sou · H9B332 · 2022-01-01 00:00:00 — Det länkade materialet kan ha syftet att fördjupa eller ge en kontext till en publicering. Ofta ligger det länkade materialet externt, utanför den egna webbplatsen. Länkningar kan t.ex. göras till material från utländska publicister och till publikationer på sociala medier. KB har konstaterat att kriterierna för e-plikten får till följd att det fördjupande och kontextualiserande materialet inte kan samlas in.7 Vi delar KB:s bild av att sammanhanget kan gå förlorat 6Se SOU 2020:45, s. 207 f. och där gjorda hänvisningar. 7KB, Plikten under lupp!, s. 32. genom att det länkade materialet inte samlas in. Det går dock inte att ålägga någon leveransplikt för material som har publicerats av någon annan. Att innehållet kan tappa sammanhang i detta avseende kan alltså inte läkas genom en utvidgad leveransplikt för den som länkat till materialet etc. Det länkande materialet kan i vissa fall omfattas av leveransplikt i sin egen rätt hos någon annan. Länkat material kan också, om förutsättningarna härför är uppfyllda, samlas in med rekvisition eller egeninsamling (se vidare kapitel 11 och 12). Det kan dock noteras att material på utländska webbsidor normalt sett inte kan samlas in, eftersom materialet ska vara avsett för och riktar sig till allmänheten här för att omfattas av plikt (se avsnitt 8.3.2). Till skillnad från bestämmelsen i 1 kap. 3 § yttrandefrihetsgrund- lagen gäller inte grundlagsskyddet enligt databasregeln i 1 kap. 4 § för var och en, utan skyddet omfattar endast sådana aktörer som nämns i bestämmelsens andra stycke. I första hand omfattas verk- samhet som bedrivs av traditionella massmedieföretag. Hit räknas bl.a. redaktioner för periodiska skrifter och radio- och tv-program samt förlag, tryckerier och nyhetsbyråer. De har s.k. automatiskt grundlagsskydd. Det innebär att dessa aktörer inte behöver vidta någon särskild åtgärd för att grundlagsskyddet ska uppkomma för t.ex. webbplatser som de tillhandahåller. Som exempel kan nämnas dagstidningars nätupplagor och vissa andra webbplatser på internet samt beställradio och beställ-tv från sådana medieföretag som också bedriver traditionell sändningsverksamhet. Beställradio och beställ- tv är tjänster där en leverantör av medietjänster i informations-, underhållnings- eller utbildningssyfte tillhandahåller allmänheten radio- eller tv-program med hjälp av elektroniska kommunikations- nät på begäran av användaren, som användaren väljer, och från en katalog med program som leverantören har valt ut.8 Som huvudregel gäller inte det automatiska grundlagsskyddet för de massmedieföretag som endast är verksamma online. Andra aktö- rer än traditionella massmedieföretag kan få grundlagsskydd för exempelvis en webbplats genom att få ett utgivningsbevis för data- basen, frivilligt grundlagsskydd. Kraven för att få ett utgivningsbevis framgår av 1 kap. 5 § yttrandefrihetsgrundlagen. Det är alltså upp till den som driver databasen att välja om databasen ska omfattas av yttrandefrihetsgrundlagen eller inte. 8Jfr 3 kap. 1 § 5 och 6 radio- och tv-lagen. Enligt e-pliktlagen omfattar inte leveransplikten material som tillgängliggörs med frivilligt grundlagsskydd. Vi anser dock att leveransplikten bör omfatta material som tillgängliggörs med såväl automatiskt som frivilligt grundlagsskydd. Ett frivilligt grundlags- skydd uppkommer endast efter att aktiva och frivilliga åtgärder har vidtagits för att få ett sådant skydd. Grundlagsskyddet är också förenat med administrativa skyldigheter. Enligt vår bedömning bör sådana aktörer också ha förmåga att fullgöra en leveransplikt. Det frivilliga grundlagsskyddet ska registreras på ett sådant sätt att det är möjligt för den pliktansvariga myndigheten att ta reda på vilka data- baser som omfattas av skyddet. Att det frivilliga grundlagsskyddet skulle undantas från leverans- plikt motiverades i förarbetena till e-pliktlagen med att det framstod som i viss mån slumpmässigt vilka som ansökte om ett sådant skydd och att de inte kunde anses särskilt representativa för alla som pub- licerar på internet.9 Att så må vara fallet har mindre betydelse sett i ljuset av att vi föreslår att även publicering som inte omfattas av grund- lagsskydd ska kunna samlas in med egeninsamling och rekvisition. Att det frivilliga grundlagsskyddet undantogs från e-plikten motiverades också av att grundlagsskyddet omfattade flera databaser som saknade innehåll, dvs. webbplatser som verkade ha tillfälligt eller beständigt upphört.10 Vi anser inte heller att detta motiverar ett undantag, efter- som leveransplikt förutsätter publicering av material. Leveransplikten ska alltså enligt vårt förslag även omfatta material som tillgängliggörs med frivilligt grundlagsskydd. För att databasregeln ska vara tillämplig ska tillhandahållandet ske på något av de sätt som anges i 1 kap. 4 § första stycket yttrande- frihetsgrundlagen. För att leveransplikt ska uppkomma krävs därut- över att materialet har gjorts tillgängligt för allmänheten på det sätt som anges i pliktmateriallagen. Vi återkommer till betydelsen härav nedan. Enligt 1 kap. 4 § punkten a) yttrandefrihetsgrundlagen omfattas sådan överföring som sker på särskild begäran. I dessa fall är det alltså mottagaren som startar överföringen. Hit hör traditionell data- basverksamhet och webbplatser på internet. Hit hör också radio- och tv-program som tillhandahålls på begäran, dvs. 2011/12:121, s. 22. 2011/12:121, s. 22 f. beställ-tv.11 Material som överförs på detta sätt omfattas av leverans- plikt om övriga förutsättningar för plikt är uppfyllda. Punkten b) omfattar överföring enligt överenskommelse i förväg. Med detta avses s.k. pushteknik som exempelvis används för push- notiser med nyheter. Även sådana överföringar omfattas av leverans- plikt om övriga förutsättningar är uppfyllda. Punkten c) gäller framställning av tekniska upptagningar, skrifter eller bilder. Med detta avses s.k. print on demand verksamhet. Grund- lagsskyddet enligt databasregeln omfattar inte de fysiska exemplar som framställs som print on demand utan skyddet gäller innehållet i databasen. Eftersom det material som finns i databasen inte överförs till allmänheten och inte heller återges offentligt omfattas sådant material inte av leveransplikt. Leveransplikt för material som fram- ställs som print on demand gäller i stället enligt regleringen för skrifter och tekniska upptagningar. Vi redogör vidare för våra över- väganden kring print on demand nedan. Punkten d) omfattar offentlig uppspelning. Bestämmelsen träffar främst biofilmer som hämtas från en databas.12 Offentliga uppspel- ningar omfattas inte av e-pliktlagen, eftersom den lagen endast om- fattar material som överförs till allmänheten via nätverk. Någon sådan överföring sker normalt inte vid biovisning. Digitalt biograf- visad film omfattas inte heller av pliktexemplarslagen (se vidare avsnitt 5.3.3). Att biografvisad film faller utanför dagens pliktregel- verk, beror som vi tidigare nämnt inte på lagstiftarens överväganden utan på teknikutvecklingen. Vi anser att biografvisad film bör om- fattas av den nya lagen. Vid visning av biofilm sker inte en sådan distansöverföring som krävs för att rekvisitet ”överförs till allmän- heten” enligt vårt förslag ska vara uppfyllt. I stället faller tillgänglig- görandet under rekvisitet ”återges offentligt”. Pliktexemplarslagens regler bygger på att ett exemplar av den fysiska filmrullen ska lämnas till KB för kopiering. Enligt vårt förslag ska i stället en kopia av den digitala filen pliktlevereras, förutsatt att den har tillgängliggjorts genom offentlig uppspelning ur en databas av en sådan aktör som 11Som exempel på tjänster för beställ-tv nämns i SOU 2020:45, s. 313, programföretagens playtjänster och plattformar som Netflix och HBO. 12Digital bio är en filmvisning till allmänheten där filmen spelas upp digitalt från till exempel en server (databas). Filmen levereras till biografen antingen via en hårddisk eller elektroniskt via bredband och satellit, där den sedan lagras på en server. Filmen kan även spelas upp direkt från filmleverantörens databas via länk, se Myndigheten för press, radio och tv. omfattas av 1 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen samt övriga förut- sättningar för plikt är uppfyllda. För att leveransplikt ska inträda krävs att den som gjort materialet tillgängligt här är en sådan aktör som omfattas av leveransplikt (se vidare avsnitt 10.3.1 och 10.3.3 nedan). 10.1.4Leveransplikten träffar alla delar av ett pliktmaterial Förslag: Om en del av ett pliktmaterial omfattas av leveransplikt gäller leveransplikt även för de delar av pliktmaterialet som inte omfattas av leveransplikt enligt bestämmelserna i lagen. Om ett pliktmaterial består av olika delar som publiceras gemensamt och som är avsedda att nå mottagaren som en sammanhållen publi- kation omfattar leveransplikten alla olika delar även om endast någon av delarna omfattas av leveransplikt. Bestämmelsen tar närmast sikte på sådant som enligt dagens pliktregelverk kallas för kombinerat material. Enligt vårt förslag får bestämmelsen dock ett vidare tillämpningsområde. Bestämmelserna i pliktexemplarslagen om- fattar endast fysiska föremål. För att träffas av pliktexemplarslagens regler om kombinerat material ska de olika delarna dessutom om- fattas av leveransplikt i sin egen rätt. E-pliktlagen innehåller inte några särskilda bestämmelser om kombinerat material. Enligt den lagen ska dock information om det elektroniska materialets samband med annat material som ska lämnas enligt e-pliktlagen eller plikt- exemplarslagen anges vid leveransen. Även enligt vårt förslag ska information om sambandet mellan de olika delarna anges vid leve- ransen, se avsnitt 10.6.1. Kombinerat material bestod tidigare normalt av kombinationer av fysiska föremål som en skrift och en teknisk upptagning. Så kan vara fallet även , om t.ex. en cd-skiva bifogas en tidning eller bok. När det sker omfattas normalt båda delarna av leveransplikt och sambandet ska anges vid leveransen. Det blir dock allt vanligare att kombinerat material ges ut i form av text, tryckt eller i digital form t.ex. som en pdf, i kombination med digitalt material som mot- tagaren får tillgång till online, t.ex. genom en angiven länk eller QR- kod. Detta kan t.ex. förekomma för utbildningsmaterial som språk- kurser, körkortskurser etc. Utbildningsmaterialet är ofta interaktivt i någon del. Det är inte givet att det material som finns åtkomligt online träffas av leveransplikt i sig självt. Bestämmelsen tydliggör att leveransplikten även träffar sådana delar av pliktmaterialet som inte omfattas av leveransplikt i sin egen rätt. Det som ska lämnas är alltså det material som användaren får tillgång till, inte länkar, QR-koder eller liknande. Om ingen av delarna i ett kombinerat material om- fattas av leveransplikt kan materialet samlas in med rekvisition eller egeninsamling om förutsättningarna för sådan insamling är upp- fyllda, se vidare kapitel 11 och 12. Enligt vårt förslag ska pliktexemplar som huvudregel lämnas i ett exemplar. Skrifter ska dock lämnas i två exemplar, ett till den plikt- ansvariga myndigheten och ett till en annan myndighet som reger- ingen bestämmer (se vidare avsnitt 10.4–10.5). Enligt vårt förslag ska vara mottagare av ett exemplar av skrifter (se vidare kapitel 15). Enligt pliktexemplarslagen ska kombinerat material lämnas i sju exemplar, varav ett till KB och ett till Lunds universitet.13 Enligt vårt förslag ska endast ta emot skrifter. Detta innebär att om ett pliktexemplar består av en skrift i kom- bination med en teknisk upptagning eller ett digitalt material som är tillgängligt via internet ska endast skriften lämnas till . I avsnitt 10.4 utvecklar vi skälen för det förslaget. 10.1.5Material som tillgängliggörs av myndigheter Förslag: Leveransplikt ska gälla för pliktmaterial som består av skrifter enligt 1 kap. 2 § tryckfrihetsförordningen, tekniska upp- tagningar enligt 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen och program enligt 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen som sänds, förmedlas eller tillhandahålls enligt 1 kap. 3 § samma lag och som görs till- gängligt av en myndighet. Detta ska även gälla pliktmaterial som tillgängliggörs av en myndighet och som består av material i data- bas som avses i 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen. Leveransplikt ska liksom enligt nuvarande pliktregelverk gälla även för material som görs tillgängligt för allmänheten av myndigheter. Leveransplikten ska omfatta skrifter enligt 1 kap. 2 § tryckfrihets- 13Resterande exemplar lämnas till övriga pliktmottagande bibliotek. förordningen och tekniska upptagningar enligt 1 kap. 2 § yttrande- frihetsgrundlagen. Leveransplikten för pliktmaterial som görs till- gängligt av myndigheter ska också omfatta program enligt 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen som sänds, förmedlas eller tillhandahålls enligt 1 kap. 3 § samma lag samt material i databas enligt 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen. Det krävs alltså inte att sådant material har gjorts tillgängligt med grundlagsskydd utan det är tillräckligt att materialet har gjorts tillgängligt av en myndighet för att träffas av leveransplikt. Material som görs tillgängligt för allmänheten av myndigheter omfattas av leveransplikt även enligt nuvarande pliktregelverk. I pliktexemplarslagen regleras inte myndigheternas leveransplikt särskilt. Detta innebär att myndighetsmaterial omfattas av lagen på samma sätt som annat material. Protokoll, arbetspromemorior och liknande skrifter som har framställts hos en myndighet är dock undantagna från leveransplikt.14 Enligt 14 § e-pliktlagen gäller leve- ransplikt för en promemoria, en rapport, en utredning, en vägledning eller någon annan liknande publikation som framställts av en myndig- het och som myndigheten låtit göra tillgänglig för allmänheten genom överföring via nätverk. Leveransplikten omfattar endast avgränsade enheter av en elektronisk upptagning. Med en avgränsad enhet av en elektronisk upptagning avses enligt e-pliktlagen en fil eller ett objekt. Leveransplikten begränsas också till egentliga myndighetspublika- tioner och omfattar inte annat som kan finnas på myndigheters webb- platser, såsom nyhetsnotiser och liknande.15 KB har i Plikten under lupp! pekat på att myndighetsinnehåll som tidigare publicerats som en enda fil, exempelvis en pdf-fil, numera ofta publiceras som en vanlig webbsida innehållande kombinerat text- och bildmaterial och därför inte omfattas av e-plikten.16 Leveransplikten för material som gjorts tillgängligt av myndig- heter ska enligt vårt förslag gälla enligt samma principer som för enskilda. Detta innebär att det som ska lämnas är avgränsade infor- mationsmängder av text, bild, rörlig bild eller ljud. Enligt vårt förslag saknar det alltså betydelse om publikationen har gjorts tillgänglig för allmänheten som t.ex. en pdf-fil eller om informationen har publi- cerats som löpande text eller kopplad till klickbara länkar på myn- 149 § pliktexemplarslagen. 2011/12:121, s. 62 f. 16KB, Plikten under lupp!, s. 33. Det som ska lämnas med leveransplikt är alltså den avgränsade information som ingår i publikationen, oavsett hur myndigheten har valt att publicera den. Även publikationer som publiceras som ljud- eller filmklipp omfattas. I likhet med vad som gäller enligt e-pliktlagen är det alltså publikationerna som sådana som omfattas av leveransplikt, inte den webbsida där materialet till- gängliggjorts. Leveransplikten ska inte heller omfatta allmän infor- mation om öppettider, kontaktuppgifter, korta nyhetsnotiser etc., eftersom sådant material kan betraktas som obetydligt till sitt innehåll i det sammanhang där det har gjorts tillgängligt (se vidare avsnitt 10.2). Handlingar som ska finnas i det offentliga rättsinformations- systemet enligt rättsinformationsförordningen (1999:175) omfattas inte av leveransplikt enligt e-pliktlagen.17 Motsvarande undantag gäller inte enligt pliktexemplarslagen. Undantaget i e-pliktlagen motiverades av att elektroniska versioner av t.ex. betänkanden och departementspromemorior fanns samlat i rättsinformationssyste- met och gratis tillgängligt via internet. Det ansågs därför inte moti- verat att materialet också skulle samlas in enligt e-pliktlagen.18 Vi anser inte att det finns skäl att undanta det material som ska finnas i rättsinformationssystemet från leveransplikt. Ett motiv för att även material från myndigheter ska omfattas av leveransplikt är att det hos den pliktansvariga myndigheten kan katalogiseras och presenteras i ett sammanhang med annat pliktmaterial. Detta gäller även om mate- rialet finns tillgängligt i det offentliga rättsinformationssystemet. Den pliktansvariga myndigheten kan i enskilda fall medge undantag från leveransplikten för t.ex. en elektronisk version om innehållet också samlas in i tryckt form. Leveransplikten påverkar inte myndigheternas skyldigheter att själva bevara allmänna handlingar enligt arkivlagen. 17Rättsinformationssystemet ska bl.a. innehålla grundförfattningarna i Svensk författnings- samling, gällande förordningar, vissa myndighetsföreskrifter och uppgifter om vägledande av- göranden från bl.a och . samlas materialet in i tryckt form med stöd av pliktexemplarslagen men inte som e-plikt. 18Ds 2009:61, s. 167. 10.1.6Material som tillgängliggörs yrkesmässigt Förslag: Leveransplikt ska gälla för pliktmaterial som består av material i databas som avses i 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrund- lagen även om det inte omfattas av grundlagsskydd under förut- sättning att den som har låtit framställa och gjort materialet tillgängligt, framställer och gör tillgängligt sådant material i yrkesmässiga former eller annars på ett sätt som innebär att –det sker i en verksamhet av större omfattning, och –en inte obetydlig andel av allmänheten tar del av materialet. Leveransplikt ska enligt vårt förslag också i vissa fall gälla för plikt- material som består av material i databas enligt 1 kap. 2 § yttrande- frihetsgrundlagen även om materialet inte gjorts tillgängligt med grundlagsskydd. Avsikten med vårt förslag är, liksom 3 § andra stycket 2 e-pliktlagen, att även material som görs tillgängligt av aktörer som på något sätt kan betraktas som professionella publi- cister men som inte omfattas av grundlagsskydd ska kunna samlas in med leveransplikt. E-pliktlagens bestämmelse är tekniskt komplicerad och framstår därför som något svårtillämpad. KB har också gett uttryck för att det är svårt för dem att avgöra om kraven är uppfyllda eller inte. iPlikten under lupp! påtalat problematiken med att e-plikten är utformad så att vissa, och särskilt viktiga publikationer inte omfattas av leveransplikt. Enligt KB innebär kravet på yrkesmässighet, både när det gäller framställning och distribution, i vissa fall olyckliga konsekvenser. Begränsningen innebär bl.a. att professionellt fram- förda yttringar av privatpersoner som inte bildat företag i vinstsyfte, liksom politiska partiers och andra opinionsbildares publicering inte omfattas av e-plikt. Även material från företag utanför mediebran- schen, liksom den vetenskapliga publiceringen utanför myndighets- sfären är på grund av bestämmelsens nuvarande utformning undan- taget från e-plikt. I fysisk form samlas motsvarande publicering in.19 Vårt förslag har utformats på ett annat sätt än bestämmelsen i e-pliktlagen. Med vårt förslag får bestämmelsen också ett vidare tillämpningsområde. För att synliggöra skillnaderna mellan vårt för- 19KB, Plikten under lupp!, s. 31. slag och vad som gäller enligt e-pliktlagen redogör vi inledningsvis för den gällande bestämmelsen och därefter för vårt förslag. Bestämmelsen i e-pliktlagen omfattar material som ett företag – som yrkesmässigt låter framställa elektroniskt material eller andra yttranden – har låtit framställa. Med andra yttranden avses i princip alla former och typer av yttranden oavsett hur de förmedlas. Mate- rialet ska ha tillgängliggjorts på det sätt som anges i 1 kap. 4 § andra stycket yttrandefrihetsgrundlagen antingen av framställaren själv eller av ett företag som yrkesmässigt tillhandahåller elektroniskt material eller andra yttranden. Kravet på yrkesmässighet gäller således i båda led. Det första ledet tar sikte på publicistens, producentens, förlagets eller ut- givarens verksamhet och avser inte verksamheten hos upphovsmän- nen eller det företag som kan ha anlitats för att tekniskt färdigställa materialet. Det andra ledet tar sikte på distributören eller försäljaren. Dels måste alltså den som har låtit framställa det elektroniska mate- rialet vara en – svensk eller utländsk – yrkesmässig publicist, produ- cent, förläggare eller utgivare, dels måste den som har tillgängliggjort materialet i vara en yrkesmässig distributör. Avsikten är att elektroniskt material som professionella publicister, såsom förlag och andra utgivare, och, när det gäller t.ex. musik eller film, professionella producenter låter framställa ska omfattas. Bestämmelsen omfattar t.ex. företag som bara låter framställa elektroniskt material, t.ex. ett e-bokförlag eller en nättidning. För att en verksamhet ska anses som yrkesmässig bör det enligt förarbetena till e-pliktlagen krävas att verksamheten inte har en allt- för obetydlig omfattning, att den är avsedd att bedrivas mera varak- tigt och att den drivs i vinstsyfte. Verksamheten ska också vara av självständig karaktär, dvs. det ska inte röra sig om en anställning eller liknande. Verksamheten behöver dock inte vara en persons eller ett företags huvudsysselsättning. Ett företag som huvudsakligen ägnar sig åt att producera eller sälja varor eller tjänster och som också till- handahåller elektroniskt material i fråga om produkterna (reklam- och informationsmaterial, prislistor, bruksanvisningar, manualer, vägledningar etc.) anses normalt inte syssla med yrkesmässig fram- ställning eller tillhandahållande av elektroniskt material eller andra yttranden. I förarbetena uttalas också att privatpersoner och ideella föreningar normalt inte uppfyller kravet på yrkesmässighet för sitt tillhandahållande av elektroniskt material. Detsamma gäller normalt sett upphovsmän som själva tillgängliggör sina verk.20 Närmare om vårt förslag Leveransplikt ska enligt vårt förslag gälla för pliktmaterial som består av material i databas som avses i 1 kap. 2 § yttrandefrihets- grundlagen även om det inte omfattas av grundlagsskydd under förutsättning att den som har låtit framställa och gjort materialet tillgängligt, framställer och tillgängliggör sådant material i yrkes- mässiga former eller annars på ett sätt som innebär att –det sker i en verksamhet av större omfattning, och –en inte obetydlig andel av allmänheten tar del av materialet. Bestämmelsen innehåller inte någon koppling till databasregeln i yttrandefrihetsgrundlagen. I stället krävs att materialet ska vara avsett för, rikta sig till och ha gjorts tillgängligt för allmänheten här i landet genom att överföras eller återges offentligt (se kapitel 8). Genom att släppa kopplingen till databasregeln ställs inget krav på att innehållet endast ska kunna ändras av den som driver verksam- heten. Detta får främst betydelse för material som publiceras på plattformar där utformningen av användarvillkor m.m. skulle kunna leda till att materialet annars inte skulle omfattas av leveransplikt, t.ex. material på social media. Vi återkommer till detta nedan. För att ett material ska omfattas av leveransplikt ska den som har låtit framställa och göra materialet tillgängligt, bedriva verksamhet bestående i framställande och tillgängliggörande av sådant material, antingen i yrkesmässiga former eller annars på ett sätt som innebär att en inte obetydlig andel av allmänheten tar del av materialet och att verksamheten med att framställa och tillgängliggöra materialet har en större omfattning. Syftet med verksamheten ska alltså vara att framställa och tillgängliggöra material som är avsett att tillgänglig- göras för allmänheten. Bestämmelsen tar, liksom e-pliktlagen, sikte 2011/12 :121, s. 53 ff. på egentliga publicister eller motsvarande.