sou · H9B3100 · 2022-01-01 00:00:00 — Det är också angeläget att regleringen klargör under vilka för- hållanden den som är föremål för en utredning om förverkande eller företagsbot enligt den nya förfarandelagen har rätt att få information om bl.a. rätten till offentlig försvarare på samma sätt som den som är misstänkt för brott. Regleringen bör införas genom en hänvisning till 12 § förundersökningskungörelsen (1974:948). Andra rättssäkerhetsgarantier vid utredning om förverkande och företagsbot Vårt förslag: Det ska klargöras i den nya förfarandelagen att den rätt som tillkommer en person som är misstänkt för brott under förundersökningen ska gälla även den som är föremål för utred- ning om självständigt förverkande och den som företagsbot riktas mot samt, i förekommande fall, dennes försvarare. När en ut- redning om förverkande eller företagsbot har avslutats ska beslut meddelas om huruvida talan kommer väckas eller inte. Utredningen ska, som nämnts ovan, ta ställning till om vissa andra rättssäkerhetsgarantier som finns enligt bestämmelserna om för- undersökning ska tillämpas även vid utredningar om företagsbot och förverkande. De bestämmelser som i det här sammanhanget bör övervägas är bestämmelserna i 23 kap. 18–19 §§ om tillgång till information under förundersökningen. Av bestämmel- serna följer att den som är misstänkt för ett brott ska underrättas om misstanken när hen hörs. Därefter har den misstänkte även rätt att fortlöpande, i den mån det kan ske utan men för utredningen, ta del av det som har förekommit vid förundersökningen. Denna rätt gäller med de begränsningar som följer av 10 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Vidare gäller att den misstänkte och för- svararen har rätt att ta del av det som har förekommit vid förunder- sökningen när undersökningsledaren har slutfört den utredning som hen anser är nödvändig. I det sammanhanget har den misstänkte och försvararen också rätt att begära att förundersökningen komplet- teras. Den misstänkte eller försvararen har även rätt att begära att ett förhör eller någon annan utredning ska äga rum om det kan antas En ny förfarandelag om rättegången vid förverkande och företagsbot vara av betydelse för förundersökningen. I det fall en begäran om komplettering av utredningen avslås ska skälen för det anges. Om utredningen inte kompletteras har den misstänkte eller försvararen möjlighet att anmäla det till rätten som ska pröva anmälan . I ljuset av de belopp som ett företag kan åläggas att betala i form av företagsbot samt det intrång i bl.a. äganderätten som en talan om förverkande kan innebära är det rimligt att samma rättssäkerhets- garantier gäller vid utredning om företagsbot och förverkande som vid förundersökning om misstanke om brott. Det är alltså utred- ningens uppfattning att den rätt som tillkommer en person som är misstänkt för brott enligt 23 kap. 18–19 §§ också ska tillkomma den person eller det företag som utreds för en even- tuell talan om förverkande eller företagsbot. Information om det beslut som utredningen har lett fram till Vårt förslag: Den som berörs av en utredning om företagsbot eller förverkande ska, när utredningen har slutförts, få besked om vilket beslut som utredningen har lett fram till. Av 23 kap 20 § följer att beslut ska meddelas om huruvida åtal ska väckas när en förundersökning avslutas. En person eller ett företag som står under utredning för företagsbot eller förverkande har begränsade möjligheter att planera för framtiden som utredningen pågår. Företagets verksamhet måste inrättas efter att en bot eventuellt måste betalas eller att förverkande kan komma att ske. Den privatperson som har fått ett konto i penningbeslag kan inte använda pengar som finns på kontot . förhållandena ser ut på det viset kan inte företaget eller personen råda över. Detta innebär att det är av stor vikt för företaget eller privatpersonen att möjligt får besked om huruvida en talan om företagsbot eller förverkande kommer att väckas eller om utredningen läggs ned. Det bör därför införas en skyldighet för den utredande myndigheten att lämna besked om vilket beslut en utredning har lett fram till oavsett om det är att talan ska väckas, om utredningen läggs ned eller om åklagare eller annan En ny förfarandelag om rättegången vid förverkande och företagsbot behörig myndighetsperson fattar beslut om t.ex. förverkande. En ut- trycklig regel som anger detta bör införas i den nya förfarandelagen. 8.6Om beslut som fattas av annan än domstol 8.6.1Åklagarens möjlighet att fatta beslut utökas Vårt förslag: Åklagaren ska även enligt den nya förfarandelagen kunna fatta beslut om förverkande i vissa fall. Så ska vara fallet om frågan om förverkande gäller ordinärt förverkande av brotts- vinster eller förverkande av annat än brottsvinster och värdet av det som ska förverkas inte bedöms överskrida fem prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken som gäller när beslutet fattas. Åklagarens rätt att fatta beslut om förverkande ska inte längre vara beroende av att egendomen är tagen i beslag. Redan enligt förfarandelag har åklagare möjlighet att pröva frågan om förverkande, dock enbart om egendomen är tagen i beslag. Vidare finns det en beloppsgräns som anger att åklagaren får besluta om förverkande om det som ska förverkas inte uppgår till betydande belopp eller det annars finns särskilda skäl för att domstol ska pröva saken. Utredningen anser att möjligheten för åklagare att fatta beslut ska finnas kvar, men att bestämmelsen ska ändras och förtydligas på tre sätt. För det första föreslår vi att det ska förtydligas vad som avses med betydande belopp. Den praxis som har vuxit fram innebär att egen- dom som bedöms ha ett värde överstigande fem prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken (vid den tid då beslaget verkställdes) har ansetts ha ett betydande värde. I och med att det enligt förfarandelag finns ett mer fixerat belopp i de fall då polisanställd personal kan fatta beslut om förverkande finns anled- ning att på samma sätt klargöra i lagen vilken rätt en åklagare har att fatta beslut. Den gräns som följer av praxis förefaller väl avvägd. För att klargöra att det är fråga om en bedömning som måste ske på ett ibland osäkert underlag föreslås emellertid att det i lagen ska anges att åklagarens möjlighet att besluta om förverkande förutsätter att En ny förfarandelag om rättegången vid förverkande och företagsbot egendomen inte bedöms ha ett värde som överstiger fem prisbas- belopp. För det andra har vi i förslaget till en ny förfarandelag valt att ta bort kravet på att domstol ska fatta beslut om det finns särskilda skäl. Vi menar att det är tillräckligt att det i lagrummet anges att åklagare får fatta beslut om förverkande, dvs. att möjligheten för åklagare att fatta beslut görs fakultativ. Om det finns betydelsefulla invänd- ningar mot förverkandet eller dessa är särskilt komplicerade kan åklagaren välja att inte fatta beslut om förverkande. Detsamma gäller om åklagaren förväntar sig att den som beslutet riktas mot kommer anmäla missnöje mot förverkandebeslutet, eftersom det enligt en efterföljande bestämmelse i förfarandelagen innebär att beslutet inte längre ska gälla (se strax nedan). Man kan uttrycka det så att det finns litet att vinna på att åklagare fattar beslut som sedan ändå måste, eller kommer att, tas till domstol. Slutligen uppställs förfarandelag ett krav på att egen- domen ska vara beslagtagen för att åklagare ska kunna fatta beslut om förverkande. Den bestämmelsen har utöver att inskränka åkla- gares möjlighet att fatta beslut om förverkande även inneburit att möjligheterna till strafföreläggande har beskurits. Det har nämligen inte funnits något alternativ till att väcka talan i de fall då åklagare vill värdeförverka egendom även om övriga förutsättningar för att meddela strafföreläggande mot personen varit uppfyllda. Det kan, särskilt mot bakgrund av den tämligen vida möjligheten för åklagare att utfärda strafföreläggande om företagsbot, ifrågasättas om denna ordning är lämplig. I utredningens förslag har kravet på att egendom ska vara beslagtagen därför tagits bort. Det sagda innebär dock att även hänvisningen till prisbasbeloppet ska fast- ställas bör ändras. I stället för att knyta tidpunkten till beslagstid- punkten bör den bestämmas till den dag då beslut om förverkande fattas. Eftersom det är fråga om en uppskattning av egendomens värde och prisbasbeloppet normalt inte ändras på något mer bety- dande sätt kommer den ändringen i praktiken inte att få nämnvärd betydelse för åklagares behörighet att fatta beslut om förverkande. En ny förfarandelag om rättegången vid förverkande och företagsbot 8.6.2Egendom som inte är tillåten att inneha Vårt förslag: Åklagaren ska oavsett egendomens värde, om det inte finns särskilda skäl däremot, pröva en fråga om förverkande av egendom som det är olovligt att inneha. Det gäller även om åtal kommer att väckas för brott som har samband med den egen- dom som förverkas. Utöver den möjlighet att fatta beslut om förverkande som beskrevs ovan föreslås en ny bestämmelse som innebär att åklagaren oavsett egendomens värde ska kunna fatta beslut om förverkande av egen- dom som i sig inte är tillåten att inneha. I många fall framförs t.ex. yrkanden om att narkotika ska förverkas i en domstolsprocess om narkotikabrott. I och med att hantering av narkotika i de flesta fall är straffbar får det betraktas som sällsynt att den tilltalade gör an- språk på att få tillbaka narkotikan och det alldeles oavsett vilken inställning denne har till åtalet. Ofta påstår den tilltalade i stället att hen inte äger narkotikan eller helt saknar kännedom om den (t.ex. om personen i fråga förnekar brott). Av analysbesked som ofta åberopas från Nationellt forensiskt centrum följer dessutom att narkotika förstörs . Narkotikan kommer alltså, oavsett utgången i målet, inte att lämnas tillbaka till den åtalade personen. När det förhåller sig på det sätt som beskrivits ovan menar vi att det är onödigt att tynga domstolsprocessen med yrkanden om för- verkande av egendom vars innehav utgör brott. Förutom att det innebär att domstolsprocessen tyngs i onödan uppstår det inte sällan problem i den praktiska hanteringen av den här typen av egendom, framför allt om åtalet ogillas eller om brottet preskriberas. Dom- stolar hanterar i det läget förverkandefrågan på olika sätt. Vissa förverkar föremålet trots att åtalet ogillas medan andra ogillar för- verkandeyrkandet. Detta innebär naturligtvis inte att den tilltalade får tillbaka narkotikan eller ett vapen som denne inte har tillåtelse att inneha. I stället får åklagaren antingen fatta ett beslut riktat mot okänd eller väcka en talan om förverkande mot okänd gärningsperson för att på så vis få en dom där egendomen förverkas. Båda dessa alter- nativ innebär ett onödigt utnyttjande av såväl åklagares som dom- stolars resurser. Det bör därför införas en reglering som innebär att åklagare ska besluta om förverkande av egendom som i sig är otillåten att inneha och att så kan ske oavsett om det väcks åtal eller inte. En ny förfarandelag om rättegången vid förverkande och företagsbot det finns särskilda skäl, vilket kan vara bl.a. att det invänds att egen- domen av något skäl får innehas, ska åklagaren kunna välja att i stället väcka talan om förverkande (i första hand i samband med brottmålsprocessen). Det förtjänar att påpekas att utredningen i denna del förutsätter att verksamhetsstöd utvecklas på så vis att det inte kommer innebära något påtagligt merarbete för åklagare att både besluta om förverkande av egendom och väcka åtal för brott. Den föreslagna bestämmelsen tar i första hand sikte på narkotiska preparat där det inte råder någon tveksamhet om att substansen är otillåten att inneha. Även vapen och sprängämnen bör emellertid kunna förverkas om det är fråga om den typ av vapen eller sprängämne som det aldrig kan vara tillåtet att inneha som pri- vatperson eller där det inte finns någon invändning från den miss- tänkte om att denne har rätt att inneha vapnet eller ämnet. Om sådan invändning framförs bör frågan dock även i fortsättningen avgöras av domstol. Den föreslagna bestämmelsen innebär alltså sammanfattningsvis att åklagare inte annat än undantagsvis ska väcka talan såvitt avser förverkande av narkotika, eller annan egendom som inte är tillåten att inneha. I stället kan den frågan hanteras på kammaren. För att säkerställa att ett beslut om förverkande inte ska betraktas som ett rättegångshinder föreslås att det anges i paragrafen att det inte finns något hinder mot att hantera förverkandefrågan trots att åtal väcks. 8.6.3Anställda vid och Säkerhetspolisen får besluta om ordinärt förverkande av brottsvinster Vårt förslag: Anställda vid och Säkerhets- polisen som fått särskild delegation ska, precis som enligt nu gällande förfarandelag, kunna besluta om ordinärt förverkande av brottsvinster eller förverkande av annat än brottsvinster om värdet av egendomen inte bedöms överstiga en tiondel av pris- basbeloppet på beslutsdagen. Beslut ska kunna fattas trots att egendomen inte är tagen i beslag. En ny förfarandelag om rättegången vid förverkande och företagsbot Vår bedömning: Särskilt förordnade befattningshavare vid Tull- verket och bör ha kvar den befogenhet att fatta beslut om förverkande som följer av 32 § lagen (2000:1225) om straff för smuggling och 3 a § lagen (2008:322) om och befogenheter att ingripa mot rattfylleri- brott. I och med att det pågår en samlad översyn över uppdrag förefaller det lämpligast om Utred- ningen om en samlad lagstiftning om befogenheter (Fi 2021:04) överväger om regleringen beträffande ska ändras i något avseende. förfarandelag finns i 3 § en reglering som anger att polis- man eller anställd som fått särskilt bemyndigande är behöriga att i vissa fall fatta beslut om förverkande. Att anställda vid polisen kan fatta beslut om förverkande i vissa fall innebär alltså i sig ingen förändring. Regleringen bör dock ändras på så vis att det inte ska finnas ett krav på att egendomen är tagen i beslag. Vi menar att det bör klargöras att även anställda vid ska ha samma möjlighet att fatta beslut om förverkande. Av 32 § lagen (2000:1225) om straff för smuggling (smugglings- lagen) och 3 a § lagen (2008:322) om och Kustbevak- ningens befogenheter att ingripa mot rattfylleribrott följer att en särskilt förordnad befattningshavare vid respektive vid får fatta beslut om förverkande vid brott enligt nämnda lagar. Utredningen föreslår samma befogenhet bör kvarstå och att den hänvisning som görs till förfarandelag ska ändras så att hänvisningen i stället görs till den nya förfarandelagen. Utredningen överlämnar till Utredningen om en samlad lagstiftning om befogenheter (Fi 2021:04) att överväga om Tull- verkets befogenhet i det här avseendet bör ändras på något vis samt om det vore lämpligare att reglera befogenhet direkt i den nya förfarandelagen i stället för i smugglingslagen respektive i lagen (2008:322) om och befogen- heter att ingripa mot rattfylleribrott. En ny förfarandelag om rättegången vid förverkande och företagsbot 8.6.4Den som är missnöjd ska anmäla missnöje med beslutet Vårt förslag: På samma sätt som enligt förfarandelag ska det finnas en bestämmelse i den nya förfarandelagen om vad som ska gälla om förverkandesvaranden är missnöjd med ett beslut om förverkande som fattats av annan myndighet än domstol. Den reglering som finns ska vara kvar, vilket bl.a. innebär att beslut ska meddelas skriftligen, att den som drabbats av beslaget ska anmäla missnöje om hen inte är nöjd med beslutet och att åklagare då antingen ska häva beslaget eller väcka talan om förverkande i domstol. Även möjligheten att genom strafföreläggande förelägga före- tagsbot ska behållas och överföras till den nya förfarandelagen. förfarandelag finns ett regelverk som bl.a. anger att beslut som åklagare och polis fattar med stöd av lagen ska vara skriftligt, att den som drabbas av beslutet kan anmäla missnöje med det inom viss samt att beslutet om förverkande under sådana förhållanden inte längre ska gälla. Regleringen bör, med vissa anpassningar, överföras till den nya förfarandelagen. I 5 § förfarandelag regleras möjligheten att genom strafföreläggande förelägga företag företagsbot. Också den regler- ingen bör behållas och överföras till den nya förfarandelagen. 8.7.1Särskild talan om förverkande och företagsbot Vårt förslag: Det ska framgå av lagen att en talan om förverkande eller företagsbot prövas av tingsrätten efter särskild talan av åklagare, om frågan inte prövas av åklagare eller anställd vid Polis- myndigheten, Säkerhetspolisen eller . Rätten ska alltså inte ta upp frågan om förverkande självmant. Den nya förfarandelagen bör göras så tydlig som möjligt. Det bör därför uttryckligen anges i lagen att en talan om företagsbot eller förverkande ska prövas av tingsrätten endast efter att åklagare väckt En ny förfarandelag om rättegången vid förverkande och företagsbot särskild talan om saken. Rätten ska alltså inte ta upp frågan om för- verkande självmant (ex officio). Det föreslås att en reglering som anger detta tas in i den nya förfarandelagen. En fråga om förverkande bör alltså prövas av rätten först sedan åklagaren har väckt talan mot förverkandesvaranden. Detsamma gäller som huvudregel beträffande åtal för brott enligt 20 kap. 1 § . 8.7.2Särskild talan om utvidgat förverkande av brottsvinster Vårt förslag: Av den nya förfarandelagen ska framgå att en talan om förverkande enligt lagen kan handläggas antingen i en egen rättegång eller tillsammans med prövningen av åtal för brott som har samband med förverkandefrågan. En särskild talan om utvidgat förverkande av brottsvinster får väckas med målet som rör det förverkandeutlösande brottet. Om åklagaren av någon anledning väljer att inte väcka talan om utvidgat förverkande av brottsvinster med åtalet avseende det förverkandeutlösande brottet får förverkandetalan dock väckas först när domen om det förverkandeutlösande brottet har fått laga kraft. Talan ska i det sist nämnda fallet väckas från lagakraftvunnen dom. förfarandelag anges inte explicit att en förverkandetalan enligt lagen kan handläggas i en egen rättegång eller tillsammans med rättegången där åtal för brott prövas. Båda varianterna har dock förekommit i praktiken och det kan inte anses finnas något hinder mot någon av dem. Vi menar att det i förtydligande syfte bör före- skrivas direkt i lagen vad som gäller i detta avseende. Dessutom före- slås (jfr strax nedan) en ändring i förhållande till för- farandelag beträffande särskild talan om utvidgat förverkande och då blir lagen enklare att tillämpa om det finns en klar huvudregel att förhålla sig till. förfarandelag finns en reglering om när i tiden en särskild talan om utvidgat förverkande kan väckas. Enligt den nuva- rande regleringen i 3 § får en särskild talan om utvidgat förverkande inte väckas förrän domen om det förverkandeutlösande brottet har fått laga kraft. Vi har uppmärksammats på att det finns vissa problem En ny förfarandelag om rättegången vid förverkande och företagsbot med den nuvarande regleringen. Ett problem är att regelverket kring hur en utredning om utvidgat förverkande som sker i efterhand ska genomföras är otydligt. Detta har såvitt vi har kunnat förstå inne- burit att det sällan vidtas utredningar om utvidgat förverkanden mot annan än den som döms för det förverkandeutlösande brottet. Det är naturligtvis olyckligt om regelverket som omgärdar förfarandet motverkar förverkandeformens effektiva utnyttjande. För att komma tillrätta med detta samt för att säkerställa att alla brottsvinster som kan förverkas verkligen gör det, finns skäl att ändra lagstiftningen i det här avseendet så att en särskild talan om utvidgat förverkande kan föras med rättegången om det förverkandeutlösande brottet. Det förefaller också sannolikt att man skulle uppnå vissa samordningsfördelar om det vore möjligt att föra en särskild talan om utvidgat förverkande med det brott- mål som rör det förverkandeutlösande brottet. En nackdel med en sådan ordning är att det skulle kunna innebära att en fällande tings- rättsdom som också innehåller ett beslut om utvidgat förverkande mot annan än den som döms för det förverkandeutlösande brottet överklagas enbart av den tilltalade. Om en högre instans då ogillar åtalet skulle den mindre tillfredsställande situationen uppstå att det finns en lagakraftvunnen dom om förverkande, men ingen dom om ett förverkandeutlösande brott. Efter överväganden för och emot har utredningen ändå stannat för att föreslå att det vid sidan av vad som gäller ska vara möjligt att föra en särskild talan om utvidgat förverkande av brottsvinster med målet om det förverkandeutlösande brottet. Enligt utredningens mening finns inga avgörande principiella skillnader mellan den nu beskrivna situationen och den situation som kan uppstå i andra sammanhang, t.ex. när två personer åtalas för delaktighet i samma brott och enbart gärningsmannen väljer att överklaga domen till hovrätten. Om hovrätten i det läget skulle ogilla domen mot gär- ningsmannen genom en bedömning som går ut på att det som påståtts i åtalet inte varit brottsligt kommer den lagakraftvunna domen ändå gälla mot den person som valt att inte överklaga. I båda fallen bygger resultatet i tingsrätten på den bedömning som görs där. Det förhål- landet att regleringen avseende utvidgat förverkande bygger på en fällande dom bör härvid inte tillmätas någon betydelse från prin- cipiell synpunkt. En ny förfarandelag om rättegången vid förverkande och företagsbot Om åklagaren av någon anledning skulle välja att inte väcka sär- skild talan om utvidgat förverkande mot annan än den som åtalas för det förverkandeutlösande brottet med brottmålet bör dock samma regel gälla som har gällt, nämligen att det ska finnas en lagakraftvunnen brottmålsdom. I de fallen har man, såvitt vi kan be- döma, inget att vinna på att låta den särskilda talan handläggas innan det har bedömts att det finns ett förverkandeutlösande brott. I den nya förfarandelagen bör det alltså anges att en särskild talan om utvidgat förverkande av brottsvinster får handläggas med målet som rör det förverkandeutlösande brottet eller annars efter att domen i det målet har vunnit laga kraft. I det senare fallet får de utredningsbestämmelser som det hänvisas till i den nya förfaran- delagen tillämpas (dvs. regler om brottmål). Vårt förslag: En reglering införs i den nya förfarandelagen som pekar ut vilken domstol som är behörig att pröva en särskild talan om förverkande och företagsbot. En talan om ordinärt och utvidgat förverkande av brotts- vinster samt om förverkande av annat än brottsvinster ska väckas vid den domstol som enligt 19 kap. hade varit behörig att pröva det brott som förverkandet stöder sig på. Talan om självständigt förverkande av brottsvinster ska väckas vid domstolen på den ort där egendomen påträffades. En särskild talan om företagsbot ska väckas vid domstolen på den ort där det brott som företagsboten grundas på begicks. En talan om förverkande eller företagsbot får även tas upp av den domstol där den som talan riktas mot svarar i tvistemål eller domstolen på den ort där personen mera varaktigt uppehåller sig, om rätten med hänsyn till utredningen och omständigheterna i övrigt finner det lämpligt. I 1986 och förfarandelagar saknas bestämmelser om vilken domstol som ska pröva en särskild talan om förverkande. Det inne- bär att regler har gällt. Om det inte var för att behörig domstol behöver pekas ut för den nya förverkande- formen självständigt förverkande av brottsvinster hade den rådande En ny förfarandelag om rättegången vid förverkande och företagsbot ordningen kunnat bestå, men när det nu finns behov av en bestäm- melse för självständigt förverkande av brottsvinster menar vi att regleringen blir tydligare om behörighetsfrågan i samtliga fall regle- ras uttryckligen i den nya förfarandelagen.