sou · H9B332 · 2022-01-01 00:00:00 — I förhållande till enskilda avser beslutanderätten undantag från skyldigheten att lämna pliktexemplar i enskilda fall. KB får också besluta att pliktskyldigheten får fullföljas på annat sätt samt meddela ”närmare föreskrifter om hur enskilda ska lämna pliktexemplar av 23 och 5 §§ pliktexemplarsförordningen. 32 § pliktexemplarsförordningen. 45 § pliktexemplarsförordningen. 58–10 §§ pliktexemplarsförordningen. 66–8 §§ e-pliktförordningen. elektroniskt material och den information som ska åtfölja enskildas pliktexemplar.”7 Den föreskriftsrätt som finns i det nuvarande regelverket ger alltså KB utrymme att styra insamlingen inom lagstiftningens ram. Vissa gånger genom att meddela föreskrifter som gäller övergripande och för alla som ska leverera material, andra gånger i enskilda fall. KB har i Plikten under lupp! påtalat problem med att material leve- reras utan tillräckliga metadata. På fråga från utredningen har det dock framkommit att KB inte meddelat några föreskrifter med stöd av gällande lagstiftning. I sådana frågor som t.ex. mängden metadata är det därför svårt för utredningen att avgöra i vilken utsträckning de brister som lyfts i Plikten under lupp! i detta avseende skulle kunna åtgärdas genom ett aktivt föreskriftsarbete. Med tanke på medielandskapets snabba utveckling är det, såvitt vi kan bedöma, inte möjligt att en ny pliktlag ska kunna utformas så att den ensamt kan användas för att en insamling på en så detaljerad nivå att även beskrivande uppgifter om alla pliktexemplar kan samlas in på önskad nivå men utan att orsaka orimliga konsekvenser för leverantörerna. Här ser vi, liksom ,8 ett behov av bemyndiganden som används för att meddela föreskrifter och beslut som i sin tur kompletterar lagstiftningens övergripande ramverk. 5.2.2Dagens hantering av vite och böter görs av sju olika myndigheter. Pliktleveran- tören skickar leveranserna till de som ska ta emot materialet i separata försändelser. Varje pliktmottagande bibliotek har en organi- sation för mottagandet och för in de mottagna verk som ska behållas som poster i bibliotekskatalogen. Uteblir leveransen är det den enskilda pliktmottagaren som påminner och för en dialog med leve- rantören, vilket kan innebära att upp till sju myndigheter tar samma kontakt. Trots denna självständighet är endast KB bemyndigat att hantera frågor om viten,9 vilket förutsätter att de övriga plikt- mottagande biblioteken förser KB med dokumentation som visar att leveransen uteblivit. 73–4 §§ e-pliktförordningen. 8Ds 2009:61, se t.ex. s. 91 f. 9Bestämmelser om vite finns i 34 §§ pliktexemplarslagen samt 12 § e-pliktlagen. Enligt 9 § pliktexemplarsförordningen och 5 § e-pliktförordningen får KB förelägga om vite. KB har påtalat att lagstiftningen är svår att tolka och tillämpa, både för leverantörer och för dem som mottagare. När det gäller fysiska föremål som inte levereras till de pliktmottagande biblio- teken har KB inte kännedom om upplagan är så stor att materialet omfattas av plikt. Skulle en leverantör anse sig ha levererat ett material som KB eller något annat bibliotek inte fått så är det heller inte självklart att det beror på underlåtenhet hos den pliktskyldige. Det kan i stället bero på att försändelsen förkommit. I fråga om e-pliktmaterialet är det särskilt svårt att avgöra om ett visst material uppfyller kraven för att omfattas av plikt. Pliktskyldigheten inträder först om publiceringen har skett med grundlagsskydd eller yrkes- mässigt. KB har påtalat att det är omöjligt för myndig- heten att påvisa, vilket leder till att det är svårt att kräva att leve- ransen fullgörs de gånger leverantören inte lämnar materialet. Enligt pliktexemplarslagen ska KB föra ett särskilt register över pliktexemplar av videogram som har lämnats till . Dess- utom ska den som är skyldig att lämna pliktexemplar av videogram till KB föra en förteckning över de videogram som omfattas av plikten. Den pliktleverantör som inte för en sådan förteckning kan dömas till böter (35 §). Detsamma gäller den som beställer en fram- ställning av en tryckt skrift och som underlåter att till framställaren lämna material som ska medfölja pliktexemplaret. I denna del har KB inget ansvar utöver att anmäla om det finns misstanke om brott. 5.3Det som samlas in med plikt Med den grundlagsskyddade tryck- och yttrandefriheten följer rätten att uttrycka sig fritt. Var och en får sprida sina tankar och idéer i valfri form. Mängden uttrycksformer försvårar pliktinsamlingen eftersom formerna kan vara svåra att etikettera och gärna förändras . Dagens leveransplikt är definierad och avgränsad på sätt som gjort att lagstiftningen inte längre i alla avseenden resulterar i den in- samling som lagstiftaren avsett. Pliktexemplarslagen bygger på en nationell fullständighetsprincip. Den ursprungliga ambitionen att samla in alla skrifter som skulle spridas i riket är i lagen utvidgad till en insamling av alla dokument som gjorts tillgängliga för allmänheten i på vissa utpekade föremål. Dokumenten ska också som huvudregel röra svenska för- Regelverket är utformat så att leveransplikten omfattar exemplar av de fysiska föremålen. Den fysiska hanteringen har dock minskat och i takt med att uttrycksformernas koppling till föremål minskar blir de också allt mer internationella. Den fria rörligheten och internet ger näst intill obegränsade möjligheter att ta del av och sprida text, bild, rörlig bild och ljud. Vid framtagningen av e-plikt- lagen övergavs därför idén om en fullständig insamling. Det innebär att elektroniskt material huvudsakligen ska levereras då innehållet inte också tillgängliggjorts på ett fysiskt föremål medan avgräns- ningen till dokument med svensk anknytning består. Uttrycksformen, dvs. det medium som används för att sprida ett innehåll, avgör om pliktexemplarslagen eller e-pliktlagen är tillämplig samt vilka bestämmelser i respektive lag som gäller. Samma innehåll kan omfattas av plikt enligt olika regelverk beroende på hur det till- gängliggjorts. E-pliktlagen är dock subsidiär i förhållanden till plikt- exemplarslagen, vilket innebär att endast webbunika publiceringar kan samlas in som e-plikt. Som regel styr mediet också om ett innehåll omfattas av grundlagsskydd enligt tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsgrundlagen.10 Både pliktexemplarslagen och e-plikt- lagen anknyter till grundlagarnas bestämmelser. Pliktexemplarslagen är nära knuten till tryckfrihetsförordningens bestämmelser om tryckta skrifter och de skrifter som omfattas av leveransplikt identifieras genom 1 kap. 2 § tryckfrihetsförord- ningen.11 Detta innebär att skrifter som har framställts i tryckpress omfattas av leveransplikt liksom skrifter som har mångfaldigats genom fotokopiering eller med någon liknande teknik om de om- fattas av utgivningsbevis eller har försetts med nödvändiga uppgifter. Bilder omfattas under samma förutsättningar. Enklare tryck, myndig- hetsprotokoll etc. har undantagits från leveransplikt.12 2017/18:49, s. 111. 11Pliktexemplar reglerades tryckfrihetsförordning. I förarbetena till pliktexemplarslag övervägdes om leveransskyldigheten även fortsatt skulle utgå från tryckfrihets- förordningens definition av begreppet skrift. För att skapa en heltäckande lag och undvika gräns- dragningsproblem gjordes bedömningen att hänvisningen skulle bestå. 1977/78:97, s. 84. 129 § pliktexemplarslagen. Leveransplikten uppkommer när skriften är utgiven enligt tryck- frihetsförordningen.13 En skrift anses utgiven när den har lämnats ut till försäljning eller annan spridning i Sverige.14 Pliktexemplarslagen anger alltså inget minimiantal för att leveransplikten ska inträda.15 Tryckfrihetsförordningen gäller primärt för fysiska skrifter men omfattar också, enligt de s.k. bilagereglerna i 1 kap. 5 och 6 §§, pro- gram och tekniska upptagningar när skriftens innehåll eller delar därav sprids i sådan form. I pliktexemplarslagen undantas bilagor enligt 1 kap. 5 §, s.k. taltidningar,16 från leveransplikten för skrifter. Leveransplikt för taltidningar kan dock föreligga enligt reglerna för radio- och tv-program, film, videogram och fonogram.17 Leverans- plikt bör i vissa fall även kunna föreligga enligt e-pliktlagen. Bilagor enligt 1 kap. 6 § tryckfrihetsförordningen omfattas däremot av leve- ransplikt för skrifter.18 Bestämmelsen i 1 kap. 6 § innebär att skrifter som har en tryckt förlaga (de periodiska undantagna) och distri- bueras ur en databas i form av t.ex. beställningstryck (s.k. print on demand), e-bok eller ljudbok anses vara en bilaga till den tryckta skriften.19 Sådana bilagor omfattas dock bara av leveransplikt enligt pliktexemplarslagen om de ges ut i fysisk form. Digitala bilagor bör i vissa fall kunna omfattas av leveransplikt enligt e-pliktlagen. Leveransplikten för radio- och tv-program knyter också an till grundlagarna genom att pliktinsamlingen avgränsats till de referens- inspelningar som ska göras i granskningssyfte.20 För övriga medieformer som omfattas av pliktexemplarslagen finns ingen koppling till tryckfrihetsförordningen eller yttrande- frihetsgrundlagen. Plikten står i dessa fall på egna ben, på så sätt att det framgår direkt av pliktexemplarslagen vilket material som om- fattas av leveransskyldighet. Sådana regler finns för dokument för elektronisk återgivning, skrifter i mikroform, film, videogram, fono- gram samt kombinerat material. I dessa fall reglerar lagen själv- ständigt det som krävs för att plikten ska inträda. 1993/94:10, s. 18. 141 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen. 1993/94:10, s. 36. 2017/18:49, s. 117 f. 1993/94:10, s. 38. 2017/18:260, s. 63. 2017/18:260, s. 62 f. 2017/18:49, s. 120. 2018 § pliktexemplarslagen och 5 kap. 3 § tillämpningslagen. och det som inte längre omfattas Reglernas utformning har medfört att visst material har samlats in kontinuerligt medan annat – som lagen avsåg att fånga – kan samlas in med stöd av lagen. I rapporten under lupp! och i möte med KB har vi fått konkreta exempel på hur regelverket träffar det som publiceras på fysiska föremål. I tabell 5.1 ges en översiktlig bild av det som samlas in med stöd av pliktexemplarslagen. Tabell 5.1 Det som samlas in med stöd av pliktexemplarslagen Skrift (ej dagstidningar och böcker, tidskrifter, vardags- tryckt dagstidning i olika editioner, även löpsedlar och filmrullarna lånades och KB vhs, dvd eller motsvarande LP, cd, kassettband eller kombinerat material av fysiska föremål, t.ex. skrift och fono- mikrofilm, microfiche och motsvarande *** Anm. * av vardagstryck innehåller bland annat informations- och reklammaterial från företag, institutioner, organisationer och föreningar. **Insamlingen har fortsatt, men sker med stöd av avtal. ***Insamling kan ske med stöd av lagen men dokumenttypen används enligt uppgift från KB inte längre för publicering. Källa: KB, Plikten under lupp! samt uppgifter som KB lämnat till utredningen. Som nämnts ovan är pliktexemplarslagen formulerad så att begrep- pet dokument i lagens mening alltid ska motsvaras av ett föremål.21 När så utgivarna i allt högre grad övergår till digital lagring faller materialet utanför regleringen då det inte längre finns något fysiskt föremål att leverera. Kravet på föremål urholkar därmed plikt- insamlingen och vartefter medierna skiftar teknik minskar plikt- skyldigheten. Av tabell 5.1 framgår att radio- och tv-sändningar, liksom film, inte längre omfattats av leveransplikt eftersom mate- rialet numera lagras digitalt.22 Den digitala lagringen till trots om- fattas de inte heller av e-pliktlagen. Det är ingen önskad utveckling och vikten av att låta radio, tv och film samlas in genom plikt- insamling har framhållits av och inom EU (se kapitel 4). Som framgår av tabellen ovan har KB genom avtal med program- bolagen fortsatt insamlingen av radio och tv. Någon motsvarande lösning har inte kunnat uppnås för biografvisad film. KB har i olika sammanhang gett uttryckt för att lagstiftningen bör revideras på så vis att de materialtyper som tidigare omfattats av pliktlagstiftningen åter kan samlas in.23 Eftersom hanteringen av den biografvisade filmen kräver särskilda resurser har KB i samarbete med SFI tagit fram ett förslag på hur film kan samlas in och hanteras. Förslaget bygger på ett för KB och SFI gemensamt åtagande där filmen samlas in en gång och på så sätt att den kan vara en resurs hos dem båda.24 Insamlingsproblem relaterade till pliktexemplarslagen Förutom den omständighet att visst material kan samlas in genom leveransplikt med stöd av pliktexemplarslagen är det i vissa delar svårt att tolka och tillämpa bestämmelserna. Ett problem är frågan om vad som krävs för att en tryckt skrift ska anses utgiven. KB har i Plikten under lupp! anfört att problemet gör sig särskilt gällande för skrifter som framställs som print on demand och orsakas av att kravet på utgivning knutits till tryck- frihetsförordningen. Enligt nuvarande regelverk är det otydligt när leveransplikten inträder för sådana skrifter som trycks upp succes- sivt och KB pekar på att det inte är givet hur många exemplar som 212 § pliktexemplarslagen. 22KB, Plikten under lupp!, s. 25 f. 23Se t.ex. KB, Plikten under lupp!, s. 4 och 49 samt muntlig uppgift från KB. 24Se KB, Plikten under lupp!, s. 40 och 54 f. ska ha framställts för att titeln ska anses utgiven i enlighet med tryckfrihetsförordningen. KB menar därför att detta behöver klar- göras. samlas viss print on demand-produktion in genom avtal. KB och erhåller var sitt exemplar. Övriga plikt- mottagande bibliotek har enligt avtalet rätt att rekvirera var sitt exemplar.25 Ett annat problem relaterar till kvaliteten på det som levereras. Som redan konstaterats samlas radio- och tv-sändningar inte längre in med stöd av pliktexemplarslagen och KB har framfört önskemål om att lagstiftningen ska revideras. KB har även påtalat att den tek- niska kvaliteten på de referensinspelningar som programföretagen ska göra ofta är bristfällig ur ett bevarandeperspektiv. Det leveran- törerna sänder håller betydligt bättre kvalitet, men genom att in- spelningarna görs för att tillgodose granskningsmyndighetens syften ställs inga tekniska kvalitetskrav. Enligt KB är kvaliteten varierande och det saknas incitament för att detta skulle ändras till det bättre. De har därför uttryckt önskemål om att det som levereras med plikt bör hålla så hög kvalitet som möjligt för att möjliggöra bevarande och återanvändning.26 Ett tredje problem knyter an till att leveransplikten avser föremål som böcker, dagstidningar, tekniska upptagningar osv. betydande resurser på att digitalisera det som pliktlevereras och det som redan finns i samlingarna. Eftersom det mesta som levereras har framställts från en digital förlaga så anser KB att det vore ända- målsenligt att sådana förlagor kan samlas in med plikt. En sådan lösning skulle minska digitaliseringsbehovet.27 Ett fjärde problem med pliktexemplarslagen är enligt KB att den saknar bestämmelser som reglerar att leveranserna ska kompletteras med uppgifter som beskriver materialet, ofta omnämnt som meta- data. Dessa uppgifter behövs för att materialet ska kunna kata- logiseras och registreras. samlar KB in vissa metadata utifrån avtal eller köp. För att garantera att insamlad metadata kan användas iKB:s kataloger utan upphovsrättsliga problem anser KB att plikt- leveranser av metadata är att föredra. Enligt KB gäller detta särskilt programinformation för radio- och tv-sändningar.28 25KB, Plikten under lupp!, s. 26 f. samt muntlig uppgift från KB. 26KB, Plikten under lupp!, s. 28 f. samt muntlig uppgift från KB. 27KB, Plikten under lupp!, s. 52 samt muntlig uppgift från KB. 28KB, Plikten under lupp!, s. 29 och 53. Ett femte problem som bör påtalas är att pliktexemplarslagens regler enligt KB leder till oklarheter om vem som är leveranspliktig för skrifter och fonogram som trycks eller pressas utomlands. Problemet uppstår när svenska utgivare anlitar kommersiella mellan- händer (publiceringstjänster) för att framställa t.ex. skriften eller fonogrammet och mellanhanden i sin tur köper upp tjänsten av ett svenskt eller utländskt tryckeri eller motsvarande. I de fall utländska företag anlitas för framställandet anser KB det oklart om det är ut- givaren eller distributören som är leveranspliktig. KB skulle vilja att publiceringstjänsterna får leveransplikt. I fråga om fonogram finns önskemål om att leveransplikten bör ligga på utgivaren även när fonogrammet pressats utomlands.29 Skyldighet att lämna pliktexemplar gäller enligt e-pliktlagen för elek- troniskt material som gjorts tillgängligt för allmänheten här i landet genom överföring via nätverk under förutsättning att tillgänglig- görandet skett med automatiskt grundlagsskydd enligt yttrande- frihetsgrundlagen, dvs. ett skydd som gäller utan att den skyddade behövt vidta en särskild åtgärd,30 eller yrkesmässigt (2–3 §§). Defini- tionen av materialet samt för vem och med vilken metod det gjorts tillgängligt innehåller flera tydliga avgränsningar. 1.Elektroniskt material avser en avgränsad enhet av en elektronisk upptagning med text, ljud eller bild som har ett på förhand bestämt innehåll som är avsett att presenteras vid varje användning (2 §). Termen elektroniskt material begränsar leveransplikten till ”färdiga” elektroniska dokument som varken är alltför obetydliga eller triviala och som utgörs av t.ex. filer med ord- och textbehand- ling eller ljud-, bild- och filmfiler. Filen eller motsvarande ska ha fått en permanent och avslutad karaktär. Kravet på det färdiga och avgränsade resulterar t.ex. i att leveransplikten inte omfattar själva webbsidan eller den nätanslutna databasen, medan däremot inne- hållet i databasfälten eller enskilda filer på webbsidan kan omfattas. Eftersom varken dynamiska webbsidor, filer som förs löpande eller 29KB, Plikten under lupp!, s. 27 f. och 50 f. Jfr 19–20 §§ pliktexemplarslagen. 2017/18:49, s. 109. direktströmmad media uppfyller kravet på att dokumentet ska vara avgränsat omfattas de inte av leveransplikt.31 2.Som har gjorts tillgängligt för allmänheten här i landet. Kravet på att materialet ska ha gjorts tillgängligt för allmänheten här i landet innebär att de som vistas i ska kunna ta del av materialet här. Material som inte är åtkomligt för i princip vem som helst, gratis eller mot betalning för att det t.ex. överförts via ett internt nätverk som endast är tillgängligt för dem som uppfyller vissa villkor, omfattas inte eftersom materialet inte anses tillgänglig- gjort för allmänheten. Det spelar ingen roll varifrån materialet överförs eller var avsändaren har lagrat det.32 3.Genom överföring via nätverk. Kravet innebär att överföringen sker via nätverk från en avsändare till en eller flera utvalda mot- tagare. Det krävs dock inte att någon faktiskt har tagit del av det tillgängliggjorda elektroniska materialet, utan det är tillräckligt att de tänkta mottagarna getts tillgång. Är överföringen sådan att den kan tas emot av alla, t.ex. linjära radio- eller tv-sändningar, omfattas den inte av e-plikt. Överföring via nätverk omfattar alla nätverkstyper oberoende av om den exempelvis sker via tråd- bunden eller trådlös internetuppkoppling, via fasta eller mobila telefonnätverk.33 Kravet på att materialet ska ha överförts via nätverk innebär att print on demand-verksamhet och offentliga uppspelningar (digital bio) faller utanför.34 4.Som rör svenska förhållanden. Skyldigheten att lämna pliktexem- plar av elektroniskt material är begränsat till material som rör svenska förhållanden. Ett elektroniskt material anses röra svenska förhållanden om materialet i en inte obetydlig omfattning inne- håller svenska, innehåller verk av en svensk upphovsman eller framförande av en svensk konstnär (i betydelsen svensk med- borgare), eller huvudsakligen riktar sig till allmänheten här i landet. Det sistnämnda anses uppfyllt om materialet har publi- cerats på en webbplats som i övrigt är på svenska. Detsamma gäller material som är skrivet av andra än svenska medborgare på ett i officiellt minoritetsspråk och som är riktat till en mino- 2011/12:121, s. 18 f. och 51. 2011/12:121, s. 20 och 51 ff. 2011/12:121, s. 20 och 51 ff. Linjära radio- och tv-sändningar omfattas av bestäm- melserna i 18 § pliktexemplarslagen. 2011/12:121, s. 22. ritet här i landet. Andra exempel är information till invandrare i , material till språkkurser riktade till svenskar och turist- information riktad till utländska turister som befinner sig i Sverige.35 Punkterna ovan bidrar till att peka ut det material som kan komma i fråga för leveransplikt. Därtill kommer villkor för själva tillgänglig- görandet som dels anknyter till yttrandefrihetsgrundlagens bestäm- melser om automatiskt grundlagsskydd, dels till krav på fram- ställarens och distributörens yrkesmässighet. E-pliktlagen liknar alltså pliktexemplarslagen såtillvida att insamlingen till viss del styrs av grundlagsbestämmelser. Isamband med införandet av e-pliktlagen gjordes överväganden om vad som skulle omfattas av leveransplikt. Slutsatsen blev att det vore orimligt att samla in allt elektroniskt material som publiceras via nätverk i . Leveransplikten kom i stället att avgränsas till elektroniskt material som tillgängliggörs av etablerade eller annars mer betydande publicister. Publiceringar av privatpersoner, ideella föreningar och företag som främst sysslar med annat skulle lämnas utanför.36 För att e-plikt ska gälla ska tillgängliggörandet alltså antingen ha skett med automatiskt grundlagsskydd enligt 1 kap. 3 eller 4 §§ yttrandefrihetsgrundlagen eller ha skett yrkesmässigt på visst angivet sätt av framställaren eller av ett företag som tillhandahåller material yrkesmässigt (3 §). De som är leveranspliktiga enligt bestämmelsen om grundlagsskydd enligt e-pliktlagen är främst massmedieföretag med redaktioner för periodiska skrifter eller radio- och tv-program, bokförlag, skivbolag samt nyhetsbyråer. Grundlagsskyddet fordrar att databasens innehåll bara kan ändras av den som driver verksam- heten. Om andra kan tillföra information gäller skyddet för de delar av databasen där det framstår som klart att informationen härrör från den som driver verksamheten. Leveransplikt för yrkesmässigt tillgängliggörande av elektroniskt material ställer inget krav på förekomsten av utgivningsbevis för verksamheten utan tar bara hänsyn till att materialet har tillhanda- hållits enligt den s.k. databasregeln i 1 kap. 4 § yttrandefrihetsgrund- lagen. Den avgörande frågan för leveransplikt är att materialet ska ha 354 § e-pliktlagen samt prop. 2011/12:121, s. 25 och 55 ff. 2011/12:121, s. 21. framställts och tillgängliggjorts av ett företag som har detta som sin huvudsakliga verksamhet, dvs. att det sker yrkesmässigt. Bestäm- melsen är avsedd att träffa elektroniskt material som professionella publicister (förlag och andra utgivare) eller producenter (av t.ex. musik och film) låter framställa. Kravet på yrkesmässighet tar, enligt förarbetena, sikte på både framställare och distributör, men däremot inte på upphovsmannens verksamhet. Det innebär att den som har låtit framställa materialet ska vara en (svensk eller utländsk) yrkes- mässig publicist, producent, förläggare eller utgivare. Är det inte framställaren som tillgängliggjort materialet i omfattas det endast av plikt om det likväl tillgängliggjorts av en yrkesmässig distributör. Kravet på yrkesmässighet kan träffa såväl fysiska som juridiska personer. Yrkesmässigheten förutsätter dock att en verk- samhet har en inte alltför obetydlig omfattning, samt att den bedrivs mera varaktigt och i vinstsyfte.37 E-pliktlagens bestämmelser om vilket elektroniskt material som omfattas av plikt är tekniskt komplicerade. Att lagen dessutom är subsidiär i förhållande till pliktexemplarslagen är ytterligare en aspekt som begränsar vad som ska samlas in. När väl materialet iden- tifierats gäller emellertid att det omfattas av leveransplikt oavsett om det innehåller text, bild, rörlig bild eller ljud.