sou · H9B347 · 2022-01-01 00:00:00 — Allmänna platser som är särskilt värdefulla från historisk, kultur- historisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt får inte förvanskas (8 kap. 13 § andra stycket 3 PBL). Motsvarande krav för tomter begrän- sar sig till de avseenden som omfattas av skyddsbestämmelser i en detalj- plan eller i områdesbestämmelser (8 kap. 13 § andra stycket 2 PBL). Våra överväganden och förslag avseende förutsättningar för bygglov i ett område som omfattas av en detaljplan finns i avsnitt 7.18.3, 7.18.4, 7.18.10 och 7.18.12. 5.2.3Förutsättningar för bygglov i ett område som inte omfattas av en detaljplan I ett område som inte omfattas av detaljplan är grundläggande lämp- lighetsfrågor inte prövade och reglerade på samma sätt som inom ett område med detaljplan. Det finns inte någon plan som ska förverk- ligas och ingen byggrätt som en enskild kan ta i anspråk.58 Kommu- nen har möjlighet att reglera vissa förhållanden i områdesbestäm- melser och åtgärden får då inte strida mot dem om det finns sådana där åtgärden utförs. Något krav på att den fastighet eller det bygg- nadsverk som åtgärden avser ska följa områdesbestämmelserna finns dock inte. För att bygglov ska kunna ges utanför detaljplan får åtgärden inte i sig själv vara sådan att den kräver att området regleras med en detaljplan. I sådana fall ska bygglovet föregås av planläggning. Då grundläggande förhållanden inte är prövade vid bygglovspröv- ningen utanför ett område med detaljplan innefattar den en prövning av om den lovsökta åtgärden är lämplig med hänsyn till samtliga be- rörda enskilda och allmänna intressen i de delar som kommunen inte tidigare kan ha prövat i områdesbestämmelser. Det finns dock be- gränsningar i prövningen av vissa ändringar eller kompletteringar av en- eller tvåbostadshus. 58Se MÖD 2012:16. Bygglovsprövningen i ett område som inte omfattas av detaljplan innefattar också en prövning av om åtgärder uppfyller de krav som ställs på byggnadsverk eller tomter. Denna prövning är densamma som den som sker för åtgärder inom ett område med detaljplan. Åtgärden får inte strida mot områdesbestämmelser Utanför ett område med detaljplan får kommunen anta områdes- bestämmelser för att i vissa avseenden reglera begränsade områden av kommunen (4 kap. 41 § PBL). Om det finns områdesbestämmel- ser ska åtgärden prövas gentemot dem (9 kap. 31 § 1 PBL). Pröv- ningen av om en åtgärd strider mot områdesbestämmelserna mot- svarar i allt väsentligt prövningen av om åtgärden strider mot en detaljplan (se avsnitt 5.2.2). En skillnad är dock att det inte finns förutsättningar för att bortse från lovbefriade åtgärder på det sätt som sker vid bedömningen av en åtgärds planenlighet. Skillnaden uppmärk- sammades, men kunde inte tas om hand inom ramen för det lagstift- ningsarbete som ledde fram till bestämmelsen om att man ska bortse från de lovbefriade åtgärderna vid bedömningen av planenligheten.59 Åtgärden får inte förutsätta planläggning För att bygglov ska kunna ges får den lovsökta åtgärden inte förut- sätta planläggning enligt 4 kap. 2 och 3 §§ PBL. Om det krävs plan- läggning kan bygglov inte ges (9 kap. 31 § 2 PBL). I vissa fall, som vid större projekt och förändringar i bebyggelse- strukturen, är en detaljplan den mest lämpade beslutsformen. En åt- gärd måste därför i vissa angivna situationer föregås av att kommunen genom planläggning prövar mark- eller vattenområdets lämplighet för bebyggelse och byggnadsverk samt reglerar bebyggelsemiljöns utformning, det s.k. detaljplanekravet. Detaljplanekravet riktar sig i grunden till kommunerna och syftar till att kommunerna, av exempelvis tids- eller resursskäl, inte ska kunna avstå från att planlägga i de fall planläggning är den mest lämp- liga beslutsformen.60 Kravet aktualiseras därför huvudsakligen vid större projekt och förändringar i bebyggelsestrukturen som förut- 2016/17:151 s. 78. 1985/86:1 s. 150. sätter en medverkan i genomförandet genom iordnings- ställande av allmänna platser, berör statliga intressen som länsstyrel- sen har att bevaka, där det finns många motstridiga enskilda intressen eller om åtgärden berör särskilt värdefull bebyggelse ur t.ex. kultur- historiskt eller konstnärligt perspektiv.61 Till de situationer som kan utlösa ett krav på planläggning räknas enligt 4 kap. 2 § PBL62: –en ny sammanhållen bebyggelse med bygglovspliktiga byggnads- verk, om det behövs med hänsyn till bebyggelsens karaktär, om- fattning eller inverkan på omgivningen, till behovet av samord- ning eller till förhållandena i övrigt, –en bebyggelse som ska förändras eller bevaras, om regleringen be- höver ske i ett sammanhang med hänsyn till den fysiska miljö som åtgärden ska genomföras i, till åtgärdens karaktär eller omfatt- ning eller till förhållandena i övrigt, –lovpliktiga byggnadsverk som inte är ett vindkraftverk eller är en annan byggnad än en sådan lovbefriad komplementbyggnad eller ett sådant komplementbostadshus som avses i 9 kap. 4 a § PBL som inte behöver följa en detaljplan, och byggnadsverket eller dess användning får betydande inverkan på omgivningen eller om det råder stor efterfrågan på området för bebyggande, eller bygg- nadsverket placeras i närheten av en s.k. Sevesoverksamhet (dvs. en kemikalieverksamhet; vår anmärkning), –en åtgärd som utgör en nyetablering av en s.k. Sevesoverksamhet. Även om ett byggnadsverk eller dess användning är sådant som kan utlösa ett plankrav finns det inte något krav på planläggning av om- rådet om det är tillräckligt att åtgärden prövas genom ett bygglov eller ett förhandsbesked. Det förutsätter dock att varken byggnads- verket eller användningen av det kan antas medföra en betydande miljöpåverkan (4 kap. 2 § andra stycket PBL). Med hänvisning till det kan det räcka med en bygglovsprövning eller ett förhandsbesked vid exempelvis mindre förändringar eller kompletteringar inom eller i anslutning till en befintlig bebyggelse. I de fallen har den övergri- pande strukturen redan lagts fast varför det ofta saknas behov av att 2017/18:167 s. 12 f. 62Observera att en ny lydelse av bestämmelsen – med ikraftträdande – har föreslagits genom prop. 2020/21:174 Genomförandet av MKB-direktivet i . genom detaljplan lösa frågor om t.ex. fysisk kommunikation och teknisk försörjning.63 Uppförandet av ett lov- eller anmälningspliktigt vindkraftverk ska föregås av planläggning om det råder stor efterfrågan på området för bebyggande och kraftverket inte kan prövas genom bygglov, förhands- besked eller anmälan (4 kap. 3 § PBL). Kraven på detaljplan gäller inte heller i de fall som tillräcklig regler- ing har gjorts med områdesbestämmelser (4 kap. 4 § PBL). Plankravet är en förutsättning för lov i ett område som inte om- fattas av en detaljplan. kan således avslå en bygg- lovsansökan med motiveringen att den lovsökta åtgärden ska genom- föras i en bebyggelse som ska förändras eller bevaras om nämnden anser att regleringen av området behöver ske i ett sammanhang. hävdande av detaljplanekravet ska dock vägas mot den enskildes intresse av att få företa den sökta åtgärden. Har kravet hävdats av nämnden utan att detta mynnat ut i något planarbete kommer förr eller senare den enskildes intresse av att få den lovsökta åtgärden prövad utan krav på föregående plan- läggning att väga över. Hur länge kommunen kan hävda plankravet är beroende av hur starka de berörda enskilda och allmänna intressena är, men har ansett att kommunen inte kunnat hävda detaljplanekravet efter cirka 40 år64 och Högsta dom- stolen har ansett att kommunen kunnat det under fem år.65 Åtgärden ska uppfylla kraven i 2 kap. PBL Utanför ett område med detaljplan och områden med områdesbestäm- melser har det inte skett någon bindande prövning av alla de allmänna och enskilda intressen som kan påverkas av den lovsökta åtgärden. Vid bygglovsprövningen i sådana områden ska pröva såväl byggnadsverkets lokalisering som dess placering och ut- formning mot bestämmelser i 2 kap. PBL i de delar det inte prövats i områdesbestämmelser. Det innebär att mark får tas i anspråk för att bebyggas endast om den från allmän synpunkt är lämplig för ända- målet (2 kap. 4 § PBL). Vid sin bedömning av det använder sig bygg- nadsnämnden av översiktsplanen som beslutsunderlag, om än den 2017/18:167 s.12 f. 64Se RÅ 2010 ref. 90. 65Se NJA 2016 s. 868. lokaliseringsprövningen som gjorts genom den är på en övergripande nivå med en skiftande grad av precisering för olika områden. Den slut- liga lokaliseringsprövningen görs sedan vid bygglovsprövningen, till- sammans med en avvägning mot de motstående enskilda intressena. Den grundläggande principen vid all prövning enligt PBL är att hänsyn ska tas till både allmänna och enskilda intressen (2 kap. 1 § PBL, se avsnitt 5.2.2). regler i 3 och 4 kap. om hushåll- ning med mark- och naturresurser ska tillämpas (2 kap. 2 § PBL). Bebyggelse och byggnadsverk ska lokaliseras med hänsyn till bl.a. människors hälsa och säkerhet, geotekniska förhållanden, möjlig- heterna att ordna trafik, avfallshantering, vatten- och avlopp och samhällsservice i övrigt, risken för störningar eller olycksrisker (2 kap. 5 § PBL). Utformningen och placeringen ska ske med hänsyn till stads- och landskapsbilden, natur- och kulturvärden och vissa an- givna säkerhets- hushållnings- och försörjningsfrågor såsom exem- pelvis skyddet mot olyckor, hushållning med energi och vatten, trafikförsörjning och avfallshantering (2 kap. 6 § PBL). Lokaliser- ingen, utformningen och placeringen av bostadsbyggnader ska ske på ett sådant som är lämplig för att förebygga olägenheter för männi- skors hälsa i fråga om omgivningsbuller (2 kap. 6 a § PBL). Hänsyn måste även tas till vilken inverkan bebyggelsen har på omgivningen. Bebyggelse under mark ska i skälig utsträckning ut- formas så att den inte försvårar användningen av marken ovanför (2 kap. 8 § PBL, se avsnitt 5.2.2). Placeringen, lokaliseringen och ut- formningen får inte ske så att det kan medföra en sådan påverkan på grundvattnet eller omgivningen i övrigt som innebär fara för männi- skors hälsa och säkerhet eller betydande olägenheter på annat sätt (2 kap. 9 § PBL, se avsnitt 5.2.2). Miljökvalitetsnormerna i 5 kap. eller i föreskrifter som har meddelats med stöd av det kapitlet ska följas (2 kap. 10 § PBL). Vidare ska prövningen, om det är lämpligt, samordnas med annan prövning av markens användning (2 kap. 11 § PBL). Utanför lovprövningen faller de krav på att tillgodose behoven av tillgång till gator, vägar, parker och grönområden, lämpliga platser för lek, motion och annan utevistelse samt möjligheter att anordna en rimlig samhällsservice och kommersiell service inom eller i anslut- ning till områden med sammanhållen bebyggelse (2 kap. 7 § PBL). Om det till följd av den lovsökta åtgärden uppstår sådana behov förutsätter åtgärden planläggning (4 kap. 2 § PBL). Komplettering av bebyggelse kräver endast en begränsad prövning När godtar att mark i ett område som inte om- fattas av en detaljplan tas i anspråk för bostadsbebyggelse, godtar den också att marken tas i anspråk för vissa åtgärder som komplet- terar bostadsändamålet (9 kap. 31 a § PBL). Annorlunda uttryckt följer det med lokaliseringsprövningen av ett en- eller tvåbostadshus en prövning av det lämpliga i att huset kompletteras med en komple- mentbyggnad som t.ex. ett fristående uthus eller ett garage, eller att huvudbyggnaden byggs till i begränsad omfattning med exempelvis ett- eller ett par bostadsrum, utrymmen för sanitära ändamål, förråd eller garage, veranda, balkong samt uteplats med tak.66 Att märka är att bygglov ska ges för denna typ av kompletteringar om de uppfyller förutsättningar för det. I detta avseende skiljer sig dessa kompletter- ingar från sådana avvikelser från en detaljplan som byggnadsnämn- den under vissa omständigheter får, men inte behöver, medge (se av- snitt 5.2.4). Den tillkommande bebyggelsen och tillbyggnaden ska komplet- tera den befintliga bebyggelsen. Den måste således vara av en sådan art och omfattning att den underordnas huvudbyggnaden och får inte ensamt utgöra skäl för att bilda en ny fastighet.67 Om ny- och tillbyggnader sker successivt så ska hänsyn tas till alla ändringar som har skett under utvecklingens förlopp. Eftersom bedömningen en gång skett med utgångspunkt i den ursprungliga huvudbyggnaden, kan man inte isolerat betrakta den senast sökta åtgärden.68 Eftersom har godtagit en- och tvåbostadshuset behöver den kompletterande bebyggelsen inte uppfylla alla kraven i 2 kap. PBL. Prövningen begränsar sig i stället till vad som prövas för bebyggelse i ett område som omfattas av detaljplan. Det innebär bl.a. att lokaliseringen av kompletteringsåtgärderna inte ska prövas. Att de då kan ligga inom ett område som skyddas i något avseende saknar betydelse.69 Kommunens möjligheter att reglera kompletteringsåtgärderna i områdesbestämmelser är begränsade (9 kap. 31 a § 2 PBL). För att begränsa möjligheten till helårsboende, och de utökade krav på social eller teknisk service från framför allt kommunen det skulle kunna 2013/14:126 s. 208. 67Se MÖD:s dom i mål nr P 8456-14. 1985/86:1 s. 721. 69Se MÖD:s dom i mål nr P 1125-15. medföra, kan kommunen reglera den största tillåtna byggnads- eller bruksarean för fritidshus respektive storleken på tomter för sådana hus.70 Kommunen kan i områdesbestämmelser också reglera kom- plementbyggnadernas placering, utformning och utförande samt i samband med det införa varsamhetsbestämmelser för byggnadsverk, rivningsförbud för byggnader som omfattas av förbudet mot förvansk- ning samt reglera kravnivån på andra ändringar än tillbyggnader (4 kap. 42 § första stycket 3 och 5 c PBL). Om komplementbyggnaden är lovbefriad enligt 9 kap. 4 a § PBL får den dock strida mot områdes- bestämmelserna (10 kap. 2 § andra stycket, se avsnitt 5.10.2). Kraven på byggnadsverk och tomter I ett område som inte omfattas av en detaljplan gäller i övrigt samma krav på byggnadsverk och tomter enligt 8 kap. PBL som de krav som gäller i ett område som omfattas av en detaljplan (9 kap. 31 § 3 PBL, se avsnitt 5.2.2). Våra överväganden och förslag avseende förutsättningarna för bygglov i ett område som inte omfattas av en detaljplan finns i avsnitt 7.18.5–8. 5.2.4Förutsättningar för bygglov när åtgärden avviker från en detaljplan eller områdesbestämmelser I detta avsnitt redogör vi för de möjligheter under vissa förutsättningar har att ge bygglov även om en åtgärd avviker från en detaljplan eller områdesbestämmelser. 1985/86:1 s. 276. Om det är lämpligt får bygglov i vissa fall ges även om åtgärden avviker från detaljplanen får i vissa fall ge bygglov även om den lovsökta åtgärden strider mot den detaljplan eller de områdesbestämmelser som gäller för området (9 kap. 31 b och c §§ PBL). Bestämmelserna är formulerade på så sätt att under vissa särskilt angivna omständigheter får ge lov i strid med detaljplan eller om- rådesbestämmelser; nämnden är däremot inte skyldig att göra det. Den sökande har därmed inte någon generell rätt att få lov i strid med detaljplan eller områdesbestämmelser, utan lov får ges om vissa förutsättningar som räknas upp i PBL är uppfyllda och byggnads- nämnden anser att åtgärden är lämplig. En byggnadsnämnd och en överinstans kan bedöma att en åtgärd som i och för sig uppfyller de särskilt angivna förutsättningarna är olämplig av andra skäl och avslå ansökan.71 Vid sin bedömning av lämpligheten i en åtgärd är beslutsmyndigheten givetvis underkastad regeringsformens krav på saklighet och opartiskhet (1 kap. 9 § RF). Bedömningen ska göras på objektiva grunder, men kommunen har till följd av sitt planmonopol en särskild roll. Om motsätter sig åtgärden och anför beaktansvärda eller legitima skäl för detta bör dess uppfattning ges särskild vikt. Det gäller i synnerhet om den sökta åtgärden är av mer betydande slag. Ett beaktansvärt skäl kan i detta sammanhang vara att anser att den lovsökta åtgärden bör avvakta en förestående planprocess eller att åtgärden skulle komma i konflikt med någon annan åtgärd kom- munen planerar. Ett annat skäl kan vara att kommunen önskar vara lyhörd i förhållande till en betydande lokal opinion.72 Förutsättningarna för lovgivning vid avvikelser från detaljplan från det att genomförandetiden börjat löpa Redan från det att områdesbestämmelser har fått laga kraft eller detalj- planens genomförandetid börjat löpa får bygglov ges för en åtgärd som avviker från detaljplanen eller områdesbestämmelserna om av- vikelsen är förenlig med planens eller bestämmelsernas syfte och den dessutom antingen (1) är liten eller (2) är av begränsad omfattning 2013/14:126 s. 185. 72Se NJA 2020 s. 786. och nödvändig för att området ska kunna användas på ett ändamåls- enligt sätt (9 kap. 31 b § PBL). I de båda undantagsfallen krävs att avvikelsen är förenlig med detalj- planens eller områdesbestämmelsernas syfte. Det är således förenlig- heten med planens övergripande syften, och inte syftena med en- skilda planbestämmelser, som är avgörande för om en avvikelse kan godtas. Vad som utgör planens övergripande syfte respektive skälen för områdesbestämmelserna ska anges i planbeskrivningen respek- tive i en särskild handling som redovisas ihop med områdesbestäm- melserna (4 kap. 33 och 43 §§ PBL). Beskrivningen och den särskilda handlingen är därmed ett viktigt underlag för tolkningen av planens respektive bestämmelsernas innebörd. Ett uttalat syfte med en plan måste alltid beaktas. I ett område avsett för både friytor och par- kering kan man därför t.ex. inte genom bygglov låta parkfunktionen trängas ut av att behovet av bilplatser vuxit . Syftet med en plan kan även finnas underförstått i enskilda planbestämmelser eller planens utformning i övrigt. Detaljer bör bedömas mot bakgrund av sedvanan vid tiden för planläggningen. kan planens syfte även framgå av handlingarna i en annan plan. Det kan gälla t.ex. trafik- behov och kundunderlag till en bensinstation eller en butik, som måste bedömas mot alla planer för området. Bedömningen måste göras ut- ifrån vad som framstår som planens övergripande syfte.73 Normalt kan en avvikelse inte betraktas som förenlig med planens syfte om avvikelsen består i att marken ska användas för ett annat ändamål än det som avsetts i detaljplanen. Det gäller särskilt i de fall verksamhetens art och omfattning medför en större omgivnings- påverkan än vad som redan är bedömd och accepterad i detaljplanen.74 Omfattningen av en avvikelse är också beroende av om det finns ett samband mellan åtgärden och planens ändamål, exempelvis värnandet av rekreations- eller naturvärdena i ett park- eller naturmarksområde.75 Beroende på vad som anges i planbeskrivningen kan förenlig- heten med syftet också vara en fråga om en åtgärds påverkan på byggnadernas storlek eller utformning. I praxis har exempelvis god- tagits att man låtit uppföra en balkong närmare gräns än vad detalj- 1985/86:1 s. 618, prop. 1989/90:37 s. 56 och prop. 2013/14:126 s. 179. 74Se MÖD 2012:25. 75Se MÖD 2018:11 och 2018:17 samt MÖD:s domar i mål nr P 7611-14 och mål nr P 9350-14, i mål nr P 9535-14, i mål nr P 10330-14, i mål nr P 1489-16 samt även RÅ 2002 ref. 63. planen medger,76 eller utökat antalet byggrätter och antalet tillåtna lägenheter per fastighet, även om planbeskrivningen angivit att om- rådets karaktär och rådande bebyggelsemönster med gles bebyggelse ska bevaras.77 Det ena undantaget (9 kap. 31 b § 1 PBL) är beroende av om av- vikelsen är liten eller inte. Det undantaget var enligt förarbetena till ÄPBL i första hand avsett att tillämpas för uppenbart oavsiktliga planstridigheter eller avvikelser som saknar betydelse. Som exempel nämndes placering av en byggnad in på mark som inte får bebyggas, överskridande av högsta tillåtna byggnadshöjd av bygg- nadstekniska skäl eller andra skäl och överskridande av tillåten bygg- nadsarea för att en bättre planlösning ska kunna uppnås.78 I den praxis som har utvecklats kring vad som är en liten avvikelse framhålls att den frågan inte bör bedömas utifrån absoluta mått och tal, utan i stället bör ses i förhållande till samtliga föreliggande omständig- heter.79 Omständigheter som kan påverka bedömningen är vilka möj- liga planenliga alternativ som finns80, samt vilka effekter avvikelsen har. Om tillåtandet av en i och för sig begränsad avvikelse skulle kunna få prejudicerande betydelse i andra bygglovsärenden, kan det medföra att avvikelsen inte anses som liten.81 Även avvikelsens art och påverkan på området kan ha betydelse,82 liksom synen på vilka olägenheter som kan anses acceptabla och att denna syn kan ha för- ändrats sedan planen antogs.83 har i ett senare av- görande även framhållit att det i det här sammanhanget saknar be- tydelse om en åtgärd tillgodoser ett allmänt intresse eller inte.84 Det andra undantaget (9 kap. 31 b § 2 PBL) gör det möjligt att godta även en åtgärd som inte utgör en liten avvikelse, om den är av begränsad omfattning och nödvändig för att ett område ska kunna användas eller bebyggas på ett ändamålsenligt sätt. När denna be- stämmelse tillkom, motiverades den med att det borde vara möjligt att åstadkomma avvikelser som är nödvändiga för att tillgodose be- hov som inte förutsågs när detaljplanen eller områdesbestämmelserna 76Se RÅ 1990 ref. 53 III. 77Se MÖD 2018:4. 1985/86:1 s. 714. 79Se RÅ 1990 ref. 53, RÅ 1990 ref. 91 I och II, RÅ 1991 ref. 57 och MÖD:s dom i mål nr P 5414-16. 80Se MÖD 2018:4. 81Se RÅ 1990 ref. 53 II. 82Se RÅ 2002 ref. 63. 83Se MÖD 2019:18. 84Se NJA 2020 s. 786. utformades, under förutsättning att behoven framstår som angelägna ur allmän synpunkt. Som exempel nämndes uppförandet av en mindre transformatorstation på mark som enligt planen eller bestämmelserna inte får bebyggas, i syfte att den bebyggelse som anges i planen eller bestämmelserna ska kunna försörjas med el. Ett annat exempel som nämndes var ett bullerplank på mark som enligt planen eller bestäm- melserna inte får bebyggas, om bullerplanket är nödvändigt för att planområdet i övrigt ska kunna bebyggas i enlighet med detaljplanen eller områdesbestämmelserna.85 Bestämmelsen var enligt regeringen avsedd för fall där avvikelsen är nödvändig för att kompensera för brister i detaljplanen eller om- rådesbestämmelserna. Det förutsattes ett nära samband mellan den markanvändning som planen eller bestämmelserna anger och den åtgärd som bedöms vara nödvändig. Det uttalades att bestämmelsen i första hand är avsedd att öppna för avvikelser från de frivilliga be- stämmelser som reglerar placering, utformning och utförande av byggnadsverk. Endast undantagsvis borde annan markanvändning kunna godtas. Att åtgärden ska vara av begränsad omfattning inne- bär att den aldrig kan tillåtas bli ett dominerande inslag i förhållande till de åtgärder som planen avser att möjliggöra i övrigt. Vilka åt- gärder som kan tillåtas får bedömas utifrån förutsättningarna i det enskilda fallet, vad planen avser att möjliggöra, vad som redan tidi- gare finns på platsen och i omgivningen samt angelägenheten i de behov som förutsätter den nödvändiga åtgärden.86 I praxis har upp- förandet av ett plank runt ett upplag för sopkärl på mark som enligt en detaljplan inte får bebyggas ansetts vara en sådan begränsad och nödvändig åtgärd som kunnat godtas.87 När genomförandetiden löpt ut kan fler avvikelser godtas När en detaljplans genomförandetid (4 kap. 21–25 §§ PBL) har löpt ut blir möjligheterna att lämna lov i strid med planen större (9 kap. 31 c § PBL). Det räcker då att den lovsökta åtgärden (1) är förenlig med detaljplanens syfte och tillgodoser ett angeläget gemensamt be- hov eller ett allmänt intresse, eller (2) innebär en sådan annan an- vändning av mark eller vatten som utgör ett lämpligt komplement 2013/14:126 s. 179 f. 2013/14:126 s. 309 f. 87Se MÖD:s dom i mål nr P 1290-16. till den användning som har bestämts i detaljplanen. Syftet med be- stämmelsen är att inaktuella eller direkt föråldrade planbestämmelser inte ska få hindra önskvärda förtätningar och kompletteringar.88 Be- stämmelsen är inte tillämplig vid sådana avvikelser som kan uppstå i förhållande till områdesbestämmelser.