sou · H9B356 · 2022-01-01 00:00:00 — Enligt 3 kap. 13 § kan som utgångspunkt ett sådant moderskap inte erkännas till ett barn som redan har en far, till ett barn som har en mor enligt 3 § eller till ett barn för vilket faderskap kan fastställas. Inte heller kan sådant moderskap erkännas till ett barn som är adopterat. Enligt 6 kap. 34 § kan ett fastställt moderskap upphävas genom domstols- beslut, om det har klarlagts att det inte finns ett i 3 § avsett förhål- lande mellan den som har fastställts vara mor och barnet. I 7 kap. finns bestämmelser som hör till den internationella privat- rättens område. Bestämmelserna i 7 kap. 41 § gäller moderskap di- rekt med stöd av lag. Här föreskrivs att finsk lag ska tillämpas i fråga om bestämmande av moderskap direkt med stöd av lag, om den vars moderskap det är fråga om var bosatt i vid barnets födelse eller innan barnet föddes, eller inte är bosatt i någon stat vid barnets födelse och vistas i eller är asylsökande i vid barnets födelse. I andra fall bestäms ett moderskap direkt med stöd av lag enligt tillämplig lag i den stat där den vars moderskap det är fråga om var bosatt vid barnets födelse, eller den vars moderskap det är fråga om vistas eller är asylsökande, om hon då inte var bosatt i någon stat. I 7 kap. 45 § finns bestämmelser om erkännande av utländska be- slut. Ett beslut om moderskap som har meddelats i en främmande stat och som är giltigt i den staten erkänns som utgångspunkt i Fin- land utan särskild fastställelse. Ett beslut som har meddelats i en an- nan stat erkänns dock inte under vissa förutsättningar. Det erkänns inte om den utländska myndighetens behörighet inte har grundat sig på en parts bosättning, hemvist eller medborgarskap eller någon an- nan sådan anknytning med beaktande av vilken myndigheten skulle ha haft grundad anledning att ta upp ärendet till behandling. Ett be- slut erkänns inte heller om beslutet har meddelats mot en utebliven part och stämningsansökan eller motsvarande handling inte har del- getts denne i så god tid och på ett sådant sätt att han eller hon skulle Föräldraskap efter assisterad befruktning utomlands ha kunnat förbereda sitt svaromål. Vidare erkänns beslutet inte om det strider mot ett finskt moderskapsbeslut i fråga om vilket rätte- gången har inletts före den rättegång som har lett till det utländska beslutet. Dessutom erkänns inte ett beslut som strider mot ett tidi- gare utländskt moderskapsbeslut som erkänns i . Slutligen erkänns inte ett beslut om det inte är förenligt med grunderna för rättsordning. Ett beslut genom vilket någon har fastställts vara barnets mor i stället för den mor som har fött barnet, kan erkännas endast om beslutet har meddelats i den stat där den som har fastställts vara mor var bosatt vid barnets födelse och där hon har bott utan avbrott innan barnet föddes eller erkänns i den stat där den som har fastställts vara mor var bosatt vid barnets födelse och där hon har bott utan avbrott innan barnet föddes (7 kap. 45 § tredje stycket). Som ett beslut i bestämmelsens mening avses ett beslut av en dom- stol eller annan myndighet samt fastställelse eller registrering av en rättshandling, om förhållandet mellan barnet och kvinnan till följd av en sådan åtgärd betraktas som ett moderskapsförhållande eller om ett moderskapsförhållande till följd av en sådan åtgärd anses ha blivit upphävt i den stat där registreringen har skett eller någon annan motsvarande åtgärd har vidtagits (7 kap. 45 § fjärde stycket). Bestämmelserna i 1 kap. 2 § och i 7 kap. ska tillämpas också när barnet har fötts före ikraftträdandet av lagen. De övriga bestämmel- serna i lagen ska tillämpas om ett i 1 kap. 3 § avsett samtycke till assi- sterad befruktning har getts efter ikraftträdandet av lagen. Den föräldraskapsrättsliga regleringen finns i den isländska barnlagen. Liksom i svensk och dansk rätt finns en särskild regel om moderska- pet för de barn som kommer till genom en assisterad befruktning. I barnlagens artikel 6 anges således att barnets mor är den kvinna som föder barnet. En äggdonator kan inte anses som barnets mor. En man som har gett sitt samtycke till att hans hustru eller regi- strerade sambo genomgår en assisterad befruktning enligt lagen om artificiell befruktning, anses som barnets far. Om samtycket i stället har lämnats av en kvinnas hustru eller partner, ska hustrun eller part- Föräldraskap efter assisterad befruktning utomlands nern anses som barnets förälder. En man som enligt lagen om artifi- ciell befruktning donerar spermier till någon annan än sin maka eller partner, kan inte genom dom fastställas som far till det eller de barn som tillkommer genom en assisterad befruktning med hans sper- mier. Däremot ska en man som har donerat spermier i något annat syfte anses som barnets far. Undantag gäller om spermierna har an- vänts utan mannens kännedom eller efter hans död.4 Den kvinna som föder ett barn anses som barnets mor. Vid assisterad befruktning anses moderns make eller manliga sambo som barnets far om han har samtyckt till behandlingen och det inte är osannolikt att barnet har kommit till genom behandlingen. En spermiedonator kan inte fastställas som barnets far. Om modern är gift eller sambo med en kvinna kan den andra kvinnan under vissa förutsättningar anses som barnets medmor. Medmodern är rättslig förälder till bar- net på samma sätt som modern. Ett barn kan inte ha både en far och en medmor. Det är Barneloven i som reglerar bland annat fastställelse av medmorskap när två kvinnor bildar familj med hjälp av assisterad befruktning i eller i utlandet. sambo eller make kan få status som medmor till barnet om hon har lämnat ett samtycke till assisterad befruktning inför behandlingen och behandlingen har skett på en godkänd hälsoinstitution i eller i utlandet. Det krävs också att spermiedonatorns identitet är känd. Medmorskap följer inte direkt av lagen, men kan fastställas av Folke- registermyndigheten efter begäran samt bekräftas även före barnets födelse. Medmorskap kan fastställas även om en av parterna inte öns- kar att medverka. För barn födda får föräldraskapet för en mors partner eller make fastställas efter en adoption. Det gäller också om förutsättningarna för att fastställa ett medmorskap inte är upp- fyllda.5 4Se SOU 2016:11, s. 201 och dom i Valdís Fjölnisdóttir m.fl. mot , nr 71552/17. 5Se SOU 2018:68, s. 117 f. Föräldraskap efter assisterad befruktning utomlands Enligt brittisk lag är den kvinna som har fött barnet barnets mor, oav- sett om ett donerat ägg använts vid befruktningen eller om befrukt- ningen ägde rum i en utländsk stat (33 § lagen om fertilitetsbehand- ling). Om en kvinna har registrerat sitt partnerskap med en annan kvinna, anses partnern till barnets mor som barnets andra förälder enligt 42 § i samma lag, såvida det inte framgår att partnern inte har samtyckt till befruktningen. Bestämmelsen gäller oberoende av var befruktningen utfördes. 4.2.1Föräldraskap för en kvinna efter assisterad befruktning utomlands Förslag: Det ska införas bestämmelser om föräldraskap i inter- nationella situationer för den kvinna i en samkönad relation som inte själv har fött barnet. Bestämmelserna ska införas i lagen (1985:367) om internationella faderskapsfrågor. Lagen ska byta namn till lagen om föräldraskap i internationella situationer. Motsvarande bestämmelser ska införas för nordiska förhål- landen i lagen (1979:1001) om erkännande av nordiska faderskaps- avgöranden. Denna lag ska byta namn till lag om erkännande av nordiska faderskaps- och föräldraskapsavgöranden. Bedömning: Några ändringar i lag (1936:79) om erkännande och verkställighet av dom som meddelats i behövs inte. Den kvinna i en samkönad relation som inte själv fött barnet bör i benämnas förälder på samma sätt som den som blivit förälder enligt 1 kap. 9 § . Konsekvensen av att det saknas regler och behovet av lagändringar För att utländska föräldraskap ska gälla eller erkännas i krävs som utgångspunkt stöd i svensk lag (se avsnitt 3.3 ovan). Som tidi- gare har konstaterats saknas det lagregler om vad som gäller när en Föräldraskap efter assisterad befruktning utomlands fråga om föräldraskap för den kvinna i ett samkönat par som inte har fött barnet har internationell anknytning. Som redovisats inled- ningsvis i detta kapitel kan det konstateras att sådana för- äldraskap förekommer i andra länder, inte minst i direkta närhet. Den kvinna som fött barnet blir rättsligt erkänd som mor till bar- net i enligt principen om moderskap (mater est-principen) utan särskilt lagstöd. Det är också möjligt att i föra en fast- ställelsetalan om moderskapet enligt 13 kap. 2 § om det skulle råda ovisshet om rättsförhållandet. Den andra kvinnan har inte samma möjlighet som vid ett faderskap att rättsligt bli betraktad som förälder enbart på grund av utländsk lag, utländskt domstolsavgörande eller utländsk bekräftelse. Den andra kvinnan är i stället hänvisad till regleringen i materiell svensk rätt, såsom att få föräldraskapet fastställt eller att inleda ett adoptionsärende. Det sagda gäller oavsett vilket föräldra- skapsbegrepp som används i det andra landet i den aktuella situatio- nen, dvs. också när kvinnan där betecknas som barnets mor, medmor eller motsvarande. Föräldraskapet kan fastställas om kraven i 1 kap. 9 § föräldrabal- ken är uppfyllda. Det förutsätter att modern genomgått en insemi- nation eller befruktning utanför kroppen enligt lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. och att det med hänsyn till samtliga omstän- digheter är sannolikt att barnet har tillkommit genom behandlingen. Den kvinna som var moderns make, registrerade partner eller sambo och som samtyckt till behandlingen ska anses som barnets förälder. Detsamma gäller om behandlingen utförts vid en behörig inrättning i utlandet och barnet har rätt att ta del av uppgifter om spermie- donatorn. Föräldraskap enligt 1 kap. 9 § fastställs ge- nom bekräftelse eller dom. Så länge föräldrarna är gifta, registrerade partners eller sambor kan också i regel en adoption genomföras i och ett rättsligt föräldraskap därigenom åstadkommas. Om kvinnorna inte längre le- ver tillsammans på detta sätt, saknas dock även den möjligheten. Det skulle nämligen innebära att moderns föräldraskap utsläcks, vilket inte kan anses tillgodose barnets rättigheter eller vara till barnets bästa.6 Avsaknaden av bestämmelser innebär att föräldrarna och barnet inte sällan måste genomgå en onödig och mer utdragen process för 6Se 4 kap. 21 och 22 §§ och jfr NJA 2006 s. 505. Föräldraskap efter assisterad befruktning utomlands att uppnå samma familjerättsliga situation som etablerats utomlands. Trots att kvinnan i det andra landet betraktas som förälder till barnet antingen direkt på grund av lag eller till följd av ett avgörande eller fastställelse i annan form, måste en ny process inledas vid familjens flytt till för att få underlag för ett materiellt ställningstagande här. En fastställelse av föräldraskap genom bekräftelse förutsätter att socialnämnden är involverad, vilket kan ta tid. Och om det inte finns förutsättningar för en sådan fastställelse, utan paret är hänvisade till adoption, tar processen typiskt sett . För svenska medborgare bosatta utomlands kan detta dessutom innebära särskilda svårigheter. För att det ska kunna fastställas ett för- äldraskap genom bekräftelse, under medverkan av socialnämnden, krävs att barnet har hemvist i . Det är vidare inte säkert att en adoptionsansökan kan prövas i , eftersom det krävs särskilda skäl för att svensk domstol ska pröva ansökan när barnet och föräld- rarna saknar hemvist här.7 Vidare torde en adoption inte kunna genom- föras i hemvistlandet där sökanden redan är att anse som förälder. Det finns i de aktuella situationerna alltså ofta i och för sig en möjlighet i svensk rätt att få en föräldrarelation mellan barnet och kvinnan prövad och fastställd, men det är i regel mer opraktiskt och tar än om det utländska föräldraskapet skulle kunna erkän- nas. Den nuvarande ordningen har i flera fall också väckt frågor som handlat om särbehandling och diskriminering på grund av kön och sexuell läggning.8 som kvinnan inte registreras som förälder i folk- bokföringen, påverkar det möjligheterna för henne att kunna ta del i vårdnaden om barnet och t.ex. företräda barnet i kontakter med myndigheter och förskola. I gjordes det tidigare skillnad avseende faderskap och föräldraskap vid assisterad befruktning med donerade spermier i fall där modern var gift eller sambo med en man jämfört med fall då hon var gift eller sambo med en kvinna. Detta har ändrats och samma regler gäller nu oavsett om det är fråga om faderskap eller för- äldraskap. Åtskillnaden ansågs alltså inte längre ha tillräckligt starka 7Se 4 kap. 2 § andra stycket och 2 § punkten 3 i lag (2018:1289) om adoption i internationella situationer. 8Se HFD 2020 ref. 13, Hovrätten över och dom i mål T 183-19 samt Justitiekanslerns beslut (diarienr: 2020/6055, 2020/6053 och 2020/5915). I vart fall ett av ärendena har efter Justitiekanslerns beslut förts vidare till Europa- domstolen. Föräldraskap efter assisterad befruktning utomlands skäl för sig (jfr prop. 2017/18:155 s. 52 f.). I förhållande till de inter- nationella faderskapslagarna kvarstår skillnaden dock, vilket inte är motiverat. Fram till relativt torde det dock inte ha funnits ett tillräckligt praktiskt behov av sådana regler för andra situationer än faderskap. Det är först som det, till följd av rättsut- vecklingen i andra länder och den ökade rörligheten över gränserna, har blivit en praktiskt angelägen fråga; i de länder som har lagstift- ning om föräldraskap i samkönade relationer har lagstiftningen in- förts relativt . Även i internationella situationer bör lagstiftningen förstås ut- vecklas i takt med samhället i övrigt. I enlighet med lagstiftarens tidi- gare ställningstaganden bör den föräldraskapsrättsliga regleringen inte utan tungt vägande skäl skilja på personer beroende på kön eller sex- uell läggning.9 Den principen bör också gälla situationer med inter- nationell koppling. En globaliserad värld har medfört att familjer i allt större utsträck- ning rör sig över gränserna. Det svenska regelverket måste därför inte bara kunna fungera för olika familjer som bildas i , utan även för familjer som flyttat hit från andra länder. De skäl som ligger bakom reglerna är lika giltiga oavsett om det är fråga om faderskap eller andra rättsliga föräldraskap. I fråga om familjer som flyttar till från andra länder är det lika angeläget att det går att göra en relation mellan barnet och dess förälder (som är giltig i hemlandet) gällande även i . Ett föräldraskap som har fastställts eller på annat sätt uppstått i utlandet för den kvinna i en samkönad relation som inte har fött barnet bör därför också kun- na göras gällande vid en flytt till . Motsvarande bör gälla också när det handlar om svenska medborgare som har sin hemvist utomlands, även om de inte har för avsikt att flytta till . Det utländska föräldraskapets giltighet i kan nämligen ha bety- delse bland annat för barnets möjlighet att bli svensk medborgare och förvärva namn enligt svenska regler (se 2 § lag 2001:82 om svenskt medborgarskap samt 4, 5 och 9 §§ lagen 2016:1013 om personnamn). Se också betänkandet Olika vägar till föräldraskap (SOU 2016:11) kapitel 5.4 och 5.5 för en beskrivning av reglerna om ett barns folk- bokföring, medborgarskap, inresa och bosättning i , för vilka det rättsliga föräldraskapet kan ha betydelse. 2020/21:176, s. 25, prop. 2017/18:155 s. 52 och prop. 2017/18:121, s. 31. Föräldraskap efter assisterad befruktning utomlands Mot denna bakgrund behöver regleringen i internationella situa- tioner anpassas och regler införas för att förenkla och hantera de situationer som nämnts. Det bör alltså införas bestämmelser om föräldraskap i internationella situationer för den kvinna i en sam- könad relation som inte själv har fött barnet. Som ska framgå nedan framstår det som mest ändamålsenligt att så långt som möjligt ut- forma de nya reglerna efter de regler som finns beträffande faderskap i internationella situationer. Ett alternativ skulle kunna vara att föreslå en ny lag som skulle ersätta lagen (1985:367) om internationella faderskapsfrågor. Det skulle dock kräva överväganden i fråga om faderskap som inte om- fattas av utredningens uppdrag. Utredningen föreslår därför att de bestämmelser som krävs med anledning av de föräldraskap som be- handlas här ska införas i den befintliga lagen och att lagen byter namn. Som kommer att framgå i avsnitt 6 föreslår utredningen också bestäm- melser i den lagen som gäller moderskap i internationella situationer. Det föreslås därför att lagen ska benämnas lag om föräldraskap i inter- nationella situationer.10 Namnet kommer därmed att omfatta moder- skap, faderskap och föräldraskap för en kvinna i en samkönad relation. Följderna av att ett utländskt föräldraskap får giltighet i Att utländska föräldraskap erkänns eller gäller i innebär inte att dessa föräldraskap måste uppfylla de svenska kraven för en assi- sterad befruktning. Så ser inte heller reglerna ut när det gäller giltig- heten av utländska faderskap. I internationella situationer kan det bli fråga om att acceptera förhållanden som inte överensstämmer med den svenska materiella regleringen, såsom exempelvis att det saknas uppgift om spermadonatorn. Det är dessutom fråga om ett befintligt föräldraskap för ett barn som redan är fött, till skillnad från när en assisterad befruktning ska genomföras. Det kan inte anses vara till bar- nets bästa att vägra godta ett utländskt föräldraskap för att barnet inte tillkommit enligt svenska materiella regler i dessa fall. Inte kan det på grund av detta anses strida mot ordre public-förbehållet att ett utländskt föräldraskap för den kvinna i en samkönad relation som inte själv har fött barnet får giltighet i . 10Jämför t.ex. benämningen av lagen (2019:234) om makars och sambors förmögenhetsför- hållanden i internationella situationer, lagen (2018:1289) om adoption i internationella situa- tioner och lagen (2015:417) om arv i internationella situationer. Föräldraskap efter assisterad befruktning utomlands Ett utländskt föräldraskap för den kvinna i en samkönad relation som inte fött barnet och som gäller eller erkänns i ska ges samma rättsverkningar som föräldraskap enligt 1 kap. 9 § föräldra- balken. Detta behöver inte framgå uttryckligen av lagen. Den nordiska lagen bör ändras, däremot inte den lag som gäller i förhållande till I nordiska situationer finns det i lagen (1979:1001) om erkännande av nordiska faderskapsavgöranden särskilda regler som gäller för fa- derskap. Denna lag innehåller, liksom lagen om internationella fa- derskapsfrågor, redan en bestämmelse om föräldraskap enligt 1 kap. 9 § som tar sikte på konkurrerande situationer (5 §). Bestämmelsen infördes i samband med att bland annat motsvarande lagändringar gjordes i lagen om internationella faderskapsfrågor (prop. 2004/05:137, s. 48 f. och 69 f.) Det krävs regler avseende föräldraskap för den kvinna i en sam- könad relation som inte själv har fött barnet även i nordiska situa- tioner. Det finns starka skäl att behandla sådana föräldraskap och faderskap likvärdigt. Lagändringar bör därför göras även i lagen (1979:1001) om erkännande av nordiska faderskapsavgöranden. Lagen föreslås byta namn till lagen om erkännande av nordiska faderskaps- och föräldraskapsavgöranden för att spegla det innehåll lagen kom- mer få genom de ändringar som föreslås nedan. Lagen (1979:1001) om erkännande av nordiska faderskaps- avgöranden bygger på ett lagstiftningssamarbete mellan de nordiska länderna. De ändringar som utredningen föreslår nedan innebär inte att lagens tillämpningsområde inskränks, utan att föräldraskap för den kvinna i en samkönad relation som inte fött barnet som utgångs- punkt också ska få giltighet i även i internordiska fall. Övriga nordiska länder erkänner redan på mer eller mindre formella grunder motsvarande svenska föräldraskap. Utredningen kan inte se några hinder mot att föreslå sådana ändringar i den aktuella lagen även om det nu inte är fråga om ett lagstiftningssamarbete med övriga länder i frågan. Lagen (1936:79) om erkännande och verkställighet av dom som meddelats i gäller vid sidan av lagen (1985:367) om inter- nationella faderskapsfrågor. Detta innebär att en schweizisk dom om föräldraskap skulle kunna erkännas enligt regleringen i båda lagarna. Föräldraskap efter assisterad befruktning utomlands Några ändringar i 1936-års lag bedöms därmed inte behövas för att uppnå syftet med de lagändringar som föreslås. Kvinnan bör benämnas förälder I samband med att möjligheten att bli förälder enligt 1 kap. 9 § föräld- rabalken infördes, övervägdes hur detta föräldraskap skulle benämnas i lag. För att undvika missförstånd ansågs att den födande kvinnans partner skulle benämnas som förälder och inte som mor, medför- älder eller medmor, eftersom det skulle vara fråga om ett helt likvär- digt föräldraskap (se prop. 2004/05:137, s. 43 f.). En ny föräldrarätt- slig beteckning skulle kunna medföra både praktiska och lagtekniska svårigheter. Föräldraskapet i internationella situationer för den kvinna i en samkönad relation som inte har fött barnet bör lämpligen anpassas till terminologin i nationell materiell rätt (se 1 kap. 9 § för- äldrabalken och även 6 a § lag (1985:367) om internationella fader- skapsfrågor, 5 § lag (1979:1001) om erkännande av nordiska fader- skapsavgöranden). Benämningen bör alltså också fortsatt vara ”för- älder” i , oavsett hur föräldraskapet benämnts utomlands. Det ska i sammanhanget framhållas att regeringen har tillsatt en utredning som ska ta ställning till bland annat hur reglerna om för- äldraskap kan utformas för att bli mer överskådliga, enhetliga, hel- täckande, könsneutrala och inkluderande samt enklare att tillämpa (se Dir. 2020:132). 4.2.2Giltighet och erkännande av föräldraskap för den kvinna i en samkönad relation som inte har fött barnet Förslag: Bestämmelserna om föräldraskap i internationella situa- tioner för den kvinna i en samkönad relation som inte själv har fött barnet ska utformas på motsvarande sätt som reglerna om faderskap i lagen (1985:367) om internationella faderskapsfrågor och lagen (1979:1001) om erkännande av nordiska faderskaps- avgöranden. De befintliga reglerna avseende faderskap i internationella situatio- ner bedöms fungera väl och vara välavvägda. Föräldraskap efter assisterad befruktning utomlands i internationella situationer bör därför så långt som möjligt utformas på motsvarande sätt som för utländska faderskap (se avsnitt 3.3), vilket också bäst tillgodoser en likabehandling. Även i lagen (1979:1001) om erkännande av nordiska faderskapsavgöranden bör reglerna ut- formas som motsvarande regler för faderskap. Utredningen återkommer i det följande till vilka enskilda bestäm- melser som bör ändras. Föräldraskap på grund av utländsk lag Förslag: Om ett barns mor är eller har varit gift med en kvinna, ska frågan om den kvinna som inte har fött barnet är att anse som barnets förälder i första hand bedömas enligt lagen i det land där barnet vid födelsen hade hemvist. Om den kvinna som inte har fött barnet inte anses som barnets förälder enligt den lagen, ska frågan i stället bedömas enligt lagen i barnets medborgarskaps- land vid födelsen. Om barnet vid födelsen fick hemvist i , ska alltid svensk lag tillämpas. Talan om fastställande av ett sådant föräldraskap eller om hä- vande av ett sådant föräldraskap ska prövas enligt lagen i den stat där barnet har hemvist när talan avgörs i första instans. Fråga om ett sådant föräldraskap ska anses hävt genom en fast- ställelse av att en man är barnets far eller en annan kvinna är bar- nets förälder, ska bedömas enligt samma lag som har tillämpats vid fastställelsen. Bedömning: Det behöver inte uttryckligen föreskrivas att den utländska legala föräldraskapspresumtionen även gäller en kvinna som är eller har varit registrerad partner med ett barns mor.