sou · H9B344 · 2022-01-01 00:00:00 — Om en importör eller en distributör släpper ut en produkt på mark- naden i eget namn eller under eget varumärke, eller ändrar en produkt som redan släppts ut på marknaden på ett sådant sätt att överensstäm- melsen med föreskrivna krav kan påverkas, övertar importören eller distributören tillverkarens skyldigheter. Det finns krav på att produkter som lever upp till tillgänglighets- kraven ska CE-märkas. För CE-märkning av produkter ska gälla de allmänna principer som finns angivna i artikel 30 i förordning (EG) nr. 765/2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i sam- band med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr. 339/93. CE-märkningen ska anbringas på produkten eller dess märkskylt så att den är synlig, läsbar och outplånlig. Om detta inte är möjligt eller lämpligt på grund av produktens art ska märket anbringas på förpackningen och i de medföljande dokumenten. CE- märkningen ska anbringas innan produkten släpps ut på marknaden. Till CE-märkningen ska det medfölja en EU-försäkran. I en EU- försäkran om överensstämmelse ska framgå att tillämpliga tillgänglig- hetskrav är uppfyllda. Om en ekonomisk aktör har åberopat undanta- get gällande oproportionerligt stor börda ska denne i sin försäkran ange vilka tillgänglighetskrav som omfattas av undantaget. Ansvaret för att en tjänst uppfyller tillgänglighetskraven Det är tjänsteleverantören som förmedlar eller distribuerar en tjänst som ska kontrollera att tjänsten lever upp till kraven på tillgänglighet. En tjänsteleverantör som bedriver e-handel riktad till konsumen- ter är ansvarig tjänsteleverantör av e-handelstjänsten. I övrigt är ansva- rig tjänsteleverantör den som sluter avtal med en konsument om en tjänst som omfattas av direktivet. Den som tillhandahåller webbplatsen där ett konsumentköp genom- förs ansvarar för tillgängligheten för hela köpprocessen. Utgivaren ansvarar för att en e-bok uppfyller kraven på tillgäng- lighet. En distributör som inte är utgivare är dock fortfarande skyldig att säkerställa att den programvara som används för att tillhandahålla e-boken uppfyller relevanta krav på tillgänglighet. Undantaget för mikroföretag ska inte tillämpas så att större före- tag kan kringgå kraven på tillgänglighet genom att hänvisa till att en tjänsteleverantör i produktions- eller distributionskedjan är ett mikro- företag. Produkter som omfattas av tillgänglighetsdirektivets krav på tillgäng- lighet ska vara föremål för marknadskontroll. Marknadskontrollen avseende tillgänglighetskraven regleras till stor del genom hänvisning till relevanta bestämmelser i marknadskontrollförordning. Ett kontrollärende bör kunna inledas dels som egeninitierad kon- troll, dels genom externa propåer, genom till exempel klagomål från konsumenter och information från andra myndigheter eller ekono- miska aktörer. Marknadskontrollen syftar till att kontrollera att en produkt upp- fyller krav på tillgänglighet samt författningsstadgade krav på doku- mentation och information. Om en ekonomisk aktör har åberopat att ett krav skulle innebära en större förändring av en produkt vilket innebär en grundläggande förändring av dess grundläggande karaktär eller att ett krav på tillgäng- lighet skulle leda till en oproportionerligt stor börda för en berörd ekonomisk aktör ska även den bedömning som ligger till grund för ställningstagandet kontrolleras. Om en marknadskontrollmyndighet konstaterar brister i en bedöm- ning avseende börda eller grundläggande förändring bör den ekono- miske aktören i första hand ges möjlighet att läka bristen inom rimlig tid. Om den ekonomiska aktören inte vidtar anvisade åtgärder ska marknadskontrollmyndigheten förelägga den ekonomiske aktören att göra en ny bedömning. Om en marknadskontrollmyndighet konstaterar brister hos en pro- dukt som även tillhandahålls i andra medlemsstater ska myndigheten informera kommissionen och behöriga myndigheter i de berörda med- lemsstaterna om detta. Myndigheten ska även informera om vilka åtgär- der som den har vidtagit med anledning av den konstaterade bristen. ska få meddela de förelägganden och förbud som är nödvändiga för att myndigheten ska kunna utöva sin verksamhet. Ett sådant föreläggande eller förbud får riktas mot en eller flera berörda aktörer. Ett föreläggande eller förbud får förenas med vite. ska kunna begära hjälp från om detta är nödvändigt för att kunna genom- föra ett kontrollärende. Om en ekonomisk aktör inte har vidtagit beslutade åtgärder inom föreskriven tid ska myndigheten vidta lämp- liga åtgärder för att få en bristande överensstämmelse att upphöra. De beslutade åtgärderna ska vara proportionerliga. bör vara den myndighet som bäst lämpar sig att utöva marknadskontroll. Det finns inte behov av att dela upp ansvaret mellan flera marknadskontrollmyndigheter. Det finns inte på samma sett som för marknadskontroll ett enhetligt system inom EU för tillsyn av tjänster. En tjänsteleverantör är enligt direktivet skyldig att på en motiverad begäran av en tillsynsmyndig- het lämna all information som behövs för att visa att tjänsten uppfyller tillgänglighetskraven. En tjänsteleverantör ska i övrigt vara skyldig att samarbeta med berörda tillsynsmyndigheter om de åtgärder som ska vidtas för att tjänsten ska uppfylla föreskrivna krav. Vid tillsyn ska tillsynsmyndigheten granska att de tjänster som granskas överensstämmer med kraven på tillgänglighet samt att den dokumentation som krävs finns och är korrekt utformad. I tillsynsuppdraget ska det även ingå att följa upp klagomål eller rapporter om bristande tillgänglighet för tjänster. Det är därför nöd- vändigt att tillsynsmyndigheten har en funktion som gör det möjligt att ta emot klagomål från enskilda. Om en tjänst inte uppfyller ett eller flera krav på tillgänglighet ska tillsynsmyndigheten ålägga den eller de ansvariga ekonomiska aktö- rerna att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att rätta till identi- fierade brister. ska ange en tidsram inom vilken sådana åtgärder ska ha vidtagits. ska även kon- trollera att den ekonomiska aktören som åberopar oproportionerligt stor börda som skäl för att inte genomföra ett krav på tillgänglighet hos en tjänst har dokumenterat sin bedömning. En tillsynsmyndighet ska få meddela de förelägganden och för- bud som är nödvändiga för att dessa ska kunna utöva sin verksamhet. Ett sådant föreläggande eller förbud får riktas mot en eller flera berörda aktörer. Ett föreläggande eller förbud får förenas med vite. ska kunna begära hjälp från om detta är nödvändigt för att kunna genomföra ett tillsynsärende. Uppdraget att utöva tillsyn över tillgänglighetskraven bör fördelas mellan ett fåtal myndigheter. Möjligheten att göra tydliga avgräns- ningar är en förutsättning för att fördela ett tillsynsuppdrag till en speci- fik myndighet. Det är även viktigt att uppdelningen mellan myndig- heter inte leder till orimliga kostnader varken för de ekonomiska aktö- rerna eller för myndigheten i fråga. De myndigheter som blir aktuella som tillsynsmyndigheter bör även ha en redan uppbyggd kompetens och kunskap avseende frågor om tillgänglighet. ska utöva tillsyn över samtliga områden där det inte finns någon annan utpekad tillsynsmyndighet. ska även vara samordnande tillsynsmyndighet. ska även ha det huvudsakliga tillsynsansvaret avseende de områden som inte låter sig avgränsas eller hanteras av en särskild myndighet med specialistkompetens. Myndigheten för press, radio och tv ska utöva tillsyn över krav på tillgänglighet avseende tjänster som ger tillgång till audiovisuella medietjänster. Myndigheten för tillgängliga medier ska utöva tillsyn över krav på tillgänglighet för e-böcker och ändamålsenlig program- vara. och Transportstyrelsen ska ha tillsynsansvar över den information som ska ges om tillgängligheten hos fordon, den omgivande infrastrukturen och den bebyggda miljön samt om assistans till personer med funktionsnedsättning tillhandahålls. Kon- sumentverket och Transportstyrelsen ska vidare ha tillsynsansvar över information om smart biljettförsäljning, realtidsinformation för passa- gerarna och ytterligare tjänsteinformation. Tillsynsansvaret ska följa den uppdelning som finns gällande tåg-, fartygs- och busspassa- gerarförordningarna. Enligt utredningen finns det starka skäl som talar för att tillsyns- myndigheterna även tilldelas främjandeuppgifter. Myndigheterna som har främjandeansvar bör även ha ett ansvar för att sprida information om universell utformning som ett sätt att möta kraven i direktivet och om vikten av att göra rätt från början i arbetet med tillgänglighet. Myndigheten för digital förvaltning ska ha föreskriftsrätt för tillgäng- lighetskrav på webbsidor och mobilapplikationer. I övrigt ska de myn- digheter som har tillsynsansvar för ett sakområde även ha föreskrifts- rätt på det området. Föreskrifterna får beslutas först efter att beretts tillfälle att yttra sig. ska ha föreskriftsrätt inom övriga områ- den som inte omfattas av någon av de andra myndigheternas bemyn- digande. ska ha föreskriftsrätt avseende verkstäl- lighet av den föreslagna lagen. De medel som ska finnas för att säkerställa efterlevnad av föreskrivna krav ska ligga inom ramen för den ordinarie svenska förvaltnings- modellen. Detta innebär att det i första hand är behörig förvaltnings- myndighet som säkerställer att de nationella bestämmelser som införlivar direktivet efterlevs. beslut kan därefter överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Förvaltningslagen och förvaltningsprocesslagen ska därmed ligga till grund för ärendehandläggningen och eventuella domstolsförfa- randen. Regeringen bör följa upp effektiviteten i tillsynsärendena, i synner- het vad gäller anmälningar som gjorts av konsumenter och utfallet av den granskning som genomförts till följd av dessa. Det är nödvändigt att koppla sanktioner till de skyldigheter som eko- nomiska aktörer har att samarbeta med myndigheter som bedriver kontroll och tillsyn. Förelägganden och förbud ska kunna förenas med vite. Det ska finnas en möjlighet för myndigheter som bedriver mark- nadskontroll och tillsyn att ingripa med sanktionsavgift mot redan be- gångna överträdelser av produkt- eller tjänsterelaterade krav. Det före- ligger strikt ansvar för en ekonomisk aktör och en tjänsteleverantör. Sanktionsavgiftens storlek bör bedömas med hänsyn till omstän- digheterna i det enskilda fallet och uppgå till . Det ska finnas möjlighet att sätta ned sanktions- avgiften. I ringa fall ska ingen avgift tas ut. När vite eller sanktionsavgift beslutas ska hänsyn tas till förbudet mot dubbelbestraffning. Ett förbud mot dubbelbestraffning bör utfor- mas på så sätt att sanktionsavgift inte ska kunna påföras en ekonomisk aktör, om överträdelsen har föranlett straff eller om överträdelsen om- fattas av ett föreläggande eller förbud med vite och samma överträ- delse ligger till grund för en ansökan om utdömande av vitet. E-böcker kan komma att omfattas av antingen tryckfrihetsförord- ningen eller yttrandefrihetsgrundlagen. Det spelar ingen roll om den som tillhandahåller boken från en databas eller förvarar den i en data- bas är en annan än utgivaren. Att ställa krav på tillgänglighet på e-böcker kan strida mot etableringsfriheten i tryckfrihetsförordningen och ytt- randefrihetsgrundlagen. Tjänster som ger tillgång till audiovisuella medietjänster kommer i stor utsträckning att omfattas av yttrandefrihetsgrundlagen. ställa tillgänglighetskrav på dessa kan innebära en konflikt med den grundlagsfästa etableringsfriheten Utredningen bedömer att tillgänglighetsdirektivet bäst genomförs genom en ny samlad lag om tillgänglighet för produkter och tjänster. Reglering bör ske på så låg nivå som möjligt. Den övergripande lagen bör enbart innehålla allmängiltiga bestämmelser och bestämmelser som ålägger de ekonomiska aktörerna skyldigheter. Regeringen kan i förordningar reglera diverse förfaranden som ska genomföras på myndighetsnivå. Detaljerade redogörelser för exakt vilka produkter och tjänster som ska omfattas och vilka krav som ska gälla bör över- låtas åt berörda myndigheter att närmare föreskriva. De uppskattade kostnaderna för de ekonomiska aktörerna består av både investeringskostnader och löpande årliga kostnader. Investerings- kostnaderna beräknas till och de löpande kostnaderna till . En ekonomisk nytta som bedöms inträffa på alla områden som omfattas av direktivet är den minskade kostnaden när fler sköter ären- den på webben. Vidare kommer den större tillgängligheten till handel på nätet innebära en totalt ökad e-handel. Ett annat slags nytta omfat- tar bl.a. ökad grad av digital inkludering men också ökad kundnöjd- het och ökad grad av självförverkligande. I avsaknad av beräkning av monetära nyttor för personer med funk- tionsnedsättning presenteras i betänkandet statistik över den gruppen, vilken kan också ses som en bedömning av vilken potentiell marknad som finns för kommersiella aktörer på området. Staten får ökade kostnader genom marknadskontroll och tillsyn av tjänster. Den förstnämnda kostnaden beräknas till cirka fem miljo- ner kronor. När det gäller tillsynsmyndigheternas ökade kostnader är dessa svåra att beräkna. Närmast som ett av flera räkneexempel har utredningen stannat vid en trolig kostnad om . De ökade kostnaderna bör anslagsfinansieras. Kraven ska gälla produkter som släpps ut på marknaden efter respektive tjänster som tillhandahållas på marknaden efter denna tidpunkt. För tjänster gäller i vissa fall ett senare ikraftträdande dock . Självbetjäningsterminaler får under vissa förutsätt- ningar fortsätta att användas av efter det att de togs i bruk. Nya regler ska göra produkter och tjänster mer tillgängliga –en lättläst sammanfattning En del produkter och tjänster ska bli mer tillgängliga för personer som har en funktionsnedsättning. Det har EU bestämt genom att bestämma krav för tillgänglighet. Samma regler ska gälla i alla länder som är med i EU. Då kan fler vara delaktiga på lika villkor. Det blir flera produkter och tjänster att välja på. Det här beslutet kallas för ett direktiv. Det betyder att alla länder som är med i EU måste följa det. Men de får själva bestämma hur det ska gå till. Beslutet gäller för att en produkt eller tjänst ska få säljas. Det gäller de områden som står i listorna här nedanför. Beslutet gäller de här produkterna: •kortläsare för att betala med bankkort i till exempel en butik •automater för incheckning, till exempel vid resor •utrustning som behövs för digitala tjänster och medietjänster Nya regler ska göra produkter och tjänster mer tillgängliga … Beslutet gäller de här tjänsterna: •digital kommunikation, till exempel e-post •medietjänster som rör ljud och bild, till exempel tv, radio, film, musik, video och datorspel •vissa tjänster inom resor med flyg, buss, tåg och båt Det här är några av kraven på tillgänglighet Det ska vara lätt att förstå hur man använder produkten eller tjänsten. Informationen ska kunna uppfattas med flera sinnen. Informationen ska helst finnas på produktens förpackning. En del produkter måste också ha text-till-tal-funktion. Det gäller till exempel läsplattor. Den utrustning som används för kommunikation och medietjänster ska också kunna texta och syntolka. Alla tjänster ska ha information om vilka produkter eller hjälpmedel som fungerar tillsammans med dem. Hemsidor och appar i mobilen ska vara lätta att använda. är kravet på tillgänglighet mindre Om ett väldigt litet företag erbjuder en tjänst så är kravet på tillgänglighet mindre. Eller om det blir väldigt dyrt att ändra en produkt eller tjänst så behöver företaget inte göra det. Det finns olika regler för vad som räknas som dyrt. Det beror bland annat på hur stort företaget är. Ett företag behöver inte heller ändra sin produkt eller tjänst så mycket att den får en helt ny funktion. Nya regler ska göra produkter och tjänster mer tillgängliga … Godkända produkter ska få ett CE-märke En produkt som är godkänd ska ha ett CE-märke. Det är en symbol som visar att den är godkänd. Den ska också ha en EU- försäkran. Det är ett papper där det står vilka krav på tillgänglighet som är uppfyllda. Myndigheterna ska granska hur tillgänglig en produkt eller tjänst är Produkten eller tjänsten ska kunna granskas, till exempel om någon inte är nöjd. Om den inte är tillgänglig så måste felet rättas till. Annars får företaget böta. Flera olika myndigheter granskar tillgängligheten. De bestämmer också exakt vilka produkter och tjänster som reglerna ska gälla. De ska informera företagen om det. Det är som samordnar det här arbetet. De nya reglerna börjar gälla Det finns ett förslag på att de här reglerna ska finnas med i en ny lag om tillgänglighet. Den ska gälla för tjänster och produkter som börjar säljas , . Några tjänster får användas fram innan de måste uppfylla kraven på tillgänglighet. This report presents proposals as to how Directive (EU) 2019/882 of Parliament and of the Council of on the accessibility requirements for products and services should be implemented in . The purpose of the Directive, known as Accessibil- ity Act, which is a full harmonisation directive, is to create a European standard for accessibility, thereby eliminating barriers in the internal market. The Directive means a more uniform application of the United Nations Convention on the Rights of Persons with Disabilities. Uniform rules and a greater choice of accessible products and services in the internal market are, in turn, expected to lead to better condi- tions for the full and equal participation of persons with some form of functional limitation in the whole of the EU. Products and services covered by the Directive The products covered by the Directive are consumer general pur- pose computer hardware systems, operating systems for those hard- ware systems and payment terminals as well as automated ma- chines, ticketing , check-in and interactive self- service terminals that are intended for the provision of services covered by the Directive. Terminal equipment used for electronic communications services and terminal equipment used for access to audiovisual media services and e-readers are also covered. The services covered are electronic communications services, services that give access to audiovisual media services, certain elements of air, bus, rail and waterborne passenger transport services, e-books, dedicated soft- ware for e-books, banking services and e-commerce services. Services also have to be intended for consumers. Products and services covered by the Directive have to comply with the requirements set out in to the Directive. Accessibility requirements for products Article 4(2) of the Directive provides that all products covered by the Directive have to comply with the requirements set out in Section I of to the Directive. This includes, first, require- ments on the provision of information in or on the products. Since it is not always possible to provide information in that way, it can also be given in other ways, for example when the products are used or on a website. There are also requirements for which features, ele- ments and functions have to be in place to allow persons with dis- abilities to access, perceive, operate, understand and control the product. All products except self-service terminals also have to be covered by the requirements in Section II of . The purpose of this regime is to maximise foreseeable use by persons with disabilities regarding the packaging and instructions of products covered by this Section. In addition to the general requirements, sector-specific require- ments are set for the user interface or functionality design of some products. The sectoral products referred to are self-service terminals and e-readers, as well as consumer terminal equipment with inter- computing capability that is used for the provision of elec- tronic communications services (smartphones) and such equipment used for access to audiovisual media services (smart televisions). Accessibility requirements for services The requirements that apply to all services covered by the Directive’s requirements are set out in Article 4(3) with a reference to Section III of 1. The provision of services in order to maximise their foreseeable use by persons with disabilities, by for example making them avail- able via various sensory channels, shall be achieved by: a)ensuring the accessibility of the products used in the provision of the service, in accordance with Section I and, where applicable, Section II of this . b)providing information about the functioning of the service, and where products are used in the provision of the service, about its link to these products as well as information about their access- sibility characteristics and interoperability with assistive devices and facilities. c)making websites, including the related online applications, and mobile device-based services, including mobile applications, ac- cessible in a consistent and adequate way by making them per- ceivable, operable, understandable and robust. d)where available, support services (help desks, call centres, tech- nical support, relay services and training services) providing in- formation on the accessibility of the service and its compatibility with assistive technologies, in accessible modes of communication. There are also sector-specific requirements for services. These require- ments mean that the service provider has to take certain specific measures to include functions, practices, policies and procedures targeted to address the needs of persons with disabilities and ensure interoperability with assistive technologies, i.e. the service has to function along with assistive technologies. Article 15 provides that products and services that are in full or partial conformity with harmonised standards, the references of which have been published in the , shall be presumed to be in conformity with the integral requirements to the extent that those requirements are covered by the standards. Exemptions from the accessibility requirements The Directive provides that there are three situations where the ac- cessibility requirements need not be complied with. Thus, Article 4(5) exempts microenterprises from complying with the requirements Another such situation is if an accessibility requirement requires a significant change in a product or service that results in the fundamental alteration of its basic nature (Article 14(1)(a)). The third situation is when an accessibility requirement would result in the imposition of a disproportionate burden on an economic operator concerned (Article 14(1)(b)). In such a situation, however, the requirements that do not result in the imposition of a dispro- portionate burden still have to be applied to the product or service concerned. The assessment of whether there is a disproportionate burden has to take account of the economic actor’s economic circumstances such as costs and benefits, based on the relevant criteria set out in . These circumstances have to be weighed against the estimated benefits for persons with disabilities. Responsibility for compliance of a product with the accessibility requirements It is the economic actors – the manufacturer, importer and dis- tributor – that have the responsibility for products covered by the Directive complying with the accessibility requirements. If an importer or a distributor places a product on the market under their name or trademark or modifies a product already placed on the market in such a way that compliance with applicable require- ments may be affected, the importer or distributor assumes the obligations of the manufacturer. Products that live up to accessibility requirements are required to bear the CE marking. The CE marking of products is covered by the general principles set out in Article 30 of Regulation (EC) No 765/2008 of Parliament and of 2008 setting out the requirements for accreditation and market sur- veillance relating to the marketing of products and repealing Regula- tion (EEC) No 339/93.