sou · H9B349 · 2022-01-01 00:00:00 — –Minska belöningen för brott, till exempel genom att märka potentiellt stöldgods eller ta bort stöldbegärliga objekt ur bilar. –Minska provokationer som kan leda till brott, till exempel genom att försöka förebygga köer och trängsel i kollektivtrafik för att undvika konflikter. –Ta bort ursäkter för att begå brott, till exempel genom kontroll av alkoholservering, för att undvika överservering som kan leda till våldsbrott, eller att tydligt informera om lagar och regler. Enligt den så kallade Broken Windows-teorin är det angeläget att hålla efter till exempel skadegörelse och allmän oordning eftersom sådant riskerar att eskalera och i förlängningen leda till allvarligare normöverträdelser och brottslighet.24 Flyttning av övergivna fordon kan vara en viktig åtgärd i sammanhanget. På regeringens uppdrag har möjligheterna att göra det setts över.25 har kommuner i allt större utsträckning kommit att använda ordnings- vakter och väktare för att skapa trygghet och ordning på allmän plats. En särskild utredare har haft regeringens uppdrag att se över och modernisera regelverket för ordningsvakter.26 Samhällsbyggnadsprocessen som ett samlingsbegrepp för ut- veckling och utformning av den fysiska miljön från planarbete till användning och förvaltning är en viktig arena för den situationella brottspreventionen. I planeringsstadiet kan det handla om att anlägga ett brottsförebyggande perspektiv vid beslut om markanvändningen i allmänhet och vid utformningen av bland annat kommunikations- leder, torg och grönområden. I byggfasen kan det avse uppförande och gestaltning av byggnader medan det i förvaltningsfasen kan vara fråga om åtgärdande av eventuella brister och användningen av olika brottsförebyggande verktyg och metoder. En av de internationellt 24Wilson, J. Q., & Kelling, G. (1982). Lokalt brottsförebyggande arbete är centralt sett mest kända metoderna för att göra fysisk miljö säkrare genom designåtgärder är CPTED (Crime Prevention Through Environ- ment Design), på svenska Brottsprevention genom miljödesign. CPTED lanserades i av Polismyndig- heten i samband med framtagandet av handboken valtningen och utvecklingen av konceptet BoTryggt har numera över- tagits av Stiftelsen . Fastigheternas och bostädernas särskilda betydelse för situationen i de utsatta områdena har också uppmärksammats.28 Kunskapen om verkningsfulla åtgärder för att förebygga brott och öka tryggheten i fysisk miljö kommer huvudsakligen från inter- nationell forskning. har, på uppdrag av , gjort en sammanställning av forskningsläget. Av rapporten framgår bland annat att många studier visar ett betydande samband mellan stadsmiljö och säkerhet samt att det finns visst stöd för att olika åtgärder kan sättas in och därmed förbättra säkerheten och öka tryggheten i stadsmiljöer.29 bedömning är emellertid att kunskapsläget behöver höjas och den empiriska evidensen stärkas för att det ska bli möjligt att ta fram nationella riktlinjer för detta.30 På samma sätt som vid social prevention kan även den situatio- nella preventionens åtgärder sättas in i ett större sammanhang. Beskrivna exempel kan påverka inte bara brottsligheten utan även människors levnadsförhållanden i övrigt såsom välbefinnande eller andra hälsoeffekter, trivsel, tillgänglighet med mera. Åtgärderna kan därför sägas främja en från social synpunkt god livsmiljö vilket ingår i kraven på planläggning enligt gällande regelverk, se avsnitt 6.3. I ett globalt perspektiv sorterar åtgärderna mer än väl även in under de sociala hållbarhetsmålen i Agenda . Genom Agenda 2030 har världens länder åtagit sig att leda världen mot en hållbar och rättvis framtid. Agendan utgör en 15-årig handlingsplan med 17 mål och 169 delmål för hållbar utveckling inom tre dimensioner – den ekono- miska, sociala och miljömässiga. Hela samhället berörs. Mål nummer 3 att säkerställa hälsosamma liv och främja välbefinnande för alla i alla åldrar samt mål nummer 11 att städer ska vara inkluderande, säkra, motståndskraftiga och hållbara är särskilt relevanta för det brotts- förebyggande arbetet. () samordnar den 27Boverket (2019a), s. 15. 28Gerell, M., m.fl. (2020), s. 59. 29Ceccato, V., m.fl. (2019), s. 19. 30Boverket (2019a), s. 5–6. Lokalt brottsförebyggande arbete är centralt statistiska analysen av hur lever upp till målen. I sin lägesbild sammanfattar SCB de svenska utmaningarna i tre över- gripande punkter: –Ojämlikheten på det ekonomiska området minskar inte. Samma sak gäller ojämlikhet när det handlar om hälsa, boende och vålds- utsatthet. Ojämlikheter mellan grupper ökar på några områden. –Det är fortsatt svårt att se att många av de nationella miljömålen ska kunna uppnås. –Våld och kränkningar minskar inte. Fler unga utsätts för mobb- ning.31 5.3Några av det lokala brottsförebyggande arbetets aktörer ska genom sina insatser, tillsammans med övriga myndigheter inom och utom rättsväsendet, bidra till det kriminal- politiska målet – att minska brottsligheten och öka människors trygg- het. arbete regleras främst i polislagen (1984:387) och en av viktigaste uppgifter är att förebygga och förhindra att brott sker (2 §). Myndigheten beskriver uppdraget enligt följande. Uppdraget att arbeta brottsförebyggande liksom trygghetsskapande, gäller utöver i den lokala polisverksamheten, alla verksamhetsgrenar i tillämpliga delar, samt innefattar i princip samtliga anställda. Inte minst lednings- och ansvarsfunktioner, inom alla organisa- toriska nivåer.32 Polisen består av två myndigheter – och Säkerhetspolisen. Båda myndigheterna bedriver brottsföre- byggande arbete på lokal nivå, men Säkerhetspolisens arbete är, ut- ifrån myndighetens uppdrag, avgränsat till viss typ av brottslighet. Utredningens uppdrag är generellt och det finns därför inte anled- ning att närmare redogöra särskilt för Säkerhetspolisens roll och 31SCB (2020), s. 11. 32Polismyndigheten (2018b), s. 23. Lokalt brottsförebyggande arbete är centralt I det följande beskrivs endast roll och organisation för det lokala brottsförebyggande arbetet. är en av de största statliga verksamheterna med knappt 34 000 anställda. Myndigheten är centra- liserad och direkt under rikspolischefen sorterar bland annat de sju polisregionerna (Bergslagen, Mitt, Nord, , Syd, Väst och Öst). Polisregionerna har helhetsansvar för polisverksamheten inom ett angivet geografiskt område. Ansvaret omfattar bland annat utred- ningsverksamhet, brottsförebyggande verksamhet och service. I varje region finns en regional brottsförebyggande samordnare som har i uppdrag att samordna och stödja myndighetens före- byggande arbete. Varje region är indelad i polisområden som i sin tur är indelade i lokalpolisområden. Lokalpolisområdena är olika stora och kan geografiskt spänna över flera kommuner. I samband med omorganisationen 2015 inrättades två nya funk- tioner av central betydelse för brottsföre- byggande arbete och samarbete med lokalsamhället; områdespolis och kommunpolis. Områdespoliser ska, i ett utpekat geografiskt ansvarsområde inom ett lokalpolisområde, vara kända som personer samt arbeta kontaktskapande, brottsförebyggande och trygghets- skapande. Kommunpolisernas uppdrag skiljer sig från områdes- polisernas genom att det är mer inriktat mot strategisk samverkan med ledningsgrupper för kommuner och stadsdelar. Tillsammans med kommunerna och externa intressenter ska kommunpoliserna driva processen för det brottsförebyggande och trygghetsskapande arbetet i kommunen. Ett av kommunpolisernas uppdrag är att tillsammans med kom- munerna ta fram medborgarlöften. Medborgarlöften utarbetas i dialog med medborgare men även utifrån medarbetardialoger – dialoger med personalen i kommunförvaltningar eller andra myndigheter, organi- sationer eller företag som samarbetar med lokalt, se avsnitt 5.4. Lokalt brottsförebyggande arbete är centralt Utöver finns det flera andra statliga myndigheter som bidrar eller kan bidra i det lokala brottsförebyggande arbetet genom utpekade uppdrag eller via lokal representation i form av till exempel lokala kontor. Brå har en central roll i det lokala brottsförebyggande arbetet genom sitt särskilda uppdrag med specifika uppgifter avseende till exempel konkret stöd samt metod- och kunskapsspridning till aktörer på lokal nivå, se avsnitt 4.3.33 Inom myndigheten finns även ett natio- nellt centrum mot våldsbejakande extremism (CVE) som bland annat har i uppdrag att främja utveckling av förebyggande arbete på lokal nivå och ge behovsanpassat stöd till exempelvis kommuner. Vid centret finns ett mobilt team som har en särskild roll att stötta kom- muner i det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism.34 I uppdrag ingår att sprida information om ekonomisk brottslighet bland annat till kommuner (4 § förordning [2015:744] med instruktion för ). När det gäller ekonomisk brottslighet inklusive brott mot väl- färdsystemen finns flera myndigheter som kan bidra, inte minst de som administrerar och hanterar ekonomiska bidrag av olika slag. Några myndigheter, exempelvis , och , som har lokala kontor på flera håll i landet har särskilda förutsättningar och möjligheter att spela en vik- tig roll för det lokala brottsförebyggande arbetet avseende till exem- pel ekonomisk brottslighet eller brottslig verksamhet som har sin grund i inkorrekta uppgifter i bland annat folkbokföringsregistret. Beträffande annan brottslighet och inom andra områden kan såväl dessa som andra myndigheter vara betydelsefulla och bidra genom att de bedriver stor del av sin verksamhet via lokala kontor eller är lokalt representerade på annat sätt. När det gäller det myndighetsgemen- samma arbetet mot grov och organiserad brottslighet finns flera sådana myndigheter. Utöver de ovan angivna kan till exempel och nämnas. Inom ramen för det lokala återfallsförebyggande arbetet är Kriminalvården och , vars verksamheter och institutioner finns i stora delar av landet, betydelsefulla aktörer. Med hänsyn till den betydelse 33Ju2017/01526. 34CVE (2020). Lokalt brottsförebyggande arbete är centralt som en meningsfull sysselsättning har, bland annat i detta samman- hang, spelar Arbetsförmedlingen en viktig roll även i det avseendet. I finns 290 kommuner. Den minsta kommunen är med cirka 2 500 invånare och den största är med knappt en miljon invånare. Medelstorleken på en svensk kommun är cirka 35 000 invånare medan mediankommunen har knappt 16 000 invånare. En stor del av kommuner är små och sammantaget omfattar hälften av kommuner en befolkning som uppgår till endast 14procent av landets totala befolkning.35 Utöver befolkningsstorlek varierar kommunernas förutsättningar även i fråga om till exempel geografiska och socioekonomiska förhållanden. nämnda skillna- der kan påverka hur kommunen väljer att organisera sig, men några institutioner måste finnas i varje kommun. –en beslutande politisk församling, ett fullmäktige, som är det främsta kommunala organet och som utövar kommunens beslutanderätt (3 kap. 1 § kommunallagen [2017:725]), –en eller flera nämnder, av vilka en – styrelsen – utgör kommunens ledande förvaltningsorgan (3 kap. 3 och 4 §§ kommunallagen) och har till uppgift att bereda ärenden som avgörs av fullmäktige samt ansvarar för förvaltnings- och verkställighetsärenden samt –ett antal revisorer, som har till uppgift att granska den kommunala verksamheten (3 kap. 10 § kommunallagen). När det gäller övriga nämnder har kommunerna en betydande frihet att utifrån lokala behov och förutsättningar själva bestämma organi- sationen (3 kap. 4 § kommunallagen). I sammanhanget kan noteras att utredningen genomgående använder beteckningen socialnämnden även om enskilda kommuner kan ha utsett en eller flera andra nämnder att fullgöra uppgifter enligt socialtjänstlagen (2001:453). När staten ålägger kommuner att ansvara för en viss angelägenhet måste det finnas ett ansvarigt organ för att fullgöra en sådan uppgift eller verk- samhet. Nämnda frihet innebär emellertid att kommunerna inte behöver inrätta en särskild åligganden. 35SOU 2020:8, s. 24. Lokalt brottsförebyggande arbete är centralt angelägenheter kan också skötas till exempel genom ett kommunalt bolag eller i samverkan med en eller flera andra kommuner genom ett kommunalförbund, en gemensam nämnd eller ett gemensamt bolag. Kommuner bedriver en mycket omfattande och komplex verk- samhet. Vissa verksamheter är frivilliga till exempel fritid och kultur, energi, sysselsättning och näringslivsutveckling.36 Den största delen av verksamhet består emellertid av uppgifter som kom- munerna är skyldiga att bedriva enligt lag såsom socialtjänst, omsorg och utbildning inom skolväsendet. Kommunen ansvarar följaktligen för många centrala välfärdstjänster av stor betydelse för det brotts- förebyggande arbetet. De har också ansvar för viss hälso- och sjuk- vård även om detta främst är regionernas ansvar. Flera av de nämnda uppgifterna kan dock ombesörjas även av privata utförare. Vid sidan av att tillhandahålla välfärdstjänster fattar kommuner en rad beslut av stor betydelse för enskilda invånare och företag i kommunerna liksom för det brottsförebyggande arbetet. Det kan handla om beslut om olika former av bidrag eller tillstånd som till exempel ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:453) eller serveringstillstånd enligt alkohollagen (2010:1622). i varje kommun ska även verka för att barn och unga växer upp under trygga förhållanden. är den myndighet som har ansvar för att utreda barns behov av stöd och skydd samt har även i övrigt en mängd kontakter med barn och familjer. Det gäller inte minst i förhållande till barn och unga i riskmiljöer eller som utvecklat ett normbrytande beteende där ofta bedriver ett mycket aktivt uppsökande arbete. I första hand ska frivilliga åtgärder vidtas. Men det kan också handla om väldigt ingripande åtgärder som omhändertagande av unga enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) respektive av perso- ner med missbruk och beroendeproblematik enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM). Vidare är olika former av tillstånd och tillsyn vanliga kommunala uppgifter. Kommunerna har sådana uppgifter enligt bland annat miljö-, alkohol-, tobaks- och livsmedelslagstiftningarna. Kommuner har också en central roll i samhällsbyggnadsprocessen, i vid bemärkelse. Genom det kommunala planmonopolet har kom- muner ett ansvar att fatta beslut om utformningen och utvecklingen av den lokala bebyggelsen. Det handlar också om förvaltning och 36SKR (2021b). Lokalt brottsförebyggande arbete är centralt underhåll av den fysiska miljön. Vidare har kommuner en roll som fastighetsägare. De kommunala bostadsbolagen har samma ansvar som en privat fastighetsägare. Härutöver har de kommunala bostads- bolagen även en viktig funktion i sin egenskap av upphandlare och lokalhyresvärd. Det handlar till exempel om att se till att det blir rätt i alla led vid en upphandling eller att noga granska de företag eller föreningar som önskar teckna hyresavtal. Kommunerna har sammantaget cirka 900 000 anställda och där- med en viktig roll som arbetsgivare.37 Genom att kommuner köper en stor mängd produkter och tjänster från privata aktörer har de även en betydande roll som marknadsaktör och upphandlare. De verksamheter eller roller som nämnts ovan har alla relevans för kommunernas brottsförebyggande arbete. Hur kommunerna väljer att utforma sin organisation varierar dock inte bara när det gäller de omnämnda verksamheterna utan även i fråga om det brotts- förebyggande arbetet. Det är därför inte möjligt att på ett enkelt sätt redogöra för hur det brottsförebyggande arbetet är organiserat i kommunerna. Brås indikatorer på utvecklingen av det brottsföre- byggande arbetet i kommunerna kan emellertid ge viss vägledning. Indikatorerna berör främst förekomsten av brottsförebyggande sam- ordnare, deras tjänsteomfattning och utbildningsmöjlighet, förekomst av en strategisk samverkansorganisation och aktuell samverkans- överenskommelse samt kartläggning av lokala brottsproblem. Enligt Brås redovisning 2021 hade av de svarande kommunerna en brottsförebyggande samordnare som arbetar minst halvtid med uppdraget och nästan hälften av dessa hade gått en utbildning i brottsförebyggande arbete.38 I kommuner och stadsdelar där befolkningen i högre grad uppger utsatthet för brott ägnar samordnaren i mer än dubbelt så stor utsträckning sin arbets- tid åt brottsförebyggande arbete jämfört med kommuner med mindre utsatthet för brott.39 Särskilt i mindre kommuner är det inte ovanligt att den brottsförebyggande samordnaren också har ansvar för samordningen av till exempel folkhälsofrågor, krisberedskap, före- byggande av problematik relaterad till alkohol, narkotika, dopning, tobak och nikotin samt spel om pengar (ANDTS), trygghetsfrågor eller säkerhetsfrågor. I Brås undersökning, som utgör underlag för 37SKR (2021a). 38Brå (2021c), s. 63. 39Brå (2020e), s. 15. Lokalt brottsförebyggande arbete är centralt redovisningen , uppgav till exempel av de svarande i mindre städer/tätorter och landsbygdskommuner att de utöver brottsförebyggande frågor hanterar även ANDTS-frågor, hanterar även folkhälsofrågor och hanterar även säkerhetsfrågor. Samordnarens organisatoriska tillhörighet skiljer sig också mycket åt. Av rapporten framgår att det i de flesta kommuner finns ett lokalt brottsförebyggande råd (av de svarande) och aktuella samverkansöverenskommelser (av de svarande). Över hälften av de svarande () uppgav också att kommunen gjort en kartläggning av lokala brottsproblem under det senaste året.40 Näringslivet har möjlighet att spela en viktig roll i det brottsföre- byggande arbetet. Det gäller inte minst i rollen som arbetsgivare. I den egenskapen har lokala företag till exempel stora möjligheter att bidra till att unga människor får chans att komma in på arbetsmark- naden. Många företag och branschorganisationer bedriver också ett omfattande och aktivt brottsförebyggande arbete. På lokal nivå kan engagemanget utgå från ett eget intresse eller utifrån en roll som utförare av uppgifter eller insatser åt kommunen. Den som tillverkar och saluför en viss produkt eller tjänst eller på annat sätt ansvarar för den har till exempel möjligheter att förebygga angrepp mot de egna systemen eller varorna. Inom detalj- och daglig- varuhandel kan det handla om tekniskt skydd, utbildning av personal och andra åtgärder för att skydda verksamheten mot stölder och snatterier. Inom krog- och nöjesbranschen kan ökad och smidigare ordningshållning eller justering av öppettider minska risken för våld och ordningsstörningar. Inom bankverksamhet eller andra penning- inrättningar finns många exempel på åtgärder för att förebygga olika former av ekonomisk brottslighet. På aggregerad nivå kan det gälla att förhindra att infrastrukturen används för brottsliga syften och att skapa förutsättningar för säkra betalningslösningar för att und- vika att tjänsterna används i samband med bedrägerier och lik- nande. Många fler verksamheter inom näringslivet bedriver eller kan bedriva brottsförebyggande arbete. Nedan följer några exempel på 40Brå (2021c), s. 63–64. Lokalt brottsförebyggande arbete är centralt sådana verksamheter och deras roll. Beskrivningen är inte uttöm- mande utan det finns säkerligen många fler branscher eller företag som bidrar eller kan bidra i det lokala brottsförebyggande arbetet. Den som äger och förvaltar fastigheter ansvarar på så sätt för människors hem, arbetsplatser, handels- och mötesplatser. Många av den situationella brottspreventionens åtgärder har koppling till dessa platser och det är också viktigt att människor uppfattar att de kan röra sig fritt och att de upplever miljöerna som trygga. Fastighets- ägare har stora möjligheter att bidra till detta, till exempel genom utformningen och förvaltningen av ett bostadsområde eller handels- område, se även avsnitt 13.3. Det finns många goda exempel på lokala brottsförebyggande samarbeten mellan fastighetsägare och offentliga aktörer. Detta gäller även de som driver till exempel restauranger, caféer, butiker, dagligvaruhandel, som nyttjar lokaler eller på annat sätt etablerar sig i ett område. Utöver det som nämnts ovan om åtgärder som skyddar de egna systemen, varorna eller tjänsterna kan dylika företag genom sin – ofta dagliga – närvaro få kunskap om vad som händer och sker på en plats. Vidare får de en bild av hur människor rör sig och använder miljön där företagen finns och kan därigenom identifiera vad de ser och uppfattar som problem i området. Inom försäkringsbranschen finns också viktiga aktörer. Ett aktivt brottsförebyggande arbete bedrivs både branschgemensamt och enskilt av olika företag. betalar försäkringsbolag ut stora belopp till de som drabbats av brott. Härigenom har försäkrings- bolagen god kunskap om vilka brott som förekommer både på generell och lokal nivå, vilka åtgärder som kan verka brottsföre- byggande och i vissa fall även var sådana åtgärder bör sättas in. Försäkringsbolagen kan genom sin kunskap bidra genom att till exempel identifiera problem och problemområden samt även bidra med åtgärdsförslag, såväl på strategisk nivå som till enskilda för- säkringstagare. Även om kommuner och regioner ansvarar för kollektivtrafiken är transportbolag som bedriver verksamhet inom kollektivtrafiken ytterligare en aktör som kan bidra. En mängd resenärer nyttjar dag- ligen de transportmedel som bolagen tillhandahåller. Bolagen har, eller kan skaffa sig, kunskap om vad som händer och sker i de olika transportmedlen samt vid och i närheten av stationer eller andra håll- platser. På samma sätt som andra företagare kan dessa bolag identifiera Lokalt brottsförebyggande arbete är centralt problem eller problemområden och själva eller tillsammans med andra åtgärda eller bidra med åtgärdsförslag på identifierade problem. Genom att tillhandahålla bland annat väktare och ordningsvakter samt olika former av tekniska säkerhetslösningar är säkerhets- branschen en bransch som fått en allt större roll i det lokala brotts- förebyggande arbetet. Enskilda huvudmän som bedriver utbildningsverksamhet, liksom andra som bedriver verksamhet i privat regi, har givetvis samma möjligheter som motsvarande kommunala verksamheter att bidra i det brottsförebyggande arbetet. 5.3.5Det civila samhällets organisationer Det civila samhället kan sägas vara ett paraplybegrepp för organi- sationer och företeelser som existerar i mellanrummet mellan stat, marknad och enskilda hushåll. Regeringen använder begreppet det civila samhället i betydelsen en arena, skild från staten, marknaden och det enskilda hushållet, där människor, grupper och organisationer agerar tillsammans för gemen- samma intressen. Inom det civila samhället verkar bl. a. ideella föreningar, stiftelser och registrerade trossamfund, men även nätverk, upprop och andra aktörer.41 Det civila samhällets organisationer genomför en stor mängd brotts- förebyggande insatser såväl på nationell som lokal nivå och både på egen hand och i samverkan med bland annat olika offentliga aktörer. Det är inte möjligt att uttömmande ange samtliga de organisationer vars arbete bidrar till att förebygga brott. Det handlar om en mängd aktörer från idrottsrörelsen, kulturföreningar och andra föreningar som ofta riktar sig till barn och unga, till organisationer som stödjer de som vill lämna ett kriminellt liv eller de som har utsatts för brott såsom kvinnojourer eller brottsofferjourer. Det omfattar såväl organi- sationer som bidrar indirekt genom att till exempel stärka sociala förmågor och motverka utanförskap eller direkt genom att exempel- vis driva opinion eller ge stöd och vägledning till enskilda individer eller till andra aktörer i samhället. Många insatser bidrar också konkret till att minska tillfällena till brott. På samma sätt som näringslivet kan 2009/10:55, s. 1. Lokalt brottsförebyggande arbete är centralt organisationer inom det civila samhället även utföra uppgifter åt kommuner.