sou · H9B327 · 2022-01-01 00:00:00 — Det är samma problematik som gjorde sig gällande under lagstiftnings- arbetet om samröre och deltagande i en terroristorganisation. Reger- ingen presenterade en lagrådsremiss med förslag på ett särskilt straffansvar för den som deltar i verksamheten i en terroristorganisation på ett sätt som är ägnat att främja, stärka eller understödja terroristorganisationen. Vidare föreslogs ett särskilt straffansvar för den som, utan att delta i en terroristorganisation, har samröre med en sådan organisation. Flera tunga remissinstanser kri- tiserade förslaget för att strida mot den grundlagsskyddade för- eningsfriheten. Lagrådet gjorde sedan en liknande bedömning och avstyrkte den då aktuella lagrådsremissen. Regeringen omarbetade det ursprungliga förslaget i syfte att det inte ska strida mot förenings- friheten. Förslaget antogs av . Dock gör sig stora delar av den kritik hade mot det ursprungliga förslaget fort- farande gällande. Bl.a. riskerar den föreslagna definitionen av vilken organisation som ska kunna bedömas som en terroristorganisation att bli för vid. Dessutom har påtalat att den befintliga terrorismlagstiftningen är ett lappverk som lagts fram av regeringen på osäkra juridiska grunder. Denna kritik gör sig gällande även i frågan om ett eventuellt förbud mot rasistiska organi- sationer. Reservation av ledamoten (L) Min liberala utgångspunkt är att det inte råder någon som helst tvekan om att nazistisk och rasistisk hets och förföljelse inte bara är förfärlig utan också oacceptabel. Laglydiga medborgare ska kunna utöva sina medborgerliga rättigheter utan att utsättas för våld, eller hot om våld, av nazistiska och rasistiska organisationer. I ett öppet samhälle ska judar orädda kunna samlas till gudstjänst i synagogan, homosexuella ostört kunna hålla seminarier i och män- niskor oavsett etnicitet ska kunna vandra på stan utan att få glåpord kastade efter sig. Men min uppfattning är också den att i en demokrati måste ytt- randefriheten och med den knutna friheter, såsom t.ex. demonstra- tionsfrihet och föreningsfrihet, innefatta skydd för det som kränker, det som chockerar och är obegripligt för den stora andelen med- borgare. Det som tillåts yttras i den offentliga debatten kan inte bara vara det som majoriteten accepterar. Tonläget i har hårdnat. Extremismen synes växa. Sådant som var otänkbart att säga är vardagsmat på t.ex. Twitter. De nazistiska och rasistiska grupperingarna i är onekligen högljudda och utgör ett konkret hot mot de enskilda individer och grupper som de ser som sina fiender. Men det är viktigt att konstatera att de inte utgör något hot mot samhällsskicket som sådant, vilket framgår bl.a. av betänkandets kapitel 4 och av- snitt 10.2. Regeringsformen tillåter en inskränkning av föreningsfriheten beträffande sammanslutningar vilkas verksamhet ”innebär förföljelse av en folkgrupp på grund av etniskt ursprung, hudfärg eller annat lik- nande förhållande” (2 kap. 24 § andra stycket regeringsformen). Be- gränsningen får dock aldrig gå utöver vad som är ”nödvändigt” (2 kap. 21 § regeringsformen). Om en grundläggande medborgerlig frihet – såsom föreningsfri- heten – ska inskränkas måste det finnas så starka skäl att det enligt regeringsformen kan anses vara ”nödvändigt”. Om den inskränks utan tillräckliga, men emotionellt välgrundade, skäl knä- sätter det en princip för oönskade inskränkningar i medborgerliga friheter vid senare tillfällen. Om man så vill ett sluttande plan. Frågan om kriminalisering av organisationer eller deltagande i organisationer med en extrem politisk ideologi har varit föremål för politisk debatt vid många tillfällen under demokratiska historia. Under infördes lagstiftning som gav utrymme för kriminalisering av såväl nazistiska som kommunistiska partier. Denna lagstiftning kom dock aldrig till användning. Även om en förbudslagstiftning av detta slag inte är principiellt oförenlig med grundläggande demokratiska principer kan man således konsta- tera att man inte ens under den extrema situation som rådde under såg skäl att förverkliga sådana förbud. Bevisbör- dan för den som anser det nödvändigt att införa förbud måste vara mycket hög. Hur avskyvärda de nazistiska och rasistiska grupperna än är, så anser jag inte att förbudsanhängarna har redovisat över- tygande argument för att den svenska demokratin är till den grad hotad att en förbudslagstiftning är nödvändig. Kommittén redovisar relativt utförligt, under rubriken ”Skälen emot ett förbud mot rasistiska organisationer” i betänkandets av- snitt 10.2, de argument som finns emot att införa ett förbud (oavsett om det utformas som en straffrättslig lagstiftning eller upplösnings- lagstiftning). Jag hänvisar med instämmande till denna del av be- tänkandet och vill understryka att jag har uppfattat att kommitténs experter från de rättsvårdande myndigheterna och inte har uttryckt stöd för någon av de förbudslagstiftningar som kom- mittén föreslår eller har övervägt. Om vi som försvarar demokratin inte känner oss rimligt över- tygade om att man kommer åt nazister genom inskränkningar i den liberala demokratins grundvalar finns all anledning att vara försiktig med sådana förändringar. Jag har därför under utredningsarbetet stannat för slutsatsen att det inte finns tillräckliga skäl att vare sig införa en straffbestämmelse om organiserad rasism eller en upplös- ningslagstiftning. Det ska dock framhållas att detta inte innebär att staten lämnar ”walkover”. Förföljelse av människor på grund av etniskt ursprung, hudfärg eller liknande kan aldrig accepteras. Sådana handlingar är kriminaliserade men måste mötas hårdare och mer beslutsamt av bl.a. de rättsvårdande myndigheterna – snarare än att införa nya svårtillämpade brott där gränserna för det straffrättsliga ansvaret i stort överlåts åt domstolarna. Polisens och kommunernas arbete mot alla former av våldsbejakande och våldsutövande extremism behöver Lagstiftningen om hets mot folkgrupp finns och ska an- vändas. Säkerhetspolisen kan, med stöd av sitt ansvar för författ- ningsskyddet, punktbevaka extremister som genom trakasserier, hot och våld angriper demokratiska strukturer. Det måste också vara möjligt att villkora våldsutövande gruppers demonstrationstillstånd till och plats som gör att vardagen inte lamslås för ortens in- vånare. På så sätt kan skyddet för hotade minoriteter, gudstjänst- lokaler och mötesplatser stärkas. Jag tror alltså inte att det är möjligt att få bort rasism genom att bestraffa deltagande i en rasistisk organisations verksamhet eller att upplösa sådana organisationer, hur motbjudande det än är med rasism. Man kan inte försvara medborgerliga fri- och rättigheter genom att inskränka dem. Särskilt yttrande av ledamöterna (S), (S), (S) och (MP) Kommittén föreslår att ett särskilt straffansvar ska införas för del- tagande i en rasistisk organisation, vilket vi ställer oss bakom. Vi menar dock att enbart ett sådant straffansvar är otillräckligt och att det bör kompletteras med en möjlighet att förbjuda själva de rasis- tiska organisationerna. Ett förbud mot organisationer vilkas verk- samhet innebär förföljelse av vissa folkgrupper har stöd i regerings- formen. Ett sådant förbud skulle tvinga organisationerna att upphöra med sin verksamhet och därmed inte bara rikta in sig på enskilda indi- viders deltagande i organisationen. Det torde ge större långsiktiga effekter, en mer ändamålsenlig lagstiftning och en tydligare signal från samhällets sida. Flera länder tillämpar denna typ av upplösnings- lagstiftning, bl.a. och . Vi anser att det är viktigt att samhället visar sitt avståndstagande mot rasistiska organisationer som sådana. De rasistiska organisatio- nerna utgör ett särskilt hot mot samhället och demokratin, eftersom de i sitt själva syfte strävar efter att undergräva eller avskaffa demo- kratin och andras fri- och rättigheter. Detta, menar vi, kan inte ett demokratiskt samhälle tolerera. Det finns farhågor att lagstiftningen kommer att bli svår att tillämpa på grund av de strikta ramar regeringsformen sätter. Därför anser vi att det behövs en tydlig politisk viljeyttring genom kombin- ationen av en straffbestämmelse och en upplösningslagstiftning. Det är viktigt att vi följer tillämpningen av den lagstiftning kom- mittén föreslår och tar i beaktande vad experterna gett uttryck för. Om de nya straffbestämmelserna inte visar sig få avsedd effekt bör frågan om en upplösningslagstiftning prövas på nytt. Det kan då också behöva övervägas om avvägningen i regeringsformen mellan för- eningsfriheten och rätten till skydd från rasistisk förföljelse är rätt gjord. Särskilt yttrande av ledamöterna (M), (M) och (KD) För och är det prioriterat att göra tryggare. Vi ser dessvärre hur extremister av olika slag skapar otrygghet och göder misstro i samhället. Det är avgörande att tydligt stå upp mot antisemitism och andra former av extremism. och står bakom kommitténs förslag att kriminalisera deltagande i en rasistisk organisations verk- samhet. Genom att begränsa förbudet till sammanslutningar av personer som genom brottslighet förföljer en folkgrupp på grund av etniskt ursprung m.m. åstadkoms en ändamålsenlig avgränsning av det kriminaliserade området. Parallellt med vår kommittés arbete pågår ett arbete grundlagskommitté. Denna kommitté har i ett delbetän- kande lagt fram ett förslag som innebär utökade möjligheter att be- gränsa den grundlagsskyddade föreningsfriheten i förhållande till sammanslutningar som ägnar sig åt terrorism. Vi har – vid flera till- fällen – påtalat för regeringen att grundlagskommittén borde ha fått i uppdrag att lämna förslag på hur föreningsfriheten ska kunna be- gränsas också i fråga om sammanslutningar som ägnar sig åt vålds- bejakande extremism – alldeles oavsett ideologiska motiv. Resultatet av pågående lagstiftningsarbete kommer sannolikt bli att deltagande i terror- och vit makt-organisationer kommer att kri- minaliseras, vilket är bra. Att delta i våldsbejakande vänsterextrema organisationer eller i ett kriminellt gäng kommer dock att fortsätta vara straffritt. Det är fel och vi beklagar att regeringen inte velat ta det helhetsgrepp som är nödvändigt. bör införa ett förbud mot deltagande i en rasistisk organisations verksamhet Samhällets avståndstagande från rasism behöver komma till uttryck tydligare än . Rasistiska organisationers förföljelsebrottslighet ska inte tolereras i . och an- ser, liksom kommittén, att ett förbud mot deltagande i en rasistisk organisations verksamhet bör införas genom ny straffrättslig lag- Genom att begränsa förbudet till sammanslutningar av personer som genom brottslighet förföljer en folkgrupp på grund av etniskt ursprung m.m. åstadkoms en ändamålsenlig avgränsning av det kriminaliserade området. Upplösning av en rasistisk organisation eventuellt Kommittén har även behandlat ett förslag till lag om upplösning av rasistisk organisation, men valt att inte föreslå en sådan. Det finns goda skäl att utgå från att ett förbud mot deltagande i en rasistisk organisations verksamhet, genom en ny straffrättslig lagstiftning, kommer att ge tillräcklig och avsedd effekt. En straff- respektive upplösningsbestämmelse fyller dessutom liknande funktioner: ett förbud mot deltagande i en rasistisk organisations verksamhet kom- mer i förlängningen att försvåra för rasistiska organisationer att be- driva verksamhet – varför en möjlighet till upplösning framstår som överflödig. Det finns dessutom principiella skäl som talar för att införa ett förbjud som riktas mot en persons aktiva gärningar snarare än enbart existensen av en viss organisation. Vi är dock inte främ- mande för att utvärdera och vid behov komplettera lag- stiftningen. Deltagande i kriminella gäng Vi har, som angetts, vid ett flertal tillfällen påtalat att frågan om en kriminalisering av att delta i ett kriminellt gäng borde ha förts in i grundlagskommitténs arbete. Den grova gängbrottslighetens utveck- ling kräver nya mönsterbrytande åtgärder. Med hän- syn till den samhällsfara som de kriminella gängen i represen- terar finns därför starka skäl att även överväga en kriminalisering av att delta i ett kriminellt gäng. Det skulle ge de brottsbekämpande myndigheterna nya verktyg samt öka möjligheterna att lagföra och döma gängmedlemmar till fängelsestraff. Liknande lagstiftning finns i flera andra europeiska länder. För att möjliggöra en sådan kriminalisering krävs dock sannolikt att föreningsfriheten begränsas, vilket enligt vår mening skulle vara fullt rimligt. Föreningsfrihetens syfte har aldrig varit att skydda krimi- nellas rätt att organisera sig. borde därför ha fått direktiv att lämna för- slag vad gäller deltagande i kriminella gäng och liknande samman- slutningar som ägnar sig åt grov organiserad brottslighet. Reger- ingens ovilja att hörsamma våra krav innebär att en sådan lagstiftning sannolikt kommer att fördröjas åtminstone och inte kunna läggas fram förrän –2030. Enligt vår mening hade det varit lämpligt att hantera frågan om kriminalisering av att delta i ett kriminellt gäng i samma grundlags- process som behandlar frågan om begränsningar av deltagande i sam- manslutningar som ägnar sig åt terrorism. Frågorna ligger sakligt och rättsligt nära varandra – det handlar om grov organiserad brotts- lighet som på olika sätt har systemhotande effekter. Som framgår av betänkandet finns vidare förebilder för en bredare reglering bl.a. i andra nordiska länder. Exempelvis har straffbelagt deltagande av mera generellt slag i kriminella organisationer som begår vissa typer av brott. Exempel på agerande som bestraffas som deltagande är värvning, utbildning, finansiering, juridisk rådgivning och annat aktivt främjande av organisationens kriminella syften. bör införa ett förbud mot deltagande i alla typer av våldsbejakande organisationer oavsett ideologiska motiv Denna kommittés uppdrag har begränsats till att endast ett särskilt straffansvar för deltagande i en rasistisk organisation och ett förbud mot rasistiska organisationer som sådana ska övervägas. Det handlar alltså om en reglering i vanlig lag i enlighet med den befintliga undantagsbestämmelsen i 2 kap. 24 § regeringsformen, som bl.a. ger möjlighet att begränsa föreningsfriheten för sammanslutningar vil- kas verksamhet innebär förföljelse av en folkgrupp på grund av etniskt ursprung, hudfärg eller annat liknande förhållande. och välkomnar en sådan lag- reglering rörande rasistiska organisationer. beklagar vi att det inte tas ett helhetsgrepp kring samtliga våldsbejakande organi- sationer. Enligt vår mening borde grundlagskommitté ha fått i uppdrag att lämna förslag på hur föreningsfriheten ska kunna be- gränsas också i fråga om sammanslutningar som ägnar sig åt vålds- bejakande extremism oavsett ideologiska motiv. Enligt Säkerhets- polisen har antalet personer i de våldsbejakande extremistiska mil- jöerna i på bara ökat från hundratals till tusentals. Det handlar inte bara om våldsbejakande islamism och nynazism utan även om den autonoma vänstern som alltså inte kommer att träffas av något förbud likt de som tas fram för högerextrema grupper. Det är beklagligt att regeringen valt att inte ge grund- lagskommitté ett sådant bredare uppdrag, trots att vi påtalat detta behov , bl.a. i samband med att direktiven färdig- ställdes. Förlorad möjlighet att ta ett helhetsgrepp Det faktum att grundlagskommittén på grund av direktiven för- hindrats att ta ett helhetsgrepp om vilka undantag som bör vara möj- liga att göra från föreningsfriheten får flera negativa följder. De undantagsmöjligheter som kommer att finnas i grundlagsbestäm- melsen – och den lagstiftning som kommer till stånd med stöd av dessa undantag – blir ofullständiga och inte helt logiska som helhet. Vi får en grundlagsreglering som medger begränsningar i fråga om viss systemhotande brottslighet, men inte annan likartat sam- hällsfarlig brottslighet, och som tillåter inskränkningar i fråga om vissa extremistiska och våldsbejakande sammanslutningar, men inte andra. Detta är olyckligt sett till såväl grundlagsbestämmelsens prin- cipiella systematik som de praktiska begränsningar som blir följden i fråga om statens möjligheter att på bredden ta itu med organiserad brottslighet och våldsbejakande extremism som på olika vis utgör ett allvarligt hot mot vår demokrati och rättsstat. Särskilt yttrande av ledamoten (C) Alla människors lika värde är grunden för politik och det är för oss självklart att staten måste värna alla människors grund- läggande fri- och rättigheter. Vår utgångspunkt är också att den svenska demokratin ständigt måste försvaras och kontinuerligt utvecklas och anpassas. Vi kan därför inte acceptera rasistiska organisationers för- följelse som genom sin närvaro på såväl gator och torg, som i digitala miljöer, inskränker andras fri- och rättigheter och hotar vår demo- krati. Det är viktigt att samhället tar avstånd från rasismen för att tydliggöra de normer och värderingar som vårt samhälle är byggt på. ställer sig därför bakom kommitténs förslag om att införa ett särskilt straffansvar för deltagande i rasistisk organisation. Vi anser emellertid att det föreslagna straffansvaret bör vara en del av en helhetslösning som även innefattar en upplösningslagstift- ning. En sådan lösning skulle bidra till att uppfylla syftet med för- budet i de fall där straffansvar för enskilda inte kan dömas ut. Det är också rimligt att, när det är straffbart att bedriva organiserad rasism, organisationer som bedriver den typen av verksamhet kan upplösas. En sådan helhetslösning uppfyller på ett konsekvent och tydligt sätt syftet med ett förbud mot rasistiska organisationer. Under kommitténs utredning har det framkommit en viss osäker- het kring vissa aspekter av tillämpningen av den föreslagna lagstift- ningen. Av erfarenheter från andra länder, bl.a. och , vet vi att det är möjligt att tillämpa och upprätthålla ett förbud mot rasistiska organisationer. I den svenska konstitutionella kontexten ser vi dock vissa begränsningar. Av denna anledning anser vi att det är väldigt viktigt med uppföljning och utvärdering av lagstiftningens tillämpning, effekt och effektivitet för att bl.a., om det blir nödvän- digt, ta ställning till ett eventuellt behov av grundlagsöversyn. Förbud mot rasistiska organisationer Den organiserade rasismen utgör enligt regeringens uppfattning ett särskilt hot mot samhället som måste tas på största allvar. Rasistiska organisationer bidrar till att rasistiska uttryck får spridning i medier, på internet och i sociala medier samt genom bl.a. demonstrationer på olika håll i landet. Det handlar t.ex. om antisemitiska och afrofobiska budskap. Vit makt-miljöns aktiviteter utgör också ett hot mot enskilda individer. Personer inom den miljön bedöms ha förmåga att begå grova våldsbrott som skulle kunna utgöra terrorist- brott i . En parlamentariskt sammansatt kommitté ska därför •göra en kartläggning av hur rasistiska organisationers möjlighet att verka har begränsats i andra länder och ta del av vad som är känt om begränsningarnas effekter, •överväga om det bör införas ett särskilt straffansvar för deltagande i en rasistisk organisation och hur ett sådant skulle kunna utformas, •överväga om det bör införas ett förbud mot rasistiska organisa- tioner och vilka rättsverkningar och administrativa system som skulle kunna knytas till ett sådant förbud samt bedöma hur verkningsfullt ett sådant förbud skulle vara, och •lämna författningsförslag om kommittén kommer fram till att lagstiftning avseende dessa frågor bör införas. Uppdraget ska redovisas . Regeringen är djupt engagerad i kampen mot rasism Utvecklingen i är komplex och oroande … Enligt undersökningar tyder det mesta på att det svenska samhället utvecklas positivt i termer av ökad öppenhet. Å andra sidan kan de som utsätts för rasism vittna om ett samhällsklimat där rasismen har blivit oroväckande utbredd. Rasismen begränsar människors liv och får förödande konsekvenser för dem som drabbas. Ett sätt att få en indikation på hur utbredda olika attityder är i samhället och hur de utvecklas är attitydundersökningar. I SOM-undersökningen , som utförts av den opartiska undersökningsorganisationen vid universi- tet, är andelen som upplever läget som ”mycket oroande” när det gäller ökad främlingsfientlighet. Av Mångfaldsbarometern 2018 framgår att svenskarnas attityder till mångfald uppvisar de minst positiva nivåerna . Exempelvis anser att den etniska mångfalden utvecklar den svenska kulturen, en siffra som tangerar bottennivån. ökar andelen som har goda erfarenheter av att ha kollegor med utländsk bakgrund, i skolan eller på jobbet, till vilket är den högsta uppmätta andelen . Upplevelseundersökningar visar hur personer upplever att de drabbas av rasism och liknande former av fientlighet och hatbrott. I Europeiska unionens andra undersökning av minoriteter och diskri- minering (2018) svarade av muslimska respondenter från söder om i och av muslimska respondenter från i att de har upplevt trakasserier på grund av etnisk bakgrund eller invandrarbakgrund under de tolv månaderna före undersökningen. I samma undersökning svarade av respondenter som identifierar sig som judar i att antisemitism är ett mycket eller ganska stort problem i landet. Vidare svarade av respondenterna med afrikanskt ursprung i att de upplevt rasistiska trakasserier innan undersökningen genomfördes. (Brå) publicerar statistik över polisanmälningar med identifierade hatbrottsmotiv och själv- rapporterad utsatthet för hatbrott. Statistiken över anmälda hatbrott kan ge en indikation på hur hatbrott uppmärksammas i polis- anmälningar och information om de anmälda händelserna. Den säger dock mycket lite om förekomsten av hatbrott i samhället, eftersom många brottsliga händelser inte anmäls. var antalet polis- anmälningar med identifierade hatbrottsmotiv 6 415, varav 4 609 hade ett främlingsfientligt eller rasistiskt motiv. Enligt Nationella trygghets- undersökningen var det uppskattningsvis av befolkningen (i åldern 16–) som utsattes för främlingsfientliga hatbrott och som utsattes för antireligiösa hatbrott. …och regeringen har vidtagit åtgärder för demokratin och mot rasismen på ett strukturellt plan … För att bekämpa rasism, hatbrott och våldsbejakande extremism krävs en helhetssyn. Regeringens arbete på området omfattar flera insatser. I Strategi för en stark demokrati – främja, förankra, försvara redogör regeringen för de utmaningar för demokratin som är särskilt viktiga att bemöta, bl.a. ett hotat demokratiskt samtal och antidemokratiska rörelser, samt för regeringens åtgärder för en stark demokrati. En sådan åtgärd är den nationella planen mot rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott, som regeringen antog 2016. Planen utgör ett samlat grepp om arbetet mot alla former av rasism och hatbrott inom ett antal särskilt viktiga strategiska områden som regeringen har identifierat, däribland ett mer aktivt rättsväsende. I regeringsförklaringen lyfte statsministern fram att arbetet enligt den planen fortsätter och att kommer att stå värd för en ny internationell konferens om hågkomst av Förintelsen . En annan sådan åtgärd är handlingsplanen Till det fria ordets försvar – åtgärder mot utsatthet för hot och hat bland journalister, förtroendevalda och konstnärer, som regeringen beslutade . Handlingsplanens åtgärdsområden avser ökad kunskap, stöd till dem som utsätts samt ett stärkt rättsväsende. Till exempel visar Politikens trygghetsundersökning (2017:9) från att av de förtroendevalda som utsatts för hot, våld eller trakasserier upplevde att förövaren tillhörde en politisk extremistgrupp. Ungefär var femte () uppfattade att förövaren kom från högerextremistiskt håll, en ökning med 4 pro- centenheter jämfört med . … genom lagar och förordningar … Regeringen har även vidtagit ett antal lagstiftningsåtgärder. och utvidgades det straffrättsliga skyddet för transpersoner, bl.a. genom att olaga diskriminering och hets mot transpersoner kriminaliserades.