sou · H9B351 · 2022-01-01 00:00:00 — Fåglar svarar generellt snabbt på förändringar och det är relativt få arter som uppvisar stabila populationer över längre tidsperioder, det är därför nödvändigt att bedöma populationernas status genom att jämföra som kan utvisa trender. Av de 259 arter som bedömts som häckande –2018 är det 41 pro- cent som minskar på lång sikt, som ökar och endast 13 pro- cent som är långsiktigt stabila. Bland de arter som minskat mest märks flera av våra vanligaste småfåglar: beståndet av lövsångare har nästan halverats, kungsfågeln har minskat med över hälften och bland de skogslevande mesarna märks kraftiga minskningar av talltita, svartmes och tofsmes. I jord- brukslandskapet har två av tre sånglärkor försvunnit och staten har minskat nästan lika mycket. I trädgårdar och i samhällen minskar svartvit flugsnappare och gråsparv. På den positiva sidan märks kraf- tiga ökningar av trana, sångsvan och grågås, så stora ökningar att an- samlingar under sträck och nu börjar betraktas som ett problem. rapportering till EU publiceras inte, utan finns endast tillgänglig i form av den insända rapporteringen. Den svenska rödlistan är en lista över arter och deras hotstatus i , baserad på bedömningar av enskilda arters risk att dö ut från landet. Rödlistan tas fram av SLU Artdatabanken och är resultatet av ett omfattande arbete utfört av Artdatabankens organismgrupps- ansvariga, tillsammans med över hundra av landets främsta artexper- ter. Den är en objektiv redovisning av tillståndet för flora och fauna och följer den internationella naturvårdsunionens (IUCN) kriteriesystem för att kategorisera arter efter deras utdöenderisker. Bedömningarna görs utifrån internationellt vedertagna kriterier som baseras på flera olika riskfaktorer. Rödlistans kriterier fokuserar på förändringar som sker just , förväntas ske eller som skett under de senaste 10–20 åren, för långlivade organismer upp till . Rödlistan fångar inte upp mindre eller långsamma förändringar som skett , såvida de inte resulterat i att populationerna blivit små och kraftigt fragmenterade. Rödlistan revideras , . I kategoriseringen ingår inga värderingar av hur angeläget det är att bevara eller göra insatser för en viss art, utan bedömningarna syf- tar strikt till att kvantifiera utdöenderisken. Rödlistan är därmed ett viktigt kunskapsunderlag i naturvårdsarbetet, men även i beslut kring exempelvis fysisk planering och areella näringar. Grundförutsättningen för att en art ska kunna bedömas för röd- listan är att den är bofast och reproducerande i landet. I uppskattas det totala antalet inhemska flercelliga arter till cirka 60 000 olika arter. I de artgrupper där det finns tillräcklig kunskap för att göra bedömningar granskas samtliga arter. Vid den senaste bedömningen granskades drygt 21 000 arter, varav 4 746 rödlistades i någon av kategorierna nära hotad (NT), sårbar (VU), starkt hotad (EN), akut hotad (CR), nationellt utdöd (RE) eller kunskapsbrist (DD). Av de rödlistade arterna bedömdes 2 249 arter som hotade i någon av kategorierna VU, EN eller CR. Rödlistan 2020 i sammanfattning260 Skog och jordbruksmark är de två landskapstyper där flest rödlistade arter förekommer. Många arter lever i gränszonen mellan olika land- skapstyper, många flyttar sig också mellan dem. Det innebär att en art kan förekomma i mer än en landskapstyp. av alla rödlistade arter förekommer i skogen, och ungefär lika stor andel förekommer i jordbrukslandskapet. För av de rödlistade arterna är skogen en viktig hemvist, medan jordbrukslandskapet är viktigt för av arterna. För arter som har en mer begränsad geografisk utbredning är det viktigt att även beakta hur stor andel som är rödlistad av det totala antalet arter som förekommer i landskapstypen. Exempelvis står fjäll för endast av alla rödlistade arter, men nästan hälften av alla rödlistade arter som är knutna till denna landskapstyp är hotade. Av alla rödlistade arter lever i marin miljö, men om vi enbart tittar på de arterna som bedömts är hotade. Av alla hotade arter är rödlistade enligt ett eller flera av kriterierna som avser minskning, ofta i kombination med liten population, fragmentering eller extrem fluktuation. Cirka 20 pro- cent av rödlistans arter finns har en mycket liten population, an- tingen av naturliga skäl eller på grund av tidigare minskning. Andelen rödlistade arter som bedöms ha en kraftigt fragmenterad utbredning är . 260SLU Artdatabanken (2020) Rödlistade arter i , s. 15 ff. Det kan finnas flera skäl till att arters populationer minskar. De två faktorer som påverkar flest arter i Rödlistan är avverkning och igenväxning. Avverkning har stor negativ påverkan på ungefär 1 400 arter. är det fråga om arter som kräver, eller gynnas av, skoglig kontinuitet – bland annat eftersom de har svårt att överleva hyggesfasen och deras substrat eller miljö inte hinner byggas upp innan skogen åter avverkas. Igenväxning har också en stor negativ inverkan på drygt 1 400 arter. Förtätning och igenväxning finns i olika landskapstyper och har flera bakomliggande orsaker. Det moderna jordbruket gör att markanvändningen blir mer intensiv och storskalig än förr, genom att små och medelstora jord- bruksföretag läggs ner eller uppgår i större enheter. Detta har också lett till förändrad skötsel av marker som tidigare hävdats genom slåtter eller bete och inneburit att värdefulla småbiotoper, ängs- och betesmarker antingen vuxit igen eller planterats med skog. På de marker som fortfarande betas är betestrycket ofta för högt för arter som gynnas av extensiv hävd, det gäller främst för arter som lever av nektar eller pollen. Intensifierat jordbruk bidrar till ökad närings- belastning i form av gödsling, näringsläckage och också spridning av kemiska bekämpningsmedel, vilket har negativa effekter på vatten- miljöer. Ökad näringsbelastning och brist på naturliga störningar som brand och översvämning bidrar i sin tur också till igenväxning av såväl gräsmarker som skog, våtmarker och strandmiljöer. Andra viktiga påverkansfaktorer är bottentrålning, exploatering för bebyg- gelse, minskande värdartspopulationer (främst på grund av askskott- och almsjukan), vattenreglering, invasiva arter och ett förändrat klimat. Rödlistan 2020 jämfört med 2015261 Antalet rödlistade arter har ökat jämfört med , från 4 273 till 4 746 arter. Den främsta orsaken till det ökade antalet rödlistade arter är att fler arter har bedömts. Andelen av de bedömda arterna som är rödlistade (21,) har ökat. Ökningen har nog varit gradvis , då värdet maskerades av en gene- rell bedömning av LC för vissa grupper. Detta visar på en negativ trend för den biologiska mångfalden. 261Ibid., s. 16 ff. De synliga effekterna i naturen av naturvårdsinsatser (liksom, för den delen, olika slags negativ påverkan) är i regel långsamma, vilket gör att även rödlistan förändras långsamt. Detta är komplexa sam- band som är beroende av en mängd olika faktorer, till exempel att återuppbyggnad av lämpliga substrat ofta tar tid, att vissa arter har en lång generationstid, och att kraftig fragmentering kan försvåra nykolonisation. Bland fåglarna har antalet rödlistade arter ökat med 21 arter, vil- ket visar på en tydligt negativ trend, även om antalet hotade arter endast ökar med en art. Det rör sig i flera fall om reella försämringar, till exempel för flera simänder och tropikflyttande tättingar, men även för vanliga arter som gråkråka, skrattmås, björktrast och rödvinge- trast. Situationen för övriga ryggradsdjur har inte ändrat sig mycket . Bland landlevande arter kan nämnas att igelkotten och skogsharen är nya på rödlistan, medan fyra fladdermusarter numera inte klassas som hotade. I akvatiska miljöer har östersjötumlaren nu bedömts separat, då den är genetiskt skild från populationerna i och , och eftersom den har en mycket liten popu- lation blir den hotad. Även bland fiskarna är det endast smärre förändringar. –sjurygg och mindre kungsfisk – är inte längre rödlistade, och berg- simpa har tillkommit. Den största utmaningen för många sötvattens- arter är vandringshinder och förstörda lekhabitat, ofta till följd av vattenkraftutbyggnad och andra mänskliga förändringar i vatten- miljön. Detta gäller speciellt långvandrande arter och arter som lever i saltvatten men fortplantar sig i sötvatten (eller tvärtom) som till exempel ål, havsnejonöga, asp och vimma. Fisket bedöms inte vara det största hotet, eftersom det i de flesta fall är starkt reglerat, men det tar för arterna att återhämta sig. Dessutom påverkar klimatförändringarna arter som är beroende av ett kallare klimat, till exempel lake och bergsimpa, negativt. Antalet rödlistade och hotade fjärilar och skalbaggar har ökat. Detta beror främst på krympande livsmiljöer till följd av en alltmer intensiv, storskalig och ensidig markanvändning inom både jord- och skogsbruket, men också genom exploatering för bebyggelse. För skal- baggarna tillkommer även påverkan från dikning, reglering och annan inverkan på våtmarker och strandmiljöer. Antalet bedömda arter av steklar och tvåvingar har ökat eftersom flera nya grupper nu har bedömts, bland annat parasitsteklar, borrflugor och stickmyggor. För övriga terrestra evertebrater är förändringarna små och beror på för- bättrat kunskapsläge. En fortsatt ökning av antalet observationer i Artportalen, i kom- bination med riktad faktainsamling inom vissa artgrupper, har lett till justerade och bättre underbyggda bedömningar. Till exempel är det många fler personer som rapporterar skalbaggar , och det är dessutom betydligt fler grupper/familjer av skalbaggar som rapporteras. För ryggradslösa djur i sötvatten är skillnaderna mot 2015 små. Imarina miljöer är skillnaderna mot 2015 däremot relativt stora. An- talet bedömda arter har ökat, och en hel del nya arter har hamnat på rödlistan. En stor andel av de bedömda arterna hamnar fortfarande i kategorin Kunskapsbrist (DD), så det finns ett stort behov av ut- ökad marin uppföljning. Bland kärlväxterna har några fler arter bedömts jämfört med . Den största ökningen av antalet bedömda arter finns dock bland de apomiktiska arterna, där drygt 400 nya har tillkommit – främst till följd av att fler hökfibblor har bedömts. En art, gotlandsmaskrosen, bedöms nu som Utdöd (EX). Detta är den första svenska art som bedöms ha dött ut globalt i modern tid. har vi fått bättre underlag genom slutförda provinsflorainventeringar av , , , och , liksom en stick- provsinventering av . För några arter har vi även använt data från Riksskogstaxeringen. Ett fåtal arter har blivit rödlistade till följd av påverkan från invasiva främmande arter. Antalet rödlistade mossor fortsätter att öka. En grupp av nytill- komna arter i rödlistan är arter som uteslutande eller nästan enbart förekommer i eller strax intill snölegor. Med ett varmare klimat i fjällen kommer snölegornas areal och antal att minska, vilket innebär minskad populationsstorlek för dessa arter. Ett tätare busk- och trädskikt i fjällen innebär ökad beskuggning. Detta leder till att flera av våra exklusiva fjällmossor som förekommer på fjällhed strax ovan nuvarande trädgräns, och som har en begränsad spridnings- kapacitet, riskerar att skuggas ut och följaktligen minska. Därtill kom- mer en ökad konkurrens av värmegynnade växter som invandrat från låglandet att påverka statusen för fjällmossorna starkt negativt. Antalet rödlistade svampar har ökat något . Detta beror framför allt på att fler arter har bedömts, samt på förbättrat kunskaps- underlag. Slutavverkning av kontinuitetsskogar är den enskilt största påverkansfaktor som utarmar svampfloran i stor skala, varför lång- siktigt bevarande av kontinuitetsskogar genom skydd eller andra natur- vårdsåtgärder behövs. Igenväxningen är en annan negativ faktor som måste motverkas genom anpassad hävd, exempelvis bete i såväl skog som gräsmarker och brynmiljöer samt slåtter och röjning. Antalet rödlistade lavar har bara ökat marginellt , men bland de ej bedömda grupperna kan det finnas åtskilliga arter som skulle uppfylla kriterierna för att rödlistas om det hade funnits till- räcklig kunskap. Trädbevuxna marker med lång trädkontinuitet är fundamentala för många rödlistade lavar; inte bara för de arter som växer på själva träden utan även för arter på sten, mark och ved. Denna typ av marker finns i många olika miljöer från kontinuitets- skogar till öppna, hävdade marker med lövträd samt alléer och parker med åldrade träd. Trädsjukdomar, framför allt almsjukan, bedöms som ett allvarlig hot mot lavarna, och insatser behövs för att begränsa deras spridning. I artlistorna som presenteras anges rödlistekategorier, kriterier, landskapstyper och länsförekomst samt vilka arter som är listade i internationella konventioner eller EU-direktiv, för fridlysta/ fredade arter samt om de är förtecknade på IUCN:s globala rödlista. Notera att när det gäller global rödlistning skiljer sig tidpunkten för när bedömningar för olika artgrupper har genomförts – allt – de äldsta bedömningarna rör dock endast några få grupper. För vidare läsning se rapporten och trender för arter och deras livsmiljöer – rödlistade arter i . 6.6Underlag om biologisk mångfald i 6.6.1Underlag om arter och natur har förhållandevis mycket information om biologisk mång- fald, jämfört med många andra länder, men informationen är spridd mellan olika myndigheter och aktörer. Det kan därmed vara svårt att få överblick över den information som finns, och som inte alltid är så lätt att tolka. Äldre information finns inte alltid digitaliserad, och har därmed begränsad tillgänglighet. Både äldre och färskare infor- mation kan finnas i många olika former, exempelvis som kartbilder, skriven text eller rådata och statistik. De datamängder som finns kan delas in i följande grupper: •Geografisk miljöinformation: förekomst av arter, livsmiljöer, natur- typer, naturvärden, strukturer och funktioner och annan landskaps- information som är kopplad till en plats. •Ekologiska fakta: om arter, livsmiljöer, naturtyper, ekosystem och ekosystemtjänster, konnektivitet, ekologiska funktioner och sammanhang i ett större landskapsperspektiv. •Statusbedömningar enligt internationella kriterier: exempelvis röd- listan, samt bedömningar som sker via rapporteringskrav i EU:s livsmiljödirektiv (bevarandestatus), fågeldirektiv, vattendirektiv och havsmiljödirektiv. •Regelverk: lagstiftning, skyldigheter med mera samt artlistor över vilka arter som omfattas av olika regelverk. •Vägledningsinformation: Information om vilka hänsyn en verk- samhetsutövare kan och bör ta baserat på omständigheterna på platsen, vilka hänsynsåtgärder man kan vidta, vilka metoder som är lämpliga, med mera. Flera systematiska rikstäckande inventeringar av biologisk mångfald har utförts och pågår även inom ramen för löpande miljöövervak- ning. Styrkan med nationellt täckande inventeringar som utförs med en på förhand utarbetad metod är att resultaten är jämförbara och i hög grad kvalitetssäkrade. Frågan om hur befintliga inventeringsresultat ska kunna tas till vara har tidigare utretts i SOU 2005:94 Kunskap för biologisk mång- fald – inventera mera eller återvinn kunskap? I denna rapport finns bland annat sammanfattningar av de stora nationella inventeringarna, deras kvalitet, omfattning, tillgänglighet, kostnader, ansvarig myn- dighet, med mera. Exempel på rikstäckande inventeringar är: •urskogsinventering 1978–1981 () •ädellövskogsinventering (/) •våtmarksinventering 1981–2005 () •ängs- och hagmarksinventeringar har gjorts i flera omgångar med början 1987 och uppföljning 1999 () och där- efter i regi med regelbundna uppföljningar •sumpskogsinventering 1990–1998 () •nyckelbiotopsinventering 1993–2018 () •uppföljning biologisk mångfald i nyckelbiotoper 2009–2015 (Skogs- styrelsen 2017). Nedan beskrivs i korthet några exempel på information om natur och biologisk mångfald som registreras av olika myndigheter och andra aktörer. 6.6.2Sveriges infrastruktur för geografisk miljöinformation finns en svensk lag262 som stadgar att det ska finnas en infrastruktur med ett sammanhängande system för tillgång till och utbyte av geografisk information som har elektronisk form, och som är användbar för verksamheter och åtgärder som kan påverka män- niskors hälsa eller miljön (geografisk miljöinformation). Den geo- grafiska miljöinformationen ska i fråga om platser eller geografiska områden avse bland annat biogeografiska regioner, livsmiljöer och naturtyper samt arters utbredning. I den omfattning som anges i före- skrifter till lagen ska myndigheter, kommuner med flera medverka i det sammanhängande systemet för geografisk miljöinformation genom att hålla sådan information och informationshanteringstjäns- ter tillgängliga för andra som medverkar i eller använder systemet (informationsansvar). Enligt den förordning263 som är kopplad till lagen har Naturvårds- verket, Havs- och vattenmyndigheten och informa- tionsansvar för biogeografiska regioner. För geografiska områden som kännetecknas av särskilda ekologiska förhållanden, processer, strukturer och livsstödjande funktioner och som är fysiska livsmil- jöer för organismer som lever där ska informationsansvar fullgöras av (30 §): 262Lag (2010:1767) om geografisk information. 263Förordning (2010:1770) om geografisk information. 1.Naturvårdsverket i fråga om nationella inventeringar av våtmar- ker, naturtyper i och utanför skyddade områden samt naturtyper i särskilt utpekade skyddsvärda områden, 2.Skogsstyrelsen i fråga om nationella inventeringar av skogsbio- toper med höga naturvärden, och 3.Statens jordbruksverk i fråga om den nationella inventeringen av ängs- och betesmark. För geografisk fördelning i rutnät, regioner, administrativa enheter eller andra analytiska enheter av djur- och växtarters förekomst ska informationsansvar fullgöras av (31 §): 1.Havs- och vattenmyndigheten i fråga om nationella sammanställ- ningar av fiskförekomster, och 2.Naturvårdsverket i fråga om nationella sammanställningar av art- förekomster. Utredningen konstaterar att ett omfattande arbete pågår med att samla digital information från offentlig förvaltning i en portal, dataportal. Portalen är under utveckling av Myndigheten för digital förvaltning (DIGG) och syftar till att samordna och tillgängliggöra datamängder som tillhandahålls av offentliga och privata organisa- tioner. Denna portal tillhandahåller främst metadata och länkar till dataset som kan laddas ner för bearbetning av professionella aktörer. 6.6.4Svensk biodiversitetsatlas och Svenska LifeWatch – infrastruktur för data om arter och ekosystem Biodiversitets- och ekosystemsforskningen utvecklas snabbt genom ökade möjligheter till analys av stora datamängder och i modelleringsprocesser som avser systemomfattande effekter av miljöförändringar. Global Biodiversity Information Facility (GBIF), är den ledande internationella infrastrukturen som gör information om jordens arter fritt tillgänglig för alla. Ett arbete har påbörjats med att bygga nationella svenska tjänster inom ramen för denna samverkan genom ett samarbete mellan Svensk biodiversitetsatlas och Svenska LifeWatch. Projekt biodiversitetsatlas (BAS) drivs av ett konsortium mellan Naturhisto- riska , , , , , och . samordnar pro- jektet. Projekt är ett konsortium mellan , , och uni- versitet. Projektet samordnas av SLU Artdatabanken som också till- handahåller webbplatsen Analysportalen, där alla data i Svenska Life- Watch finns tillgängliga.264 Det nya verktyget kallas Infrastructure (SBDI)265. Syftet är att skapa en infrastruktur för forskning om bio- logisk mångfald och ekosystem som kan bidra till miljöövervakning och bedömning av biologisk mångfald. Denna infrastruktur vänder sig alltså inte specifikt till markägare, verksamhetsutövare eller all- mänhet, utan främst till forskare.266 SBDI omfattar cirka 100 miljoner fynd från sam- lingar, inventeringar av biodiversitet och fynd rapporterade av ideella, men man siktar på att även inkludera data från miljöövervakning, molekylärdata och mikrobiologisk diversitet. Artportalens 74 mil- joner fynd ingår, vilket innebär att SBDI omfattar cirka 26 miljoner fynd utöver Artportalens registreringar.267 Användarspråket i SBDI är övervägande engelska. Artfynden i SBDI är främst registrerade efter vetenskapliga namn, även om all- männamn också anges, ibland på svenska, ibland på engelska. Allt fler aktörer efterfrågar kvalitetssäkrade data från miljöövervak- ning gällande bland annat trender och förändringar inom biologisk mångfald. har därför infört ett system med data- värdar som ansvarar för leveranskontroll, lagring och presentation av 264SLU webbplats: /site/svenska-lifewatch/aktuellt/nyhetsarkiv-2019/samarbete- slw-bas/ (). 265Swedish Infrastructure: . data från svensk miljöövervakning.268 Datavärdarna är framför allt myndigheter och institutioner vid universitet som arbetar på upp- drag av och Havs- och vattenmyndigheten. SLU Artdatabanken är datavärd för vissa naturdata tillsammans med SLU, avdelningen för landskapsanalys, medan ansvarar för data om fjärilar och fåglar. ansvarar för naturdata om landskap, för data om våtmarker, SLU institutionen för mark och miljö för data om jordbruksmark, SLU institutionen för akvatiska resurser för fiskdata om sötvatten, kust och hav. 6.6.6Naturvårdsverkets kartverktyg Skyddad natur Alla naturområden som är skyddade enligt 7 kap. finns redovisade i kartverktyg Skyddad natur269. Här redovisas också alla Natura 2000-områden som är skyddade enligt fågel- och livsmiljödirektiven samt andra områden som skyddas enligt nationella bestämmelser: biosfärområden, Ramsar-områden, världsarv samt BSPA-områden i (HELCOM) och MPA-områden i (OSPAR). Utöver formellt skyddade områden enligt redovisas även områden med särskilda restriktioner i form av naturvårdsavtal samt områden med förbud mot markavvattning. Dessutom framgår samtliga områden som är av riksintresse enligt 3 och 4 kap. miljö- balken för naturvård och friluftsliv. Nationella planeringsunderlag framgår också av kartan i form av nationalparksplanen, myrskyddsplanen, värdefulla vatten, skogliga värden, ängs- och betesmarker, biogeografiska regioner samt stora markägares markinnehav. Vidare ingår nationella naturtypskarter- ingar som våtmarksinventeringen, Natura-naturtypskartan, skoglig produktivitet, låg fjällskog, samt vandringsleder och anordningar för friluftslivet. För alla skyddade områden och även för vissa andra områden finns detaljerad information i form av beslutsdokument och liknande inlagda i verktyget. 268Naturvårdsverket, nationella datavärdskap: /Stod-i-miljoarbetet/ Vagledningar/Miljoovervakning/Nationella-datavardskap. 269Naturvårdsverkets webbplats: /Sa-mar-miljon/Kartor/ Kartverktyget-Skyddad-natur/ (). SLU Artdatabanken är ett för arter och natur- typer som tillhör (). SLU Art- databanken arbetar med information, kunskapsinsamling, analys och samverkan kring biologisk mångfald i . I verksamheten ingår att bygga upp strukturer för övervakning, datainsamling och analys av tillståndet för biologisk mångfald i , i samverkan med myn- digheter, föreningar och organisationer både nationellt och interna- tionellt. Centret genomför uppdraget Svenska artprojektet och be- driver också egen forskning inom ekologi och naturvård. •samla in och lagra data om svensk biologisk mångfald •analysera situationen för biologiska mångfald •stödja myndigheters arbete med biologisk mångfald (nationellt och internationellt) •genomföra forskning som stödjer de uppdrag som listas ovan •genomföra regeringsuppdraget Svenska artprojektet. SLU Artdatabanken tillhandahåller flera webbtjänster med informa- tion om arter. Bland tjänsterna kan nämnas Artportalen, Artfakta, Analysportalen, Dyntaxa, den svenska rödlistan samt det svenska art- projektet, där böckerna i .