sou · H9B3102 · 2022-01-01 00:00:00 — Alla öppenvårdsapotek ska ha tillstånd från för att bedriva detaljhandel med läkemedel till konsument (2 kap. 1 § lagen om handel med läkemedel). Efter att ett tillstånd beviljas ingår det i tillsyn att granska att de krav som gäller för att få bedriva öppenvårdsapotek följs (7 kap. 1 § lagen om handel med läkemedel). Enligt 7 kap. 2 § samma lag har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för till- synen. Enligt 2 kap. 6 § 5 lagen om handel med läkemedel ska den som har ett sådant tillstånd vid expediering av en förskrivning lämna de uppgifter som anges i 3 kap. 8 § lagen om nationell läkemedels- lista till . Det är uppgifter om bl.a. förskrivaren, patienten och expedierande personal samt uppgifter om förskriven och expedierad vara. För att ska kunna utöva en effektiv tillsyn över öppenvårdsapotekens uppgiftsskyldighet enligt 2 kap. 6 § 5 lagen om handel med läkemedel har regeringen ansett att behöver få tillgång till dessa uppgifter för att kunna göra en jäm- förelse med de uppgifter som öppenvårdsapoteken lämnar.10 Reger- ingen föreslog därför att skulle få möjlighet att behandla personuppgifter för detta ändamål i lagen om receptregis- ter som kompletterades med att personuppgifterna i receptregistret fick behandlas om det är nödvändigt för registrering och redovisning av uppgifter för tillsyn över öppenvårdsapotekens uppgiftslämnande enligt 2 kap. 6 § 5 lagen om handel med läkemedel.11 Motsvarande bestämmelse finns nu i 3 kap. 5 § 8 lagen om nationell läkemedelslista. 2017/18:157 s. 166 f. 2017/18:157 s. 166 f. En ny lag om personuppgiftshantering För att garantera att konsumenterna får tillgång till sina för- skrivna läkemedel i tillräcklig omfattning och att landets läkemedels- försörjning säkerställs till patienter som har fått läkemedel förskrivna infördes en bestämmelse om tillhandhållandeskyldighet för öppen- vårdsapoteken av samtliga förordnade läkemedel och varor.12 Be- stämmelsen återfinns i 2 kap. 6 § 3 lagen om handel med läkemedel. För att ska få tillgång till de uppgifter myndig- heten behöver för sin tillsyn över tillhandahållandeskyldigheten får enligt 3 kap. 5 § 8 lagen om nationell läkemedels- lista behandla personuppgifter om det är nödvändigt för registrering och redovisning av uppgifter för tillsyn över till- handahållandeskyldigheten. För att också ska kunna utöva en effektiv till- syn över öppenvårdsapotekens hantering av e-recept från EES be- höver myndigheten på motsvarande sätt som för svenska e-recept uppgifter om e-recept från EES. Utredningen föreslår därför en ny bestämmelse i 2 kap. 6 § 17 lagen om handel med läkemedel som innebär en skyldighet för öppenvårdsapoteken att vid en expediering av ett e-recept från EES lämna vissa uppgifter till E-hälsomyndig- heten, se avsnitt 12.2.4 Utredningen har även i avsnitt 12.2.3 redogjort för att öppen- vårdsapotekens tillhandahållandeskyldighet bör gälla på liknande sätt för e-recept från EES. Utredningen föreslår därför en ny bestäm- melse i 2 kap. 6 § 16 lagen om handel med läkemedel som avser öppenvårdsapotekens tillhandahållandeskyldighet av läkemedel för e-recept från EES. Tillhandahållandeskyldigheten i utredningens för- slag skiljer sig dock åt från den nuvarande bestämmelsen i 2 kap. 6 § 3 främst genom att andra varor än läkemedel inte omfattas och att lagen om läkemedelsförmåner m.m. inte bedöms tillämplig. Där- för ska utbyte av läkemedel inte ske enligt lagen om läkemedels- förmåner m.m. för e-recept från EES. Det läkemedel som förskrivits eller ett läkemedel som motsvarar detta ska i stället lämnas ut, vilket föreslås regleras närmare i receptföreskrifterna, se avsnitt 12.3.2. Utredningen anser därför att en för ändamålet motsvarande be- stämmelse som finns i 3 kap. 5 § 8 lagen om nationell läkemedelslista 2008/09:145 s. 117 f. En ny lag om personuppgiftshantering ska införas i lagen.13 Bestämmelsen innebär att får behandla personuppgifter för redovisning av uppgifter för Läke- medelsverkets tillsyn över öppenvårdsapotekens tillhandahållande- skyldighet och för öppenvårdsapotekens uppgiftslämnande enligt 2 kap. 6 § 16 och 17 lagen om handel med läkemedel. Till skillnad från skrivningarna i lagen om nationell läkemedelslista väljer utred- ningen att inte använda sig av begreppet registrering eftersom lagen inte är ett traditionellt register som den nationella läkemedelslistan. I avsnitt 10.4 gör utredningen bedömningen att har stöd enligt dataskyddsförordningen att behandla de uppgifter myndigheten tar emot. är personuppgiftsansvarig för läkemedelsregistret som ger underlag för den officiella statistiken över läkemedel i . Syftet med registret är att öka patientsäkerheten på läkemedelsom- rådet. Som framgår ovan anser utredningen att har behov av uppgifter om e-recept från EES för motsvarande ändamål som för svenska e-recept. Utredningen föreslår därför att en motsvarande bestämmelse som finns i 3 kap. 5 § 5 lagen om nationell läkemedelslista ska införas i lagen.14 Bestämmelsen innebär att får behandla personuppgifter för redovisning till av uppgifter för epidemiologiska undersökningar, forskning, framställning av statistik, uppföljning, utvärdering och kvalitetssäkring inom hälso- och sjuk- vårdsområdet. Till skillnad från skrivningarna i lagen om nationell läkemedelslista väljer utredningen att inte använda sig av begreppet registrering eftersom lagen inte är ett traditionellt register som den nationella läkemedelslistan. I avsnitt 10.4 gör utredningen bedömningen att har stöd enligt dataskyddsförordningen att behandla de uppgifter myndigheten tar emot. 13Jfr dock HFD 2021 ref. 10 där frågan var om ett uppgiftslämnande mellan myndigheter enligt 5 § OSL är förenligt med den s.k. finalitetsprincipen enligt dataskyddsförordningen och om vilken prövning som ska göras då en myndighet begär att få ta del av personuppgifter med stöd av bestämmelsen. Rättsfallet kan eventuellt tolkas som att särskilda ändamålsbestäm- melser inte behövs om det finns en särskild uppgiftsskyldighet mellan myndigheter. 14Se not ovan. En ny lag om personuppgiftshantering Utredningens förslag: Personuppgifter ska få behandlas för andra ändamål än dem för vilka de har samlats in, under förutsättning att de nya ändamålen inte är oförenliga med de ändamål för vilka uppgifterna samlades in. Finalitetsprincipen är direkt tillämplig och innebär att personupp- gifter som endast får samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål även får behandlas för ändamål som inte är oförenliga med det ursprungliga ändamål för vilket uppgifterna sam- lades in (jfr artikel 5.1 b i dataskyddsförordningen). Av skäl 50 till dataskyddsförordningen framgår att det vid sådan vidarebehandling som inte hindras av finalitetsprincipen inte krävs någon annan separat rättslig grund än den med stöd av vilken insamlingen av person- uppgifter medgavs. I artikel 6.4 i förordningen beskrivs vad den per- sonuppgiftsansvarige bör beakta för att fastställa om behandling för andra ändamål är förenlig med det ändamål för vilket personupp- gifterna ursprungligen samlades in. I förarbetena till den nationella läkemedelslistan uttalade reger- ingen att även en sådan personuppgiftsbehandling som möjliggör fel- sökning samt validering och komplettering av uppgifter i den natio- nella läkemedelslistan, och som kräver tekniska kopplingar mellan den nationella läkemedelslistan och de stödregister som E-hälsomyndig- heten förvaltar, inte är oförenlig med de ändamål för vilket uppgif- terna samlades in.15 Denna personuppgiftsbehandling ska dock endast vara tillåten om den bidrar till att annan personuppgiftsbehandling som är nödvändig för de särskilda och uttryckliga ändamål som är angivna i lagen kan ske på ett mer korrekt och patientsäkert sätt.16 Utredningen gör bedömningen att samma skäl som har anförts i förarbetena till den nationella läkemedelslistan gör sig gällande här. Enligt utredningens bedömning bör därför finalitetsprincipen utgöra den yttersta ram inom vilken personuppgifter får behandlas enligt lagen. Det bör därför av tydlighetsskäl införas en bestämmelse i lagen som anger att det är tillåtet att behandla personuppgifter för andra ändamål än de som uttryckligen anges i lagen, så länge behandlingen inte är oförenlig med insamlingsändamålen. 2017/18:223 s. 86. 2017/18:223 s. 86. En ny lag om personuppgiftshantering 9.8Personuppgifter som får behandlas Utredningens förslag: Endast sådana personuppgifter som be- hövs för de ändamål som är tillåtna enligt lagen får behandlas. Dataskyddsförordningen ställer krav på att personuppgifterna ska vara adekvata, relevanta och inte för omfattande i förhållande till ändamålen med behandlingen (artikel 5.1 c). Detta innebär en såväl kvalitativ som kvantitativ begränsning i fråga om vilka personupp- gifter som får behandlas. All personuppgiftsbehandling som är nöd- vändig för ett visst ändamål får dock utföras. Med hänsyn till detta är ett alternativ att låta ändamålsbestämmelserna helt styra vilka per- sonuppgifter som får behandlas av . En sådan ord- ning innebär att bedömningen av vilka personuppgifter som får be- handlas ankommer på den personuppgiftsansvariga myndigheten, dvs. Ett annat alternativ är att reglera vilka per- sonuppgifter som får behandlas. Oavsett en uppräkning av vilka per- sonuppgifter som får behandla eller inte ställer dataskyddsförordningen krav på att ovidkommande eller onödigt många personuppgifter i förhållande till ändamålen inte får behand- las (artikel 5.1 c). Från integritetssynpunkt är det väsentligt att inte andra person- uppgifter behandlas av än vad som behövs för att myndigheten ska kunna utföra sina uppgifter enligt lagen. De personuppgifter som kommer att behandla enligt lagen är hänförliga till patienten, förskrivaren och expedierande per- sonal på öppenvårdsapoteket. Som framgår av avsnitt 5.4.2 har med- lemsländerna inom nätverket för e-hälsa kommit överens om vilka uppgifter som behövs i informationsutbytet för expediering av e-recept i ett annat land. Den överenskomna informationsmängden baseras bl.a. på genomförandedirektivet 2012/52/EU som innehåller de upp- gifter som ett recept minst ska innehålla om det ska expedieras i ett annat medlemsland. Det är främst uppgifter för identifiering av patien- ten, förskrivaren och det förskrivna läkemedlet, samt uppgifter för att kontrollera receptets giltighet. Nätverket för e-hälsa har kommit överens om vilka ytterligare uppgifter som behöver ingå i informa- tionsutbytet och de är i stort sett desamma som för svenska e-recept. Ur ett integritetsskyddsperspektiv kan det naturligtvis finnas för- delar med en reglering som tydligt specificerar de personuppgifter En ny lag om personuppgiftshantering som får behandlas. Det gäller särskilt när det rör sig om personupp- giftsbehandling i register i traditionell mening, dvs. att uppgifter förs in i en uppgiftssamling på ett systematiskt sätt enligt särskilda krite- rier och att de är sökbara med särskilda sökord eller liknande.17 Den behandling som utför inom ramen för lagen är till skillnad från t.ex. den nationella läkemedelslistan inte ett register behandlar personupp- gifterna genom att vidareförmedla dem mellan öppenvårdsapoteket och den utländska kontaktpunkten för e-hälsa och kommer att spara uppgifterna för bl.a. felsökning och redovisning till olika aktörer. Uppgifterna som överförs ingår i de informationsmängder nätverket för e-hälsa har kommit överens om. Även om det vore möjligt att beskriva vilka uppgifter som vidareförmedlas i lagstiftningen anser utredningen att det framstår som mindre lämpligt i detta fall. Det skulle bli en alltför detaljerad redogörelse av uppgifter. Utredningen föreslår därför inga närmare bestämmelser som konkret anger vilka personuppgifter som får behandlas enligt lagen. I stället är det ändamålsbestämmelserna i lagen som styr över vilka personuppgifter som får samlas in och behandlas av E-hälsomyndig- heten. Alla personuppgifter som behövs för det ändamål för vilket en behandling utförs får därmed behandlas. Enligt utredningen fram- står denna lösning ur ett integritetsperspektiv som godtagbar med beaktande av att ändamålsbestämmelserna är relativt specificerade i lagen, och mot bakgrund av att det är relativt reglerat vilka person- uppgifter som kommer att behandlas av i tjäns- ten e-recept över landsgränser. Som angetts finns ett överenskom- met format med vissa informationsmängder, så enbart vissa person- uppgifter kommer att behandlas i tjänsten. Risken för att en onödig mängd uppgifter kommer att behandlas är därför liten. Enligt utred- ningens bedömning framstår det inte heller som sannolikt att de uppgifter som nätverket för e-hälsa kommit fram till ska ingå i infor- mationsutbytet av e-recept över landsgränser kommer att ändras i någon större omfattning eftersom de grundläggande uppgifterna som behöver finnas på ett recept är sådana som inte borde ändras så mycket . kan vissa uppgifter eller hur de ska anges komma att ändras, t.ex. som en följd av utvecklingen av tjänsten. 2015/16:65 s. 78 f. En ny lag om personuppgiftshantering Vidare kommer uppgifterna kringgärdas av sekretess, behörighets- tilldelning- och åtkomstkontroll, vilka ska förhindra obehörig insyn och spridning. Utredningens förslag: Känsliga personuppgifter får behandlas med stöd av artikel 9.2 h i dataskyddsförordningen under förutsätt- ning att kravet på tystnadsplikt i artikel 9.3 i dataskyddsförord- ningen är uppfyllt. Utredningens bedömning: Kravet på tystnadsplikt enligt arti- kel 9.3 i dataskyddsförordningen är uppfyllt för E-hälsomyndig- hetens behandling av känsliga personuppgifter enligt lagen. En på- minnelse om tystnadsplikt bör införas i lagen. Utredningen har i avsnitt 7.5 funnit att det undantag som främst aktualiseras vid informationsutbytet av e-recept över landsgränser är artikel 9.2 h i dataskyddsförordningen. För att undantaget ska vara tillämpligt krävs, förutom att behandlingen ska vara nödvändig av skäl som hör samman med någon av de angivna verksamheterna, även att den aktuella verksamheten utförs på grundval av eller medlemsländernas nationella rätt och att kravet på tystnadsplikt enligt artikel 9.3 i dataskyddsförordningen är tillämpligt. När det gäller kravet på stöd i eller nationell rätt har regeringen i förarbetena till dataskyddslagen bedömt att förutsätt- ningarna är uppfyllda så snart verksamheten bedrivs enligt verksam- hetslagstiftningen på de aktuella områdena.18 När det gäller behand- lingen av personuppgifter enligt den nya lagen kan det konstateras att behandlingen av personuppgifter kommer, utöver dataskydds- förordningen, att ske med stöd av den föreslagna lagen och E-hälso- myndighetens instruktion. Kravet på tystnadsplikt i artikel 9.3 i dataskyddsförordningen ska också vara uppfyllt. I artikeln anges att personuppgifter bara får behandlas av eller under ansvar av en yrkesutövare, eller av en annan person, som omfattas av tystnadsplikt enligt eller medlems- 2017/18:105 avsnitt 10:5. En ny lag om personuppgiftshantering ländernas nationella rätt eller bestämmelser som fastställs av natio- nella behöriga organ. Personalen hos omfattas av tystnadsplikt enligt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) (OSL). Enligt utredningens bedömning är kravet på tystnadsplikt enligt artikel 9.3 i dataskyddsförordningen därmed uppfyllt. Regeringen har ansett att det är lämpligt att det tas in bestäm- melser i registerförfattningar på hälso- och sjukvårdsområdet som påminner om tystnadsplikten i artikel 9.3 i dataskyddsförordningen i syfte att göra den nationella regleringen tydligare.19 Utredningen anser därför att det är lämpligt att i lagen ta in en bestämmelse som påminner om kravet på tystnadsplikt. 9.10Den registrerades inställning till personuppgiftsbehandlingen Utredningens bedömning: Patientens samtycke krävs inte för att personuppgifter om patienten ska få behandlas vid expedier- ing i av ett e-recept utfärdat i ett annat EES-land. Den behandling av personuppgifter som sker då ett e-recept från EES överförs för expediering på ett svenskt öppenvårdsapotek i en- lighet med lagen utgör enligt utredningens bedömning en rättslig förpliktelse och en uppgift av allmänt intresse i enlighet med arti- kel 6.1 c och 6.1 e i dataskyddsförordningen, se avsnitt 7.2. I vissa registerförfattningar förekommer bestämmelser om att den registrerades samtycke krävs för viss behandling, även om en annan rättslig grund än samtycke tillämpas för den behandling som författ- ningen reglerar, t.ex. en rättlig förpliktelse eller en uppgift av allmänt intresse. Om behandlingen stödjer sig på någon av dessa rättsliga grunder får sådana samtyckesbestämmelser anses tillåtna såsom pre- ciseringar enligt artikel 6.2 och 6.3 i dataskyddsförordningen.20 Sam- tycket är i dessa fall inte den rättsliga grunden för behandlingen, utan en skyddsåtgärd genom vilken den enskildes inställning utgör ett skydd mot ett alltför ingripande integritetsintrång. Utredningen har i avsnitt 8.2.6 föreslagit att en bestämmelse om att patientens samtycke krävs för att patientens personuppgifter ska 2017/18:171 s. 106 och prop. 2017/18:223 s. 80. 2017/18:171 s. 88. En ny lag om personuppgiftshantering få behandlas för ändamålet expediering av e-recept i ett annat EES- land ska införas i lagen om nationell läkemedelslista. Anledningen härför är att det rör sig om känsliga personuppgifter som ska föras över till ett annat land och som som person- uppgiftsansvarig inte har något behov av att behandla om inte patien- ten själv vill det. Genom kravet på samtycke minskar också risken att uppgifterna överförs av misstag eller på felaktiga grunder. Motsvarande resonemang skulle även kunna föras när det gäller behandling av e-recept från EES som expe- dieras i , dvs. att det inte finns någon anledning för E-hälso- myndigheten att behandla personuppgifterna om patienten inte själv vill det. Till skillnad från vad som gäller då ett svenskt e-recept expedieras i ett annat EES-land är det lagstiftningen i berört land, land A, som avgör med vilket rättsligt stöd personuppgifterna i ett e-recept förs över till . Det är också för land A att avgöra om det krävs någon form av samtycke av patienten för att patientens personuppgifter ska få föras över till expedierande land, land B. Syftet med ett integritetshöjande samtycke är att utgöra ett skydd mot ett alltför ingripande integritetsintrång. Enligt utredningens bedömning fyller inte ett integritetshöjande samtycke någon funktion i den situationen då en patient kommer in på ett öppenvårdsapotek för att hämta ut sitt e-recept som utfärdats i patientens hemland. Det förhållandet att patienten kommer in på ett öppenvårdsapotek och begär att få ut sitt läkemedel innefattar enligt utredningens bedöm- ning en form av medvetet ställningstagande till att uppgifterna ska få överföras för expedieringen. I samband med att E-hälsomyndig- heten behandlar patientens personuppgifter har myndigheten även en skyldighet i enlighet med artikel 14 i dataskyddsförordningen att in- formera om den personuppgiftsbehandling som myndigheten kom- mer att utföra i samband med expedieringen. Informationen ska läm- nas senast i samband med att behandlingen kommer att ske (enligt artikel 12–14 i dataskyddsförordningen). Om patienten i samband med att patienten erhåller informationen inte vill att personuppgif- terna behandlas av myndigheten har patienten möjlighet att gå där- ifrån och uppsöka en vårdgivare i för sin läkemedelsbehand- ling. Utredningens bedömning är därför att patientens samtycke inte ska krävas för att personuppgifter om patienten ska få behandlas vid expediering i av ett e-recept från EES. En ny lag om personuppgiftshantering I OSL finns bestämmelser om tystnadsplikt i det allmännas verk- samhet och förbud att lämna ut allmänna handlingar. Enligt 25 kap. 17 a § OSL gäller sekretess hos för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående lider men. Enligt 25 kap. 17 b § OSL gäller sekre- tess hos för uppgift om en enskilds affärs- eller driftsförhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Enligt 8 kap. 1 § OSL får uppgift för vilken sekretess gäller enligt OSL inte röjas för enskilda eller för andra myndigheter, om inte annat anges i OSL eller i lag eller förordning som OSL hänvisar till. Det förekommer situationer när andra myndigheters eller enskildas intresse av att ta del av en sekretessbelagd uppgift väger tyngre än det intresse sekretessen ska skydda. Det finns därför bestämmelser i som innebär att sekretess under vissa förutsättningar inte hindrar att sekretessbelagda uppgifter lämnas till myndigheter eller enskilda. Sådana bestämmelser kallas för sekretessbrytande bestäm- melser. En sådan bestämmelse finns i 10 kap. 28 § OSL som gäller utlämnande till andra myndigheter och innebär att sekretess inte hindrar att uppgift lämnas till en annan myndighet om uppgiftsskyl- dighet följer av lag eller förordning. Någon bestämmelse som motsvarar 10 kap. 28 § första stycket OSL finns inte beträffande uppgiftsutlämnande till enskilda. Sekre- tessbrytande bestämmelser som gäller i förhållande till enskilda rätts- subjekt som t.ex. apotek kan föras in i andra lagar än OSL eller i en förordning men då måste en hänvisning till den lagen eller förord- ningen alltid föras in i OSL (8 kap. 1 § OSL). Vad gäller frågan om behovet av en uppgiftsskyldighet när det finns en ändamålsbestämmelse som reglerar uppgiftsutlämnande framfördes i förarbetena till receptregisterlagen uppfattningen att en lagreglering med registerändamål som uttryckligen beskriver ifråga- varande uppgiftslämnande rimligen måste utesluta att ett uppgiftsläm- nande i enlighet med registerändamålen anses obehörigt. Regeringens uppfattning var emellertid att regleringen i receptregisterlagen inte var tillräckligt tydlig härvidlag. För att det inte skulle råda något En ny lag om personuppgiftshantering tvivel om att det ifrågavarande uppgiftslämnandet inte var obehörigt, men också för att tydliggöra att det är ett åliggande för dåvarande , föreslog regeringen att det i receptregister- lagen införs uttryckliga bestämmelser om uppgiftsskyldighet.21 Mot- svarande bestämmelser om uppgiftsskyldighet fördes över till den nationella läkemedelslistan. 9.11.2Uppgiftsskyldighet till öppenvårdsapotek och utländsk kontaktpunkt för e-hälsa Utredningens förslag: ska till expedierande personal på öppenvårdsapotek lämna ut de uppgifter som är nöd- vändiga för expediering av läkemedel. ska också till nationell kontaktpunkt i ett annat EES-land lämna ut de uppgifter som är nödvändiga för den återrapportering av expe- dierade läkemedel som följer av tjänsten e-recept över landsgrän- ser och de uppgifter som är nödvändiga för expedieringen av läke- medel. För att som nationell kontaktpunkt för e-hälsa ska kunna utföra sitt åtagande enligt e-hälsoavtalet att förmedla upp- gifter om ett e-recept utfärdat i ett annat EES-land för expediering på ett öppenvårdsapotek i behöver myndigheten lämna ut uppgifter som omfattas av sekretess hos myndigheten i enlighet med 25 kap. 17 a § OSL till dels expedierande personal på öppenvårds- apotek, dels till en nationell kontaktpunkt för e-hälsa i ett annat EES-land. För att ska slippa att göra en sekretesspröv- ning varje gång innan uppgifter lämnas ut till expedierande personal på öppenvårdsapotek och till en nationell kontaktpunkt för e-hälsa i ett annat EES-land behöver en uppgiftsskyldighet för E-hälsomyn- digheten införas. Genom en sådan bestämmelse tydliggörs att utläm- nande av uppgifterna är en uppgift för och att det är behörigt.22 Utredningen föreslår därför att en bestämmelse om uppgiftsskyl- dighet införs för till expedierande personal på 2008/09:145 s. 316. 2008/09:145 s. 316. En ny lag om personuppgiftshantering öppenvårdsapotek när det gäller uppgifter om e-recept från EES.