sou · H9B331 · 2022-01-01 00:00:00 — Främjandet av nykterhet i trafiken utgör en viktig del i arbetet för att minska antalet personer som dödas eller skadas i trafiken. 1996/97:137. 3Analys av trafiksäkerhetsutvecklingen : Målstyrning av trafiksäkerhetsarbetet mot etappmålen, 2020, s. 62 f. Trafiksäkerhetskontrollanter och sållning för narkotika för trafiknykterheten är att av trafikarbetet ska ske med nyktra förare 2020. En nykter förare definieras som en förare med en blodalkoholhalt under . Indikatorn base- ras alltså endast på nykterhet med avseende på alkohol. Som under- lag för att följa utvecklingen över andelen nykter trafik används data från kontrollverksamhet. Av analys framgår att andelen så kallad nykter trafik ökade något . Andelen är , vilket kan jämföras 2018. Trafik- verket bedömer att målet inte kommer att nås.4 Tabellen nedan visar utvecklingen av andelen nykter vägtrafik –2019. I den data som ligger till grund för mät- serien finns ingen information om förekomst av narkotika, utan det är endast nykterhet beträffande alkohol som avses. Tabell 8.2 Andel nykter trafik –2019 Andel trafikarbete med nyktra förare 8.1.2Alkohol- och drogrelaterade olyckor i vägtrafiken av dem som omkommer i vägtrafiken dör i alkohol- eller narkotikarelaterade olyckor. En olycka räknas som alkohol- eller narkotikarelaterad om man kan påvisa alkohol eller nar- kotika hos någon av de inblandade motorfordonsförarna, gående trafikanterna eller cyklisterna.5 Det är dock ofta okänt om en trafikant som överlever en trafikolycka var påverkad av narkotika eller inte vid olyckan. omkom 53 personer i alkohol- eller narkotika- relaterade olyckor. Av dessa omkom 31 personer i olyckor som enbart var alkoholrelaterade, 15 personer i olyckor som enbart var narkotikarelaterade och 7 i olyckor som var både alkohol- och narkotikarelaterade. 4Analys av trafiksäkerhetsutvecklingen : Målstyrning av trafiksäkerhetsarbetet mot etapp- målen, 2020, s. 24. 5Analys av trafiksäkerhetsutvecklingen : Målstyrning av trafiksäkerhetsarbetet mot etappmålen, 2020, s. 26 f. Trafiksäkerhetskontrollanter och sållning för narkotika i alkoholrelaterade olyckor minskat, men motsvarande utveckling kan inte ses beträffande de narkotikarelaterade olyckorna.6 Tabell 8.3 Antal omkomna i alkohol- och narkotikarelaterade trafikolyckor –2019 Antal omkomna i olyckor som var Antal omkomna i olyckor som var Antal omkomna i olyckor som var både Totalt antal omkomna i alkohol- eller Källa: och Transportstyrelsen. Vad gäller färdsätt var en klar majoritet, närmare bestämt , av de personer som omkommit i alkoholrelaterade olyckor –2019 bilister. Motsvarande siffra för de narkotika- relaterade olyckorna var . Vidare var av de trafikanter som omkommit i alkoholrelaterade olyckor och 26 pro- cent av dem som omkommit i narkotikarelaterade olyckor motor- cyklister.7 genomfördes en svensk studie8 om förekomsten av alkohol och narkotika hos förare av lastbil och buss. Studien är baserad på 614 dödsolyckor och 3 381 olyckor med svåra person- skador som samtliga inträffade –2015. Resul- tatet av studien visade att alkohol förekom hos , narkotika hos och narkotikaklassade läkemedel hos av de omkomna förarna. Detta är något lägre än för personbilsförare när det gäller alkohol, medan förekomsten av narkotika och narkotiska läkemedel ligger på ungefär samma nivåer. Vidare visade resultaten att problem med alkohol och narkotika hos förare av lastbil och buss främst var kopplade till förare av lätta lastbilar. 6Som exempel kan nämnas att det 2009 omkom totalt 99 personer i alkohol- och narkotika- relaterade trafikolyckor. Av dessa omkom 79 i alkoholrelaterade olyckor, 18 i narkotika- relaterade olyckor och 2 personer i trafikolyckor som innefattade både alkohol och narkotika. 7Analys av trafiksäkerhetsutvecklingen : Målstyrning av trafiksäkerhetsarbetet mot etapp- målen, 2020, s. 27. 8Ekström, C. & , Å., Förekomst av alkohol och droger hos förare av lastbil och buss som varit inblandade i dödsolyckor och olyckor med svåra personskador, VTI notat 22 2018. Trafiksäkerhetskontrollanter och sållning för narkotika 8.1.3Anmälda och lagförda rattfylleribrott Totalt anmäldes 25 675 rattfylleribrott . Antalet anmälda rattfylleribrott avseende alkohol uppgick till knappt 11 560, vilket är en ökning med 370 i jämförelse med 2018. Antalet anmälda drog- rattfylleribrott uppgick till knappt 14 1209, vilket är en ökning med drygt 310 innan.10 Antal lagföringsbeslut11 är av naturliga skäl lägre än antalet anmälda brott. uppgick antalet lagföringsbeslut med rattfylleri som huvudbrott till 4 230, vilket är en ökning med 18 beslut jämfört med året innan. Motsvarande siffra för drograttfylleri var 1 660, vilket är en ökning jämfört med året innan. Grovt rattfylleri var 2018 huvudbrott i 3 270 lagföringsbeslut, vilket utgjorde en ökning jämfört med 2017.12 Den generella trenden är att det totala antalet anmälda och lagförda rattfylleribrott har minskat såvitt avser rattfylleri efter intag av alkohol, medan antalet anmälda och lagförda drograttfyllerier har ökat. För uppgifter och statistik avseende genomförda alkohol- utandningsprov, se ovan (avsnitt 3.2.2 och tabell 3.11, avsnitt 3.2.8 och tabell 3.19, samt avsnitt 3.2.9). Bestämmelserna om rattfylleri finns i 4 § och 4 a § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott (trafikbrottslagen). Bestämmelserna innebär i korthet följande. Den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att ha intagit alkohol i så stor mängd att alkoholkoncentrationen under eller efter färden uppgår till i blodet eller per liter i utandningsluften döms för rattfylleri till böter eller fängelse 10Polismyndighetens årsredovisning 2019, s. 34. 11Med lagföringsbeslut avses fällande dom i tingsrätt eller beslut från åklagare om strafföre- läggande eller åtalsunderlåtelse under ett kalenderår. En och samma person kan lagföras på olika sätt och . Ett lagföringsbeslut kan innehålla beslut om flera brott och flera påföljder. 12Statistik från , se www.bra/se/statistik/statistik-utifran- brottstyper/rattfylleri-och-trafikbrott.html. Trafiksäkerhetskontrollanter och sållning för narkotika (4 § första stycket). Promillegränserna innebär att någon bevisning om att förarens körförmåga varit nedsatt i det enskilda fallet inte behöver föras, utan straffansvaret kan knytas direkt till alkoholkoncentrationen i förarens blod. Som bevismedel för alkoholkoncentrationen används resultatet av ett alkoholutandnings- prov eller ett blodprov. Även den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att ha intagit narkotika som avses i 8 § narkotikastrafflagen (1968:64) i så stor mängd att det under eller efter färden finns något narkotiskt ämne kvar i blodet döms för rattfylleri. Detta gäller dock inte om narkotikan intagits i enlighet med läkares eller annan behörig receptutfärdares ordination (4 § andra stycket). Bestämmel- sen, som avser så kallat drograttfylleri, innebär i princip en nollgräns för förekomsten av narkotiska ämnen i blodet. Hänvisningen till 8 § narkotikastrafflagen gör att bestämmelsen omfattar såväl illegal narkotika som legal narkotika, alltså narkotikaklassade ämnen som ingår i läkemedel. Undantag gäller emellertid för förare som medici- nerat med narkotikaklassat läkemedel i enlighet med den instruktion som läkaren eller receptutfärdaren lämnat. Undantaget omfattar där- emot inte förare som brukat illegalt åtkomna narkotikaklassade läkemedel eller dem som överdoserat egna sådana läkemedel. För rattfylleri döms också den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagn och då är så påverkad av alkohol att det kan antas att han eller hon inte kan framföra fordonet på ett betryggande sätt. Detsamma gäller om föraren är lika påverkad av annat medel, såsom narkotiska preparat, renings- eller lösningsmedel13 samt lugnande eller smärtstillande preparat14 (4 § tredje stycket). Rattfylleri på denna grund kallas kliniskt rattfylleri. Något krav på bevisning om alkoholkoncentrationen i blodet eller i utandningsluften finns inte. Istället krävs utredning om förarens körsätt eller beteende i övrigt.15 Om rattfylleribrottet enligt 4 § första, andra eller tredje stycket bedöms som grovt, ska föraren dömas för grovt rattfylleri (4 a §). Vid bedömning av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om föraren har haft en alkoholkoncentration som uppgått till i blodet eller per liter i utandningsluften (punkten 1), föraren annars har varit avsevärt påverkad av alkohol 1951:30, s. 158. 1989/90:2, s. 48. 1989/90:2, s. 37. Trafiksäkerhetskontrollanter och sållning för narkotika eller något annat medel (punkten 2), eller framförandet av fordonet har inneburit en påtaglig fara för trafiksäkerheten (punkten 3). Vid bedömningen ska hänsyn tas till samtliga omständigheter vid brot- tet. I de fall där någon av dessa omständigheter föreligger bedöms rattfylleriet i regel som grovt. Förmildrande omständigheter kan dock föranleda att brottet bedöms lindrigare.16 Av lagen (1976:1090) om alkoholutandningsprov framgår att ett alkoholutandningsprov får tas på den som skäligen kan misstänkas för bland annat rattfylleribrott enligt trafikbrottslagen eller annat brott, på vilket fängelse kan följa, om provet kan ha betydelse för utredning av brottet (1 § första stycket). Ett sådant alkohol- utandningsprov tas av en polisman. Om misstanken gäller rattfylleri- brott enligt trafikbrottslagen, får prov även tas av en tjänsteman vid eller Kustbevakningen.17 Provtagning ska ske på ett sätt som inte utsätter den på vilken provet tas för allmän uppmärksam- het. Om inte särskilda skäl föranleder något annat ska provet tas i täckt fordon eller inomhus i avskilt rum. Provet kallas bevisprov, eftersom det kan användas som bevis för alkoholkoncentrationen i utandningsluften hos den misstänkte. Även i de fall då det inte föreligger någon brottsmisstanke får alkoholutandningsprov tas på förare av motordrivet fordon, om inte fordonet är avsett att föras av gående (2 § första stycket). Ett sådant prov kallas för sållningsprov och kan tas av en polisman, en tjänsteman vid eller eller av en bilinspektör som avses i fordonslagen (2002:574). Om ett sållningsprov indikerar att alkoholkoncentrationen över- stiger gränsvärdet, kan oftast skälig misstanke om rattfylleribrott anses föreligga. Ett bevisprov kan då tas. Eftersom det i ett sådant fall föreligger skälig misstanke om ett brott på vilket fängelse kan följa, kan även en kroppsbesiktning i form av blodprovstagning göras enligt bestämmelserna i . Precis som för bevisprov ska ett sållningsprov ske på ett sätt som inte utsätter den som provet tas på för allmän uppmärksamhet. Vidare får provet endast tas på eller 1989/90:2, s. 39. 17Se också lagen (2008:322) om och befogenheter att ingripa mot rattfylleribrott. Trafiksäkerhetskontrollanter och sållning för narkotika i nära anslutning till den plats där föraren kontrolleras och ett polisingripande mot föraren sker (2 § andra stycket). Om den som är skyldig att lämna ett sållningsprov vägrar att medverka till detta eller inte kan lämna ett prov på grund av att han eller hon har varit inblandad i en trafikolycka, får ett blodprov tas trots att förutsättningar för det inte föreligger enligt bestämmel- serna i , alltså utan att det föreligger skälig miss- tanke om brott på vilket fängelse kan följa (3 §). En polis eller en bilinspektör som har genomgått av Polismyndig- heten anordnad utbildning för att ta sållningsprov, är behörig att använda sållningsinstrument för provtagning (14 § RPSFS 2012:19, FAP 333-218). Lagen (1999:216) om ögonundersökning vid misstanke om vissa brott i trafiken ger en polisman eller en tjänsteman vid eller rätt att undersöka ögonen på förare om det kan misstänkas att föraren gjort sig skyldig till rattfylleri eller till något annat brott på vilket fängelse kan följa och som har begåtts i samband med framförandet av fordonet (2 § och 4 § första stycket). Erforderlig brottsmisstanke kan baseras på förarens sätt att framföra sitt fordon, hans eller hennes uppträdande eller på att det annars före- ligger omständigheter som tyder på drogpåverkan. Lagstiftningen ger, till skillnad från regleringen om alkoholutandningsprov, inte möjlig- het till rutinmässig undersökning, utan kräver att det föreligger en misstanke om drograttfylleri. Undersökningen ska i likhet med vad som gäller för alkoholutandningsprov göras på ett sådant sätt att den undersökte inte blir föremål för allmän uppmärksamhet (4 § tredje stycket). Ögonundersökningen får endast omfatta yttre iakttagelser av ögonens utseende och funktion. Som hjälpmedel får användas pupillometer, penna eller annat liknande föremål samt mindre ljus- källa (3 §). Om en ögonundersökning visar att det finns tecken på påverkan av ett otillåtet medel och skälig misstanke om drograttfylleri därmed föreligger, får kroppsbesiktning i form av blodprov göras enligt 18Rikspolisstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om alkoholutandningsprov med sållnings- instrument och bevisinstrument m.m. Trafiksäkerhetskontrollanter och sållning för narkotika Om den som är skyldig att genomgå en ögonundersökning vägrar att medverka till det eller inte kan genomgå en sådan på grund av att han eller hon har varit inblandad i en trafikolycka, får ett blodprov tas på personen. Detta trots att förutsättningar för det saknas enligt bestämmelserna i rätte- gångsbalken, alltså även utan att det föreligger skälig misstanke om brott (5 §). Av föreskrifter och allmänna råd (1999:4, FAP 333–3) om ögonundersökning vid misstanke om vissa brott i trafiken framgår att det endast är en polis som med godkänt resultat har genomgått särskild utbildning som får besluta om och genom- föra ögonundersökning (1 §). Vidare får endast en av Rikspolis- styrelsen godkänd pupillometer användas (3 §). Den polis som genomfört undersökningen ska dokumentera sina iakttagelser på av upprättade blanketter (4 §). Av föreskrifterna framgår att ska bedriva utbildning för poliser i drogtecken och symptom (5 §). 8.2.4Något om förutsättningarna för att inskränka grundläggande fri- och rättigheter m.m. Genom regeringsformen, straffrättslig lagstiftning och internatio- nella konventioner tillförsäkras alla människor i en privat sfär. Bestämmelserna om fri- och rättigheter i regeringsformen inne- bär bland annat att varje medborgare mot det allmänna är skyddad mot påtvingat kroppsligt ingrepp, kroppsvisitation och husrann- sakan (2 kap. 6 § regeringsformen) samt frihetsberövande och inskränkningar av sin rörelsefrihet (2 kap. 8 § regeringsformen). Beträffande begreppet kroppsligt ingrepp sägs i motiven till regeringsformen att det avser våld mot människokroppen. Dit hän- förs läkarundersökningar och smärre ingrepp som bland annat blod- provstagning. Med kroppsvisitation avses enligt motiven undersök- ning av en persons kläder eller något som denne har med sig, exempelvis en handväska.19 Begreppet kroppsbesiktning förekommer inte i regeringsformen, men definieras däremot i 28 kap. 12 § tredje stycket . I bestämmelsen anges att kroppsbesiktning avser undersökning av 1975/76:209, s. 147. Trafiksäkerhetskontrollanter och sållning för narkotika människokroppens yttre och inre samt tagande av prov från männi- skokroppen och undersökning av sådana prov. Det kan vara exem- pelvis salivprov, blodprov, utandningsprov20 eller urinprov. Utand- ningsprov betraktas således inte som ett kroppsligt ingrepp i lagens mening, men faller under begreppet kroppsbesiktning i 28 kap. rätte- gångsbalken.21 Även en ögonundersökning av det slag som regleras i lagen om ögonundersökning vid misstanke om vissa brott i trafiken utgör en typ av kroppsbesiktning.22 Bestämmelserna i lagen om alko- holutandningsprov och lagen om ögonundersökning vid misstanke om vissa brott i trafiken utgör ett komplement till regleringen i rätte- gångsbalken och har företräde framför dessa regler (se 28 kap. 15 § ). Begränsningar i exempelvis rörelsefriheten och skyddet mot påtvingade kroppsliga ingrepp får endast göras genom lag och under förutsättning att det krävs för att tillgodose ändamål som är godtag- bara i ett demokratiskt samhälle. De får heller aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett dem (2 kap. 20–21 §§ regeringsformen). Trafiknykterhetskontroller innefattar vanligtvis inskränkningar i både rörelsefriheten – föraren och eventuella passagerare i fordonet stoppas och får därmed sin rörelsefrihet begränsad – och skyddet mot kroppsliga ingrepp – föraren tvingas genomföra ett alkoholutandningsprov eller dylikt. Trafiknykterhetskontroller anses dock vara ett godtagbart ändamål för att inskränka rättigheterna i 2 kap. 6 och 8 §§ regeringsformen.23 Detta gäller oavsett vem som utför kontrollen.24 För att uppfylla kraven i regeringsformen krävs emellertid att rätten att stoppa ett fordon samt skyldigheten för föraren att genomföra ett alkohol- utandningsprov, eller annan typ av nykterhetskontroll, regleras i lag.25 Utöver skyddet i den svenska grundlagen finns även en rad EU- rättsliga och internationella regelverk som skyddar alla människors fri- och rättigheter. Ett exempel är angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande fri- 1993/94:24, s. 45. 21Lindberg, G., Straffprocessuella tvångsmedel – när och hur får de användas?, 2009, s. 635. 22JO 2001/02 s. 76 med hänvisning till prop. 1998/99:43, s. 36 och 88. Se även Lagrådets ytt- rande, bilaga 8 till prop. 1998/99:43, s. 84. 1996/97:175, bet. 1997/98:JuU7 och rskr. 1997/98:138. 2009/10:171, s. 23 f. 25Ds 2008:68, s. 85 f. Trafiksäkerhetskontrollanter och sållning för narkotika I artikel 8 i konventionen anges att var och en har rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens och att offentlig myndighet inte får inskränka åtnjutande av denna rättighet annat än med stöd av lag och att det är nödvändigt med hänsyn till statens säkerhet, den allmänna säkerheten, landets eko- nomiska välstånd eller till förebyggande av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller moral eller för andra personers fri- och rättigheter. En viktig aspekt av skyddet för privatlivet är den fysiska integriteten. Tagande av blod- och salivprov, alkoholutandningsprov och ögonundersökning är exempel på ingrepp som faller in under artikel 8.27 Även i förhållande till anses emel- lertid trafiknykterhetskontroller i form av alkoholutandningsprov eller ögonundersökning som godtagbara. Sammantaget kan konstateras att en nykterhetskontroll – oavsett om den avser kontroll för alkohol eller för narkotika – innefattar inskränkningar i grundläggande fri- och rättigheter som åtnjuter skydd både genom den svenska grundlagen och Europakonventio- nen. Detta har betydelse både för hur en kontroll kan utformas och vilka som bör ha befogenheter att genomföra kontrollen. 8.3Reglering av sållning för narkotika i några andra länder I likhet med situationen i har antalet fall av alkoholrelaterat rattfylleri i minskat , medan antalet ärenden avseende drograttfylleri har ökat. Statistiken kan tyda på att antalet narkotikapåverkade personer i trafiken ökar, men det kan också återspegla nya arbetsmetoder och ett ökat polisiärt fokus på just narkotikapåverkan i trafiken.28 I är det inte olagligt att använda narkotika. Däremot räk- nas innehav, även för personligt bruk, som ett brott (1–2 §§ lov om euforiserende stoffer). Vad gäller rattfylleri är det inte tillåtet att köra bil eller motorcykel med en alkoholhalt i blodet överstigande 26Den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. 1998/99:43, s. 36 och 88. 28Droger i trafiken, NTF rapport 2019:1, s. 14. Trafiksäkerhetskontrollanter och sållning för narkotika (10 kap. 53 § færdselsloven). På samma sätt som i är det nollgräns för droger i trafiken (10 kap. 54 § samma lag). Dansk polis har rätt att, utan att det föreligger misstanke om brott, kräva att en förare av ett fordon lämnar ett utandningsprov, svettprov eller salivprov eller genomgår ögonundersökning (10 kap. 55 § færdselsloven). För att genomföra ett sållningsprov för narkotika används ett salivbaserat sållningsinstrument29. Med hjälp av en test- pinne tas ett salivprov från föraren. Provet analyseras sedan i instru- mentet under 8–. Tiden för provtagning kan uppgå , vilket gör att den sammanlagda tidsåtgången för prov- tagning och analys är som mest . Instrumentet kan detek- tera bland annat cannabis, amfetamin, kokain och heroin, men också vissa läkemedel. Med hjälp av salivprovet avgörs om blodprov ska tas. Bedömningen av om den misstänkte drograttfylleristen ska tas med för blodprovstagning utgår inte enbart från resultatet av salivprovet, utan baseras på personens samlade beteende. Även vissa yttre omständigheter som fynd av föremål på personen eller i bilen kan ha betydelse för beslutet om blodprov. Det är dock endast resultatet av blodprovet som avgör om föraren blir föremål för straffrättsligt förfarande avseende drograttfylleri. Vidare är det resultatet av blodprovet som används som bevisning vid en eventuell rättegång. Även i har antalet alkoholrelaterade rattfyllerier minskat, medan de narkotikarelaterade har ökat. Förklaringen till ökningen av drograttfyllerierna är, enligt den finska polismyndigheten, inte enbart en ökad droganvändning och en större förekomst av narko- tika i trafiken, utan också ett ökat polisiärt fokus på rattfylleri- och drograttfylleribrottslighet.30 I är det förbjudet att använda, inneha och sälja narkotika (50 kap. 1 och 2 a §§ strafflagen). Precis som i har en strikt kontrollpolitik tillämpats på området och nolltolerans råder mot såväl innehav som bruk. Enligt den finska strafflagen gör en person som kör ett motorfordon sig skyldig till rattfylleri om han eller hon 29Det screeningsinstrument som används av den danska polisen är Dräger DrugTest 5000. 30Se bland annat Droger i trafiken, NTF rapport 2019:1, s. 16. Trafiksäkerhetskontrollanter och sållning för narkotika har alkohol i blodet, alternativt minst 0,22 milli- gram alkohol per liter i utandningsluften (23 kap. 3 § första stycket strafflagen). Gränsen för grovt rattfylleri är alkohol i blodet eller alkohol per liter utandningsluft (23 kap. 4 § strafflagen). En förare kan också göra sig skyldig till rattfylleri eller grovt rattfylleri om han eller hon är påverkad av annat rusmedel än alkohol, till exempel narkotika (23 kap. 3 § andra stycket samma lag). Den finska polisen har, utan krav på misstanke om brott, rätt att kräva att en förare av ett motordrivet fordon genomgår provtagning i form av utandnings- eller salivprov. Om personen vägrar medverka till provtagning eller om det behövs för att säkerställa möjligheterna att få ett tillförlitligt provresultat får kroppsbesiktning i form av blod- eller urinprov företas (9 kap. 2 § tvångsmedelslagen).31 Enligt finsk rätt utgör inte utandnings- och salivprov, men däremot blod- och urinprov, en typ av kroppsbesiktning.32 Om en polisman misstänker att föraren är påverkad av droger får föraren som regel blåsa i ett alkoholutandningsinstrument. Om utandningsprovet inte ger utslag, trots att föraren visar tydliga tecken på att ha använt berusningsmedel, fortsätter polismannen att utreda ärendet genom att exempelvis genomföra ett salivprov. Utifrån resul- tatet av salivprovet och de övriga iakttagelser som kan göras tar polis- mannen ställning till om personen ska tas med för blodprovstagning. Det är resultatet av blodprovet som avgör om ärendet resulterar i åtal. Salivtestet är alltså endast ett sållningsprov och används inte som bevisprov. Det salivtest som den finska polisen använder är av ungefär samma typ som det som används i exempelvis . Analystiden ligger på omkring . Tidsåtgången, liksom det faktum att prov- tagningen är förhållandevis kostsam33, medför att det tas betydligt färre salivprov än utandningsprov. Enligt den finska polisens statistik genomförs omkring 10 000 salivprov , medan utandningsproven uppgår till över en miljon .