Om bibliotekslånen av e-böcker ökar som lånen av fysiska böcker minskar medför det att de stöd som Författarfonden delar ut till författare, översättare, tecknare och fotografer inom ramen för biblioteksersättningen också minskar. Ett sätt att mot- verka en sådan utveckling är att höja biblioteksersättningens grund- belopp, det vill säga den summa som staten avsätter per utlånad bok, i en sådan takt att det kan kompensera för minskad utlåning av fysiska böcker. –2021 har ökningarna av grund- beloppet varit av en sådan storlek att den summa som staten avsätter för biblioteksersättning har ökat, trots att bibliotekens utlån av fysiska böcker har minskat. Även om den minskade utlåningen av e- böcker än så länge inte medfört att biblioteksersättningen minskat bedömer vi att det vore mer hållbart att eftersträva ett system som tar hänsyn till utlåningen av e-böcker. Den funktion som den individuella biblioteksersättningen fyller tillgodoses genom avtal mellan förlag och författare om ekonomisk ersättning när verk lånas ut. När det gäller den kollektiva del som Författarfonden fördelar som särskild biblioteksersättning och sti- pendier finns dock ingen motsvarighet vid utlån av e-böcker. Dessa stöd har en stor kulturpolitisk betydelse eftersom de stöttar förfat- tarskap som inte generar lika många utlån och är mindre kommer- siellt gångbara. 2020/21:109. För en mer omfattande beskrivning se prop. 2013/14:3. För att främja mångfald och kvalitet i litteraturutgivningen finns skäl att, genom kulturpolitiska insatser, kompensera för utveck- lingen vad gäller utlån av e-böcker respektive fysiska böcker. Frågan är komplicerad och det har inte varit möjligt för oss att undersöka den på djupet. En djupare utredning av hur den ökade utlåningen av e-böcker påverkar författarnas villkor är dock motiverad. Ett särskilt stöd kan öka mångfalden i utbudet av ljudböcker Även stödet för utgivning av litteratur kan behöva ses över i ljuset av den digitala utvecklingen. Det stöd för utgivning av litteratur som fördelas av är visserligen teknikneutralt och kan tilldelas både tryckta titlar och titlar som endast ges ut i elektronisk form. Stödet kan dock (med vissa undantag) bara sökas för den första upp- lagan av en titel. Eftersom i princip alla böcker i i den första upplagan ges ut som pappersbok är möjligheterna att beviljas littera- turstöd för utgivning av litteratur i digitalt format i praktiken små. Litteraturstödet är viktigt för att säkra utgivningen av smalare lit- teratur som har hög konstnärlig kvalitet men som inte bedöms kunna bära sig på den kommersiella bokmarknaden. Stödet bidrar därmed till en mångfacetterad bokutgivning. Statistik över bokför- säljningen visar att en allt större del av konsumenterna tar del av böcker i digitala format. Framför allt har ljudböcker via digitala abonnemangstjänster ökat.127 Många titlar ges varken ut som e- bok eller ljudbok och utvecklingen riskerar att påverka mångfalden i litteraturutgivningen.128 Enligt våra intervjuer kostar det relativt mycket att producera en ljudbok, och för många titlar som getts ut i tryckt form bär det sig inte ekonomiskt att ge ut dem som ljudbok. Det innebär att mångfalden av ljudböcker blir mindre än utbudet av tryckta böcker. Om utvecklingen att allt fler tar del av ljudböcker fortsätter kan det finnas skäl att se över om mångfalden av ljudböcker kan öka med hjälp av ett särskilt statligt stöd för att producera ljudböcker av tidi- gare utgivna titlar. På detta sätt skulle även smalare litteratur kunna till- gängliggöras i ett format som många konsumenter uppskattar. 127Egen sammanställning utifrån och 2021; och 2019; och 2017. 128Statens kulturråd 2021. utom skulle fler författarskap och mindre förlag i högre grad kunna dra nytta av den ökade försäljningen av litteratur i digitala format. 3.4.7Uppföljningen av digital kulturverksamhet behöver utvecklas Inom områden som kulturarv, museer och scenkonst har arbete med digitalisering och digital verksamhet pågått . Pan- demin har aktualiserat frågan om hur digital verksamhet mäts och värderas av huvudmän, uppdragsgivare och bidragsgivare och i sta- tistiska undersökningar. I den museistatistik som Myndigheten för kulturanalys tar fram presenteras fysiska besök vid museerna. I uppföljningar av bidragsgivningen till regional kulturverksamhet och till det fria kulturlivet inom musik och scenkonst ingår uppgifter om genom- förda arrangemang och publik. Före pandemin efterfrågades inga särskilda uppgifter om digital verksamhet i uppfölj- ningar.129 I Myndigheten för kulturanalys museistatistik ingick där- emot besök på museernas webbplatser i statistiken. För att vara relevanta framöver behöver systemen för statistik och uppföljning hänga med i utvecklingen och i högre grad inkludera information om digital verksamhet. Huvudmän, bidragsgivande myndigheter och statistikansvariga myndigheter behöver se över på vilket sätt digital verksamhet kan inkluderas i uppföljningar och sta- tistik. Om kulturverksamheter inte ges möjlighet och uppmanas att redovisa sin digitala verksamhet finns en risk att den uppfattas som mindre viktig och nedprioriteras. är det svårt att mäta och värdera digitala besök i relation till fysiska besök. Här återstår ett större utvecklingsarbete. •Under pandemin har det skett en utveckling vad gäller kultur- verksamheternas arbete med att tillgängliggöra sitt utbud digitalt. För att denna utveckling ska kunna tas tillvara och fortgå efter pandemin krävs ökade resurser. 129För regional enskild arkivverksamhet ingår dock en statistisk uppgift om samlingarnas digitala sökbarhet. stödstrukturer för offentliga kulturinsatser är i hög grad upp- byggd utifrån analog verksamhet. Dessa behöver anpassas så att de även inkluderar digital verksamhet. •Det behövs en storskalig satsning på digitalisering inom hela kul- turarvssektorn och denna satsning bör omfatta såväl statliga som regionala och kommunala verksamheter samt icke-offentliga verksamheter som till exempel arbetslivsmuseer och hembygds- föreningar. •Frågan om nationell samordning av bibliotekens utlåning av e- böcker behöver utredas vidare. Utredningen bör även undersöka om statens konstnärspolitiska insatser för författare, fotografer och illustratörer behöver förändras med anledningen av den ökade utlåningen av digitala medier. •Den digitala utvecklingen och andra förändringar inom film- området ställer krav på nya lösningar för filmsektorns aktörer och filmpolitiken framöver. Det behövs offentliga insatser för film- sektorns återstart och för att främja utvecklingen av nya affärs- modeller. Filmpolitikens väg framåt i det nya landskapet bör även tydliggöras. •Huvudmän, bidragsgivande myndigheter och statistikansvariga myndigheter behöver se över på vilket sätt digital verksamhet kan inkluderas i uppföljningar och statistik. 3.5Kunskapen om upphovsrätt behöver öka Förutom den tekniska kompetensen att genomföra digital verksamhet finns även behov av att utveckla konstnärers och kulturverksamheters kompetens kring upphovsrätt när kultur tillgängliggörs digitalt.130 Konstnärer behöver specialiserad rådgivning och stöd om den kom- plexa marknad de verkar inom.131 Det är även viktigt att höja kun- skapen om upphovsrätt hos politiker, myndigheter, kulturinstitu- tioner, allmänheten, köpare och olika branschaktörer.132 När den digitala utvecklingen fortsätter väntas nya tekniker, som ”blockchain”, 131Ibid; SOU 2018:23. medföra nya förutsättningar för kulturområdets aktörer att förhålla sig till. hade i uppdrag från regeringen att analysera konstnärernas förutsättningar att verka i det nya digi- tala landskapet.133 I sin redovisning av uppdraget pekar på att det finns ett stort behov av stöd i upphovsrättsliga frågor både bland konstnärer och bland institutioner och organisa- tioner. För att skapa ett hållbart kulturellt ekosystem där konstnä- rerna kan försörja sig krävs att kunskapen om hur upphovsrätten fungerar på en digitaliserad marknad ökar i kultursektorn. Detta gäl- ler både för enskilda konstnärer och för de organisationer som köper det som konstnärerna producerar. Konstnärer får inte nödvändigtvis den kunskap om upphovsrätt som de behöver, vare sig under sin utbildning eller senare.134 konstaterar i sin redovisning att konstnärernas upp- hovsrättsorganisationer och yrkesorganisationer samt myndigheter på olika sätt har möjlighet att bidra med kunskapshöjande insatser. Den vägledande information som myndigheterna Patent- och registre- ringsverket (PRV), och tillhanda- håller är bra, men den behöver utvecklas och byggas ut. Yrkes- och upphovsrättsorganisationerna har kompetens om sina medlemmars (yrkesgruppernas) behov, och bör därför ansvara för den direkta råd- givningen. De har dock begränsade resurser och efterlyser ökade möj- ligheter att utföra informationsinsatserna mer effektivt.135 Vi bedömer att organisationerna bör tillföras resurser för detta ändamål. 3.5.1EU:s nya upphovsrättsdirektiv kan stärka konstnärernas ekonomiska förutsättningar antog EU det så kallade DSM-direktivet (Digital Single Market) som syftar till att underlätta en gemensam inre marknad för digital användning av upphovsrättsligt skyddat material.136 I skri- vande stund är det oklart hur direktivet kommer att implementeras i svensk lag. Klart är dock att de val som görs i implementeringen av direktivet kommer ha stor betydelse för förutsättningarna att för- 133Ku2020/02624. 134Kirchhoff, A. och , M. 2021; 2021c. 136EU:s direktiv /790 om upphovsrätt och närstående rättigheter på den digitala inre marknaden. sörja sig som konstnär och för upphovsrättsfrågornas utveckling inom ramen för den digitala marknaden. Vissa artiklar i direktivet har lyfts fram som särskilt betydelsefulla för konstnärers möjligheter att försörja sig. Framför allt gäller det artiklarna 18–23 där den så kallade transparenstriangeln beskrivs.137 Transparenstriangeln handlar om att upphovspersoner ska ha rätt till lämplig och proportionerlig ersättning för nyttjandet av deras verk och att motparten ska vara transparent med hur verken utnyttjas.138 saknas överblick och kunskap om hur stor del av in- täkterna från till exempel digitala plattformar med konstnärligt inne- håll som tillfaller konstnärerna. Svårigheterna att följa intäkterna har bland annat att göra med de nya affärsmodeller som utvecklats i och med digitaliseringen. Många av de digitala affärsmodellerna är snabbt föränderliga och inte öppna och transparenta. Nämnda artiklar kan även möjliggöra ett skydd mot de negativa effekterna för upphovspersoner av så kallade friköp (buy out con- tracts).139 Friköp är en affärsmodell som innebär att den ekonomiska upphovsrätten i sin helhet övergår från upphovspersonen till en motpart. För detta betalar motparten, till exempel en producent eller utgivare, en engångsersättning till upphovspersonen.140 Tillämp- ningen av friköp har också beskrivits som en växande trend som utvecklas vid sidan av äldre affärsmodeller som bygger på succesiva ersättningar till konstnärerna, allt eftersom ett verk används och ger intäkter.141 I de fall där friköp används i stället för traditionella royaltymodeller medför det omfattande överföringar av ersättningar som inte längre tillfaller konstnärerna som kollektiv utan i stället till- faller producenter, utgivare och teknikföretag. Friköp är en viktig förklaring till den negativa inkomstutvecklingen för konstnärer, om än inte den enda.142 Det finns olika anledningar till friköp. Det kan handla om inter- nationella bolags och riskkapitalisters medvetna val, men också om 137Se till exempel 2021c. 138Hur och i vilken omfattning ett verk används på internet måste rapporteras till upphovs- personen. Upphovspersonen ges då möjlighet att omförhandla ett oskäligt avtal och få en högre ersättning om det visar sig att den är oproportionerligt låg i förhållande till använd- ningen. Upphovspersonen ges också möjlighet att, under vissa förutsättningar, återkalla rät- tigheter som tidigare licensierats. Ett exempel på detta är om rättigheterna inte har använts på avtalat sätt. att aktörer inte har kunskap om vilka rättigheter de faktiskt behöver ta hänsyn till inom ramen för produktionen.143 I vissa fall kan dock friköp vara en nödvändig affärsmodell för att exempelvis aktörer som inte verkar på en kommersiell marknad ska kunna utföra sitt uppdrag med en rimlig grad av förutsägbarhet. En annan artikel i som har varit föremål för en om- fattande debatt är artikel 17 om ansvar för plattformar för användar- uppladdat upphovsrättsligt skyddat innehåll. Artikel 17 tydliggör att vissa typer av plattformstjänster som tjänar pengar på att tillgäng- liggöra stora mängder upphovsrättsligt skyddade verk uppladdade av dess användare har ett upphovsrättsligt ansvar för nyttjandet. Flera av dagens intäktsmodeller på internet medför att konstnä- rerna blir utan tillkommande ersättningar eftersom konstverk till- gängliggörs gratis för allmänheten på olika plattformar av dem som nyttjar plattformarna. Konstverken ger underlag för annonsförsälj- ning genom antalet klick som de genererar, men det är användarna av plattformarna och inte plattformarna själva som görs ansvariga för de tillgängliggjorda konstverken. Även producenter och utgivare för- lorar intäkter och försöker konkurrera med hjälp av gratiskultur och genom att kräva mer av konstnärerna för samma eller lägre ersättning. Det har skapats en maktobalans som har gjort det svårt för enskilda konstnärer och deras organisationer att bevaka rättigheterna.144 I sin redovisning av digitaliseringens konsekvenser för konstnä- rers villkor konstaterar att befintliga tjänster och affärsmodeller på den digitala marknaden inte är hållbara ur konstnärernas perspektiv eftersom de inte ger konstnärerna skäliga ersättningar för användningen av deras verk.145 Konstnärer och deras organisationer kommer dessutom ofta in när det är för sent att på- verka utvecklingen av nya tjänster på den digitala marknaden. Om konstnärerna kommer in i ett tidigare skede, vid själva utformningen av digitala innovationer så kan det skapa bättre förutsättningar för hållbara lösningar. Konstnärers medverkan kan på ett positivt sätt hjälpa till att utveckla en tjänst genom att höja kvaliteten och göra den konkurrenskraftig. Vi delar bedömning att konstnärer behöver komma in tidigare i innovationsprocessen och att förutsättningar behöver skapas för detta. Att föreslå ändringar i upphovsrättslagstiftningen utgör inte en del av den här utredningens uppdrag. Däremot vill vi understryka att implementeringen av DSM-direktivet är ett unikt tillfälle att åtgärda brister, korrigera intäktsströmmar och stärka konstnärernas rättig- heter.146 Det är betydelsefullt för konstnärers möjlighet att försörja sig att direktivet införlivas i svensk lag på ett sådant sätt att konst- närernas ställning förstärks och att obalansen minskar.147 Men imple- menteringen är också viktig för kulturverksamheters möjligheter att arrangera och producera inom de konstnärliga områdena. Det är angeläget att det skapas en bra balans mellan olika parters rättigheter och förutsättningar. Ny lagstiftning ställer krav på utbildningsanordnare Genom DSM-direktivet stärks upphovsrätten. förutsätter upphovsrätten alltjämt att upphovspersonskollektivet har de kun- skaper om lagrummet som krävs för att tillvarata sina rättigheter. Kunskap om upphovsrätt kommer vara en central tillgång för upp- hovspersoner , och utbildningsinstitutionerna har ett an- svar för att säkerställa att studenterna får den kunskap de behöver. undersökning av hur digitaliseringen på- verkar konstnärers villkor visar att flera av konstnärernas yrkes- och upphovsrättsorganisationer lägger mycket tid och pengar på att infor- mera om upphovsrätten på konstnärliga utbildningar. Konstnärernas organisationer har därför lyft att lärarna på konstnärliga utbildningar istället bör utbildas i upphovsrätt samt att det i undervisningsplanen bör finnas tydliga riktlinjer om att upphovsrätten ska vara en obliga- torisk del för studenterna.148 De behöver kunskap om upphovsrätten innan de kommer ut i yrkeslivet, för att förstå varför den finns och hur de ska använda sig av den. Detta har även framförts av () i deras remissvar till konstnärspoli- tiska utredningen.149 147Den pågående utredningen om det nuvarande systemet för privatkopieringsersättning (Dir. 2020:82 Ersättning till rättighetshavare vid privatkopiering) är ett annat lagstiftnings- initiativ av stor betydelse för konstnärer. Utredaren ska göra en fullständig översyn av privat- kopieringsersättningen och lämna förslag på nödvändiga författningsändringar för att moder- nisera och effektivisera ersättningen. Uppdraget ska redovisas till regeringen senast den En utredning om hur upphovsrättsliga frågor behandlas i efter- gymnasiala musikutbildningar visar att utbildningsanordnarna tar de avtals- och upphovsrättsliga frågorna på allvar i utbildningarna. Där- emot examinerar de inte alltid studenterna i kurser om upphovsrätt. Utredningen visade att det fanns en stor variation på hur och i vilken omfattning utbildningsanordnarna säkerställer att studenterna har tagit till sig relevanta juridiska kunskaper inom ramen för utbild- ningstiden.150 •För att främja utvecklingen av ett digitalt kulturutbud som gene- rerar intäkter för kultursektorn behövs satsningar på utveckling av affärs- och betalningsmodeller där de konstnärer som bidrar med innehåll till nya tjänster på den digitala marknaden får skälig ersättning. Därutöver behövs nya affärsmodeller som möjliggör intäkter för de verksamheter – till exempel museer, musik- och scenkonstinstitutioner – som tillgängliggör kulturen. •Implementeringen av EU:s upphovsrättsdirektiv i svensk lag kommer få konsekvenser för konstnärers möjligheter att försörja sig. Det är viktigt att följa och analysera hur direktivets imple- mentering påverkar konstnärernas villkor samt kulturarrangörer- nas och producenternas möjlighet att utveckla sin verksamhet. •Det behövs mer kunskap om upphovsrätt både bland dem som vill använda konstnärers verk och konstnärerna själva. 3.6Förutsättningar för konstnärlig utveckling För att kulturen ska kunna vara en dynamisk, utmanande och obun- den kraft krävs en kontinuerlig förnyelse inom kulturområdet. Det kräver i sin tur att det finns ekonomiska förutsättningar för konst- närlig utveckling. En annan viktig förutsättning är att det finns platt- formar där utveckling kan ske. Utveckling uppstår ofta i mötet mellan aktörer och individer som har olika kompetenser, erfaren- heter och konstnärliga uttryck. I det sammanhanget är internatio- 150Kirchhoff, A. och , M. nella utbyten viktiga eftersom de skapar ett inflöde av perspektiv och konstnärliga uttryck till kulturaktörer i . Kontaktpunkter och flöde mellan kulturinstitutioner och det fria kulturlivet är också viktigt för att stimulera konstnärlig utveckling. De kunskaper och andra resurser som byggs upp i institutioner och kulturverksamheter som funnits länge är viktiga och måste värnas. Men för att kulturlivet ska utvecklas behöver det också finnas ut- rymme för nya aktörer att etablera sig i kulturlivet. 3.6.1Internationellt utbyte främjar konstnärlig utveckling Svensk kultur har en stark ställning internationellt, särskilt i relation till vårt lands storlek. Men det är inte en position att ta för given. För att behålla positionen krävs ett fortsatt offensivt förhållningssätt och underhåll av relationer, samarbeten och förtroenden, men kanske framför allt bibehållen hög konstnärlig kvalitet. Att snabbt återupp- rätta avbrutna samarbeten och utbyten som svenska konstnärer och kulturutövare skulle deltagit i om det inte vore för pandemin är av högsta vikt, inte minst ur ett långsiktigt kvalitetsperspektiv. Det lärande, den kunskapsöverföring och den ömsesidiga inspiration som stimuleras genom internationellt kulturutbyte och samarbete går inte att ersätta. De svenska och nordiska aktörer som är etablerade i utlandet spelar en viktig roll för att främja svensk kultur och samarbeten internationellt, inte minst för ett långsiktigt och håll- bart kulturutbyte. Det handlar bland annat om det arbete som bedrivs av utsända kulturråd och främjare vid ambassader och kulturinstitut i utlandet. För stora delar av de kulturella och kreativa näringarna, exempel- vis film, är det genom internationell synlighet, uppmärksamhet på festivaler och liknande som man attraherar talanger och kompetens till nya produktioner. Inom filmområdet är internationell synlighet även viktig för att få samfinansiering till nya svenska filmer, inte minst inom smalare genrer som dokumentär och arthouse-film.