sou · H9B327 · 2022-01-01 00:00:00 — Demonstrationen kan bara upplösas om det finns förutsättningar för detta enligt ordningslagen (1993:1617), t.ex. på grund av de ordningsstörningar som därigenom uppstår. Det kan anmärkas att, när straffansvar för organiserad rasism eller stöd åt organiserad rasism görs gällande med anledning av vad som förekommit vid en demonstration, så kan det i vissa situationer vara nödvändigt att ta ställning till om utdömande av detta ansvar skulle slå på sådant sätt att det i realiteten också skulle komma att utgöra en icke godtagbar begränsning av åsiktsfriheten och demonstrationsfriheten. Det går inte att ge något generellt svar på hur den bedömningen närmare ska göras; avgörande blir omständigheterna i det enskilda fallet och styrkan i de hänsyn som ska beaktas. I ordningslagen finns också bestämmelser om när tillstånd till en demonstration kan vägras. Tillståndsprövningen får ske utifrån förut- sättningarna i varje enskilt fall och med beaktande av den nya lag- stiftningen. Se mer om försättningarna för att vägra tillstånd på grund av fara för ordning och säkerhet i avsnitt 7.3. Som framgår i avsnitt 6.4 får straffrättsliga ingripanden på grund av innehållet i yttranden i de medier som omfattas av tryckfrihets- förordningen och yttrandefrihetsgrundlagen endast ske om tryck- respektive yttrandefrihetsbrott föreligger. Brotten organiserad rasism och stöd åt organiserad rasism är inte tryck- och yttrandefrihets- brott. Straffansvar är därmed inte aktuellt för sådant som görs i grundlagsskyddade medier. Skillnaden mellan straffansvar och straffrihet är alltså i dessa fall beroende av om det aktuella mediet omfattas av grundlagsskyddet eller inte.2 Vid tillämpningen av paragrafen ska det genomgående beaktas att den innehåller en, om än tillåten, begränsning av en grundlagsskyddad rättighet. Det kan få betydelse i det enskilda fallet vid en gärning som formellt sett faller under straffansvaret men där hänsynen till föreningsfriheten gör sig starkt gällande. Rasistisk organisation – definition I tredje stycket finns den grundläggande förutsättningen för straff- ansvar enligt paragrafen genom den definition som ges av rasistisk organisation. Övervägandena finns i avsnitt 10.4. En rasistisk organisation är enligt definitionen en sammanslut- ning av personer som genom brottslighet förföljer en folkgrupp på grund av gruppens etniska ursprung, hudfärg eller ras. En rasistisk organisation består alltså i paragrafens mening av personer som begår brott och som genom denna brottslighet förföljer en folkgrupp på grund av dennas etniska ursprung, hudfärg eller ras. Enligt definitio- nen omfattas därmed inte alla sådana organisationer som med allmänt språkbruk kan kallas rasistiska utan bara de rasistiska sammanslutningar som förföljer genom brottslighet. Straffstadgandena begränsar inte fri- heten att ha eller uttrycka rasistiska åsikter i föreningsform utan tar sikte på organiserad rasistisk förföljelsebrottslighet. Definitionen har sin bakgrund i beskrivningen av de samman- slutningar för vilka föreningsfriheten kan begränsas enligt 2 kap. 24 § andra stycket regeringsformen, se mer i avsnitt 3.4. Med sammanslutning avses såväl juridiska personer som lösare orga- nisationsformer t.ex. grupperingar av olika slag. I kravet på ”samman- slutning” ligger att det ska vara fråga om personer som samverkar på ett organiserat sätt under en inte helt obetydlig tidsperiod.3 Det är i regel fråga om personer som sluter sig samman med ett gemensamt 2Sådana konsekvenser är emellertid i linje med hur grundlagsskyddet i mediegrundlagarna är utformat. Det utgör heller inte något hinder mot en straffbestämmelse för fall som inte omfattas av grundlagsskyddet, jfr Ett förbud mot spridning av bilder i rättegångar (prop. 2019/20:88) s. 13. 3Rekvisitet sammanslutning finns (och har motsvarande betydelse) i bestämmelsen om underlåtenhet att förhindra brott i 23 kap. 6 § andra stycket och i 2 a § lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet (rekryteringslagen), som innehåller en definition av vad som i den lagen avses med en terroristorganisation. Jfr Bättre straffrättsliga verktyg mot organiserad brottslighet (prop. 2015/16:113) s. 54 och 97 och prop. 2019/20:36 s. 26. syfte och där sammanslutningen har viss beständighet. En rasistisk organisation kan i praktiken vara sammansatt på många olika sätt. Det kan handla om regelrätta föreningar, men också om exempelvis nätverk på webbplatser, förutsatt att nätverket är uttryck för en så stabil och varaktig samverkan att det kan anses utgöra en samman- slutning. En viktig begränsning i definitionen av rasistisk organisation är att sammanslutningens verksamhet ska innebära förföljelse genom brottslighet. Enbart de åsikter som kommer till uttryck i samman- slutningen är inte tillräckliga, utan organisationens verksamhet i sig måste innebära förföljelse och denna förföljelse måste också utgöra brottslighet. Brottsligheten ska ha en tydlig anknytning till samman- slutningen som sådan; verksamheten ska gå ut på förföljelse. En anknytning av detta slag föreligger givetvis när själva syftet med sammanslutningen är att begå förföljelsebrottslighet. När samman- slutningen har ett annat syfte kan anknytningen bestå i att förföljelse genom brottslighet har tydligt stöd i dess verksamhet, antingen så att sammanslutningen på något sätt manifesterat att sådan förföljelse- brottslighet förespråkas eller att detta ändå måste anses klart ingå i dess natur. Avgörande är vilken verksamhet sammanslutningen reellt står för (eller förväntas stå för). Vid bedömningen kan sådana om- ständigheter som innehållet i eventuella stadgar beaktas, men också t.ex. material på organisationens webbplats samt ledande medlemmars aktiviteter och uttalanden för sammanslutningen i sociala medier eller på annat håll. Organiserad rasism är ett brott mot allmän ordning. Som utgångs- punkt kan emellertid i princip vilken sorts brottslighet som helst läggas till grund för ansvar enligt paragrafen, såvida den rasistiska förföljelsen görs genom brottsligheten. Det ligger i sakens natur att många brott inte kan vara relevanta i sammanhanget. I prak- tiken lär det främst vara brott mot person eller egendomsbrott och t.ex. hets mot folkgrupp som är aktuella. I ”förföljelse” genom brottslighet ligger vidare ett krav på att det ska vara fråga om kriminalitet som utövas med systematik, upprep- ning eller intensitet. Det måste handla om flera brottsliga gärningar, en brottslig verksamhet, varigenom de sammanslutna personerna för- följer den aktuella folkgruppen på grund av etniskt ursprung osv. Hur många gärningar som krävs för att det ska vara fråga om för- följelsebrottslighet får bedömas utifrån gärningarnas karaktär. varligare gärningarna är, desto färre kan krävas. En samlad bedöm- ning ska göras av den brottslighet i vilken sammanslutningen är inblandad. Typexempel på förföljelsebrottslighet är systematiska brott mot den personliga integriteten – t.ex. misshandel eller olaga hot – eller mot annans egendom – t.ex. skadegörelse – med rasistiska motiv eller systematiskt utövad hets mot folkgrupp. Något bestämt förföljelsesyfte krävs inte för att kriminaliteten ska anses utgöra förföljelsebrottslighet, så länge den objektivt sett framstår som påträngande eller besvärande för eller annars som ett angrepp på folkgruppen i fråga.4 Det är i och för sig inte nödvändigt att åklagaren i alla avseenden kan precisera vilka konkreta brott som är aktuella. Det som sagts om vad som krävs för att brottsligheten ska anses utgöra förföljelse- brottslighet innebär dock att omständigheterna beträffande åtminstone några av de aktuella brotten måste vara så klara att det är möjligt att med tillräcklig säkerhet dra slutsatsen att sammanslutningen genom brottsligheten ägnar sig åt förföljelse. Det kan knappast bli aktuellt att väcka åtal i fall där det inte är möjligt att mera precist ange de relevanta omständigheterna beträffande flera konkreta brottsliga gär- ningar som ingår i den aktuella förföljelsebrottsligheten.5 Den aktuella förföljelsen ska riktas mot en folkgrupp och ske på grund av etniskt ursprung, hudfärg eller ras. Begreppet folkgrupp omfattar såväl samtliga individer som tillhör en folkgrupp som en bestämd del av en folkgrupp, t.ex. människor i en folkgrupp från ett visst land. Inte all förföljelse av en folkgrupp omfattas, utan förföljelsen av gruppen måste ha skett på grund av etniskt ursprung, hudfärg eller ras. Med förföljelse på grund av ”etniskt ursprung” avses förföljelse av en folkgrupp som har ett relativt enhetligt kulturmönster. Till sådana folkgrupper räknas t.ex. samer, men också i många fall folk- grupper som kännetecknas av att de har samma nationstillhörighet. Hit hör även judar. Antisemitisk förföljelse är inriktad på den judiska folkgruppens etniska ursprung. 4Jfr vad som anges beträffande begreppet förföljelse i straffbestämmelsen om olaga förföljelse i 4 kap. 4 b § i Förbättrat skydd mot stalkning (prop. 2010/11:45) s. 72 och 77 f. 5Jfr Organiserad brottslighet, hets mot folkgrupp, hets mot homosexuella, m.m. – straffansva- rets räckvidd – (SOU 2000:88) s. 290. I fråga om förföljelse på grund av ”ras” kan följande sägas. Som inledningsvis nämnt har den här behandlade definitionen sin bak- grund i beskrivningen av de sammanslutningar för vilka förenings- friheten kan begränsas enligt 2 kap. 24 § andra stycket regerings- formen. Den språkliga utformningen av begränsningsstadgandet ändrades , genom att ”ras” togs bort. I stället infördes ”annat liknande förhållande” som i första hand avses träffa (ogrundade) föreställningar om ras. Detta uttryck är dock oprecist och lämpar sig inte att användas i den straffrättsliga lagstiftningen mot bakgrund av legalitetsprincipens krav.6 Ordet ras förekommer fortfarande i vissa straffrättsliga bestämmelser med nära koppling till förevarande reglering, bl.a. i hets mot folkgrupp enligt 16 kap. 8 §. Enligt för- arbetena avser ”ras” i dessa bestämmelser sådana grupper av människo- släktet som tidigare brukade upptas i antropologiska s.k. rasindel- ningar som grundar sig på skillnader i ärftliga fysiska egenskaper som pigmentering och ansiktsform.7 Eftersom det emellertid inte finns något vetenskapligt stöd för att på detta sätt dela in människor i raser, finns det ur biologisk synpunkt egentligen inte någon grund för en sådan uppdelning. Med ”ras” i lagtexten avses därmed (ogrun- dade) föreställningar om ras. kan det vara svårt att avgränsa vad, eller vilka verksam- heter, som ingår i en rasistisk organisation. Det kan vara fallet i fråga om organisationer inom vilka det bedrivs såväl förföljelsebrottslig- het som annan verksamhet, t.ex. politisk verksamhet eller annan opi- nionsbildning. Är det fråga om klart fristående verksamheter, kan det finnas skäl att bedöma enbart den del av verksamheten som be- driver förföljelsebrottslighet som en rasistisk organisation. I sådana fall kan en politisk gren vara att betrakta som en separat samman- slutning som inte är att anse som en rasistisk organisation. Om däremot verksamheterna är integrerade i varandra, kan det vara motiverat att bedöma det hela som en rasistisk organisation. Vid bedömningen av avgränsningsfrågor av detta slag kan det behöva särskilt beaktas att straffstadgandet inte får tillämpas så att det utgör en otillåten begräns- ning av andra grundlagsskyddade fri- och rättigheter än förenings- friheten, t.ex. åsiktsfriheten och mötesfriheten. 6Jfr Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner (prop. 2017/18:59) s. 33 f. 1970:87 angående godkännande av konvention om avskaffande av rasdiskriminering, m.m. s. 37 f. Organiserad rasism – den straffbara handlingen Den grundläggande förutsättningen för att straffansvar enligt para- grafen ska kunna aktualiseras följer av definitionen av rasistisk orga- nisation. I första stycket anges vad som ytterligare krävs för straff- ansvar, nämligen att det är fråga om deltagande i den rasistiska organisationens verksamhet på sätt som är ägnat att främja, stärka eller understödja organisationen. Även bildande av vad som ska vara en rasistisk organisation omfattas. Övervägandena finns i avsnitt 10.4. Till att börja med ska det röra sig om deltagande i den rasistiska organisationens verksamhet. Det straffbara deltagandet ska ta sig uttryck i någon form av akti- vitet inom ramen för organisationens verksamhet. Bestämmelsen tar sikte på sådant deltagande som ingår som en naturlig och integrerad del i verksamheten. I praktiken kan ett sådant deltagande ske på många olika sätt och se olika ut beroende på vilken typ av organisation det rör sig om. Det kan givetvis handla om en person som har ett bestämmande inflyt- ande i organisationen. Även ett passivt men formligt medlemskap och erläggande av medlemsavgift uppfyller normalt kravet på deltagande. Det kan också vara fråga om någon utan formligt medlemskap som utför uppgifter inom ramen för organisationen, t.ex. delar ut flyg- blad eller är funktionär, fanbärare eller dörrvakt. Att ansluta sig till en rasistisk organisation genom att t.ex. ställa sig under dess ledning och utföra de uppgifter som man tilldelas innebär typiskt sett ett del- tagande i verksamheten. Däremot kan t.ex. den som enbart anmäler sig för att få utskick eller annan information från organisationen inte gärna anses delta tillräckligt aktivt, inte heller den som läser organi- sationens hemsidor eller som bara mera allmänt uttalar sympati eller stöd för organisationen. Att enbart vara närvarande på en plats där organisationen befinner sig kan i princip inte anses som ett deltag- ande. Det är inte nödvändigt att deltagandet tar sikte på just förföljelse- brottsligheten. Det behöver alltså inte handla om deltagande i den kriminalitet genom vilken förföljelsen görs. Det är själva deltagandet i den rasistiska organisationens verksamhet som kan medföra straff- ansvar. Straffansvar är aktuellt även för den som, utan att själv göra sig skyldig till förföljelsebrott eller t.ex. medhjälp till sådant brott, deltar i organisationens verksamhet. Det är med andra ord i detta avseende tillräckligt att en person deltar i verksamheten inom ramen för en sammanslutning i vilken andra personer begår förföljelse- brottslighet. Vidare krävs – för att straffansvar ska föreligga – att deltagandet är ägnat att främja, stärka eller understödja organisationen. Allt så- dant som i och för sig kan anses som aktivt deltagande är inte straff- bart. En begränsning ligger i det förhållandet att det måste röra sig om ett i någon mån kvalificerat deltagande, detta ska vara ägnat att främja, stärka eller understödja den rasistiska organisationen. Att främja den rasistiska organisationen innebär att någon genom sitt deltagande i organisationen skapar gynnsamma förutsättningar för den att växa eller verka. Att stärka organisationen innebär att någon genom sitt deltagande i den gör den mer effektiv eller slag- kraftig. Att understödja organisationen innebär att någon genom sitt deltagande i den gynnar, stöder eller på något annat sätt underlättar för den. Kravet att deltagandet ska vara ”ägnat att” främja, stärka eller under- stödja den rasistiska organisationen medför inte att åklagaren måste bevisa att ett sådant syfte med deltagandet finns eller att en viss effekt har uppstått, dvs. att organisationen genom deltagandet har främjats, stärkts eller understötts. Deltagandet ska däremot ha varit av det slaget att det typiskt eller generellt sett bidrar till organisationen på ett sådant sätt. Det handlar i praktiken närmast om att göra ett slags genomsnittlig bedömning av om handlandet kan anses innebära en risk för att den rasistiska organisationen främjas, stärks eller under- stöds.8 Av kravet på att deltagandet i verksamheten ska ha varit ägnat att främja, stärka eller understödja den rasistiska organisationen följer, som framgår, att allt aktivt deltagande i en organisation inte omfattas av det straffbara området. Vid bedömningen av om deltagandet är ägnat att främja, stärka eller understödja organisationen ska inte bara den isolerade handlingen beaktas utan även det sammanhang i vilken den utförts.9 Även om graden av aktivitet är låg i de fall där någon t.ex. uttrycker sin tillhörighet genom att bära organisationens symbol, går med i en av organisationen anordnad demonstration eller bidrar till mötesverksamheten, kan en sådan gärning beroende 8Motsvarande rekvisit finns i straffbestämmelsen om samröre med en terroristorganisation i 2b § rekryteringslagen. 2019/20:36 s. 64. 9Viss journalistik verksamhet kan t.ex. falla utanför det straffbara området (jfr också prop. 2019/20:36 s. 66). på sammanhanget ändå anses bidra till att främja, stärka eller under- stödja organisationen. En nyanserad bedömning ska dock göras i det enskilda fallet där samtliga omständigheter beaktas. För att kriminal- iseringen inte ska gå för långt finns i 16 kap. 7 b § ett undantag för ringa fall. Ofta sprider rasistiska organisationer information i tidskrifter och på webbplatser. Den som för organisationens räkning skriver i sådana medier kan beroende på omständigheterna anses delta i orga- nisationens verksamhet på ett sätt som är ägnat att främja, stärka eller understödja denna. En annan sak är att det inte alltid är möjligt att ingripa med stöd av denna straffbestämmelse när yttrandet görs i ett av de medier som omfattas av mediegrundlagarna. I subjektivt hänseende krävs uppsåt till de faktiska omständig- heterna. Det krävs alltså uppsåt till de omständigheter som gör att sammanslutningen är en rasistisk organisation och som innebär ett deltagande i verksamheten. Det krävs inte att gärningsmannen har haft en avsikt att främja, stärka eller understödja organisationen i det enskilda fallet. Gärningsmannen ska däremot ha uppsåt till de om- ständigheter som, enligt en objektiv bedömning, gör att deltagandet är ägnat att främja, stärka eller understödja organisationen. Av bestämmelsens andra mening framgår att även bildandet av vad som ska vara en sådan rasistisk organisation som definieras i paragrafens tredje stycke omfattas av kriminaliseringen. Det straff- bara bildandet ska, liksom deltagandet, ta sig uttryck i någon form av aktivitet från gärningsmannens sida som innebär att en samman- slutning som ska utgöra en rasistisk organisation bildas. I begreppet bildande ligger att brottslig eller annan verksamhet i sammanslut- ningen ännu inte har inletts. I stället handlar det i regel om bildande av en sammanslutning som avser att inleda verksamhet som innebär rasistisk förföljelse genom brottslighet. Även ett bildande kan ske på olika sätt och se olika ut beroende på vilken typ av organisation det handlar om. Det kan handla om någon som upprättar föreningsstadgar där förföljelsebrottslighet ut- tryckligt eller underförstått förespråkas eller som ansöker om s.k. momsregistrering för en förening av det slaget. Det kan också röra sig om någon som samlar likasinnade vid ett uppstartsmöte för en organisation som förespråkar förföljelsebrottslighet. I subjektivt hänseende krävs uppsåt till de omständigheter som innebär bildande av sammanslutningen och som gör att samman- slutningen ska vara en rasistisk organisation. Att bilda en samman- slutning som inte ska vara en rasistisk organisation utan bara ägna sig åt t.ex. meningsutbyte är inte straffbart, även om sammanslut- ningen med tiden skulle ändra karaktär och börjar bedriva verk- samhet som utgör rasistisk förföljelsebrottslighet. Däremot kan den som bildat sammanslutningen och sedan stannar kvar i denna och deltar i verksamheten när sammanslutningen blivit en rasistisk orga- nisation dömas för deltagandebrott om förutsättningar i övrigt för detta föreligger. Organiserad rasism – straffet Straffet för organiserad rasism är fängelse i högst . Omständig- heter som är av betydelse vid bedömningen av straffvärdet är främst vilken typ av rasistisk organisation det rör sig om, vilken roll som gärningsmannen har i organisationen, vilka uppgifter som har utförts och hur länge deltagandet har pågått. Eftersom deltagandet i verksamheten kan se olika ut beroende på omständigheterna, kan straffvärdet för gärningen variera i avsevärd utsträckning. Varaktigheten av deltagandet är en omständighet som kan ha betydelse för straffvärdet, men som normalt inte påverkar gradindelningen. Arten och omfattningen av deltagandet torde också, i den utsträckning dessa omständigheter inte gör att gärningen ska bedömas som grovt brott, kunna göra att straffvärdet är sådant att den övre delen av straffskalan ska användas. Stöd åt organiserad rasism – den straffbara handlingen Andra stycket innehåller en bestämmelse om straff för den som för en rasistisk organisation tar befattning med vapen eller ammunition eller till organisationen lämnar ekonomiskt bidrag, upplåter lokal eller mark eller lämnar annat liknande stöd. Övervägandena finns i av- snitt 10.4. Straffbestämmelsen är uttryckligen subsidiär i förhållande till första stycket. Den ska alltså inte tillämpas om det finns förutsättningar att döma för organiserad rasism. Bestämmelsen i andra stycket tar i stället sikte på sådant som inte innebär deltagande i en rasistisk organisa- tions verksamhet eller bildande av en sådan organisation, men som ändå bidrar till att organisationen främjas, stärks eller understöds. I första ledet straffbeläggs att ta befattning med vapen eller am- munition som kan komma till användning i organisationen. Straffvärd befattning med utrustning som liknar vapen och ammunition, kan omfattas av ”liknande stöd” i bestämmelsens sista led. Att ta befattning med vapen eller ammunition kan ske genom dels fysiska åtgärder t.ex. tillhandahållande, transport, förvaring eller vid- tagande av andra faktiska åtgärder med utrustningen, dels åtgärder som inte innebär någon fysisk befattning t.ex. anskaffande eller ord- nande med transport eller förvaring av utrustningen. Befattningen ska ske för en rasistisk organisation. Det innebär att gärningsmannen ska ta befattning med vapnen eller ammunitionen för organisationens räkning i allmän mening. Det kan handla om att för organisationen t.ex. transportera, förvara eller reparera vapen eller att köpa eller annars ordna fram vapen. För straffbarheten spelar det ingen roll vem som har förmedlat kontakten eller gett uppdraget att ta befattning med vapnen. I praktiken torde den befattning som bestämmelsen träffar ske mot ersättning eller någon annan form av kompensation. Det är dock inte någon förutsättning för straffansvar. Om befatt- ningen inte sker mot ersättning, kan det tyda på att det i stället handlar om organiserad rasism enligt paragrafens första stycke. I andra ledet straffbeläggs att lämna ekonomiskt bidrag till en rasistisk organisation. Det kan handla om en ren bidragsgivare, men det kan också röra sig om någon som köper in propagandamaterial, t.ex. tidskrifter, dekaler och symboler, på ett sätt som i själva verket blir ett klart och tydligt bidrag till organisationen. I bestämmelsens tredje led straffbeläggs upplåtelse av lokal eller mark till en rasistisk organisation. En upplåtelse av lokal eller mark till en sådan organisation omfattas av straffansvaret, även om det sker till marknadsmässig hyra eller arrendeavgift. Med upplåtelse av- ses att den som innehar lokal eller mark låter någon – i det här fallet den rasistiska organisationen – nyttja lokalen eller marken.10 Den upp- låtelse som bestämmelsen träffar lär i praktiken ske mot ersättning eller någon annan form av kompensation, men detta 10Motsvarande rekvisit finns i straffbestämmelsen om samröre med en terroristorganisation i 2b § rekryteringslagen. 2019/20:36 s. 65. är inte någon förutsättning för straffansvar. Det krävs inte att upp- låtelsen sker för organisationens verksamhet, dvs. det behöver inte faktiskt bedrivas någon verksamhet för att en straffbar upplåtelse av lokal eller mark ska anses ha skett.