sou · H9B36d2 · 2022-01-01 00:00:00 — I avsnitt 7.2.5 föreslår utredningen att ska få i uppdrag av regeringen att genomföra en analys av vilka statliga för- stärkningsresurser för hälso- och sjukvård och smittskydd som be- höver finnas och vilken eller vilka aktörer som bör bygga upp dessa. Analysen bör genomföras i samverkan med , , Försvarsmakten och Totalförsvarets forsk- ningsinstitut inom ramen för projektet om gemensamma laboratorie- resurser. Det bör också genomföras i samverkan med regionernas laboratorienätverk. Utredningen bedömer att satsningen innebär ökade kostnader för i huvudsak som ansvara för och ska hålla ihop Konsekvenser av utredningens förslag Utredningen föreslår att tillförs 1,4 mil- joner kronor för ett sådant arbete . Det motsvarar en heltidstjänst . Utredningen bedömer att de övriga myndig- heternas deltagande i huvudsak kan lösas inom ramen för den ordi- narie samverkan i laboratoriefrågor som redan sker mellan myndig- heterna och inom laboratorienätverket. Förslaget bedöms inte innebära några ytterligare konsekvenser. 14.5.2Bättre beredskap för insatser utomlands I avsnitt 7.4 redogör utredningen för hälso- och sjukvårdsinsatser utomlands och internationella stöd genom bl.a. stödstyr- kan. Utredningen föreslår i kapitel 7.4.3 att ska få i uppdrag av regeringen att ta fram och genomföra hälso- och sjuk- vårdsspecifik utbildning och övning av personal från regioner som kon- trakterats för katastrofmedicinska insatser utomlands, som komple- ment till de utbildningar MSB genomför för all personal som ingår i stödstyrkan. har som beskrivits i avsnitt 7.4.2 haft i uppdrag att stödja regionerna i arbetet med katastrofmedi- cinska insatser utomlands bl.a. genom utbildning. Regeringen avsatte i budgetpropositionen för –2009 för merkostnader, bl.a. löne- och administrativa kostnader, som del- tagande regioner får med kraven att ha en insatsberedskap för kata- strofmedicinska insatser. beräknades den årliga kostnaden för att vidmakthålla systemet till . Ersättningen var inte tänkt att finansiera insatser utan endast förberedelser och beredskap. Vad utredningen erfar har inte regionerna begärt eller fått ersätt- ning för kostnader för beredskap kopplad till stödstyrkan sedan åt- minstone . Om stödstyrkan skickas iväg på insatser utom- lands har regeringen angett att de kostnader som regionerna får för katastrofmedicinska insatser i utlandet får regleras i efterhand och ersättas av staten. I de fall insatser genomförts har också regionerna fått ersättning samt för genomförda utbildningar och övningar. Eftersom ingen utbildning av personal för att genomföra sjuk- vårdsinsatser utomlands har skett behöver ett utbildnings- koncept uppdateras och utbildningar genomföras. Konsekvenser av utredningens förslag bör finansieras av staten och vara kostnadsfria för den personal från regionerna som är kontrakterad för att delta i katastrofmedicinska insatser utomlands. Utredningen anser dock att regionerna själva bör stå för den arbetstid som åtgår för utbildningarna eftersom utbild- ningen i sig kan ses som kompetensutveckling och att den stärker regionernas allmänna beredskap att hantera katastrofsituationer. För att återuppta sådan utbildningsverksamhet bör Socialstyrel- sen tillföras . Vad avser övrig admini- stration av beredskapen för internationella sjukvårdsinsatser bör detta rymmas inom det anslag på som fått . Förslaget bedöms inte innebära några ytterligare konsekvenser. 14.6Forskning, utbildning och övning I kapitel 9 beskriver utredningen vilket ansvar samt de problem som finns inom forskning, utbildning och övning med avseende på hälso- och sjukvårdens beredskap som olika aktörer har . Ut- redningen redogör också för vilka projekt som pågår och som kan väntas bidra till en bättre beredskap framöver, samt slutligen vilka ytterligare åtgärder utredningen anser behöver genomföras på området. Nedan beskrivs konsekvenserna av utredningens förslag på området. 14.6.1Socialstyrelsen får ansvar för att tillhandahålla nationella utbildnings- och övningsplaner Utredningen föreslår i avsnitt 9.2 att ska få i uppdrag att tillhandahålla nationella utbildningsplaner för hälso- och sjuk- vårdens beredskap. Detta ska vara en löpande uppgift som förs in i myndighetens instruktion. har redan pågående upp- drag från regeringen att ta fram nationella utbildnings- och övnings- planer inom traumavård, omhändertagande av drabbade vid CBRN- händelse, katastrofmedicin och krisstöd samt om hälso- och sjukvår- dens roll i totalförsvaret. När dessa planer är framtagna behöver de göras tillgängliga för kommuner, regioner och andra vårdgivare. Pla- nerna behöver därefter förvaltas, utvecklas och uppdateras . Det kan också behöva tas fram nationella utbildnings- och övnings- Konsekvenser av utredningens förslag planer inom fler områden för att stärka hälso- och sjukvårdens be- redskap. har fått för att ta fram ovan nämnda utbildnings- och övningsplaner.13 För att för- valta dessa utbildnings- och övningsplaner samt att löpande ta fram nya nationella utbildnings- och övningsplaner föreslår utredningen att myndigheten tillförs resurser motsvarande en halvtidstjänst . Enligt ESV (se avsnitt 14.2.2) motsvarar detta vilket föreslås tillföras förvaltningsanslag. uppgår den diskonterade nuvärdes- kostnaden till . Genom förslaget bedöms kommunernas och regionernas arbete med att ta fram utbildningsplaner minska. Förslaget bedöms också öka möjligheterna till att uppnå samordning mellan kommuner och regioner vid händelser som rör mer än en kommun eller region om alla väljer att följa samma utbildningsplaner. För att förslaget ska få avsedd effekt förutsätts att kommuner och regioner genomför ut- bildningarna. 14.6.2Katastrofmedicin ska ingå i hälso- och sjukvårdspersonalens grundutbildning Utredningen föreslår i avsnitt 9.3 att ämnet katastrofmedicin ska in- föras i grundutbildningen för läkare och sjuksköterskor. Det sker genom en ändring i examensordningen för dessa professioner i bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100). Ändringar i examensordningen för läkare och sjuksköterskor medför att lärosäten som ger sådana utbildningsprogram behöver anpassa kurs- och utbildningsplanerna till den nya examensordningen. Det behöver tas fram kunskapsmål för utbildningen i katastrofmedicin och ämnet ska examineras/ten- teras. Det innebär visst arbete för lärosätena och därmed också en viss kostnad. Eftersom kursplanen inte kan utökas behöver prioriteringar genom- föras. Ett införande av kravet på katastrofmedicinsk utbildning inne- bär att något annat måste tas bort eller minska i omfattning. Utred- ningen har inte tagit ställning till vad som kan eller ska tas bort men 13Uppdrag att ta fram nationella utbildnings- och övningsplaner för katastrofmedicinsk bered- skap och civilt försvar samt nationell samordning av utbildning och övning (S2021/02922 [delvis]). Konsekvenser av utredningens förslag anser att katastrofmedicin är en sådan central och viktig del i den medicinska utbildningen att detta svårligen kan uteslutas. Eftersom den totala utbildningen inte utökas innebär det inte heller några ökade kostnader förutsatt att det inte finns en skillnad i kostnad mellan den utbildning som införs och den som tas bort. En sådan förändring kan leda till både ökade och minskade kostnader för universiteten. Utredningen föreslår att ska få i uppdrag att till- sammans med referensgrupper från lärosäten, , () och regionerna med flera fastställa en övergripande utbildningsplan och förslag på hur den katastrofmedi- cinska utbildningen ska implementeras samt vilka utbildningsmålen ska vara. För detta arbete tilldelas som även ska ersätta lärosätenas arbete i referensgruppen. Lärosätena ersätts därmed av inom ramen för uppdraget. Lärosätena ska därefter utifrån de ovan nämnda nationellt fram- tagna utbildningsmålen skapa kursplaner. Utredningen bedömer att resurser motsvarande av en heltidstjänst kan krävas för att ta fram kursplanerna hos lärosätena. Utredningen antar en lönekost- nad på 1,4 miljoner för en heltidstjänst inom akademin. Enligt utredning har sju lärosäten i läkarprogrammet: , , , , , och . Kostnaden uppskattas därmed till implementering av kursplanen. Enligt utredningen har 25 lärosäten i sjuksköterskeprogrammet: , , , , , , , , Hög- skolan i , , , , Sophiahemmet Högskola, , , , , , , , Linnéuniver- sitetet, , , , . Kostnaden uppskattas till för att genomföra implementering av kurspla- nen. Den totala diskonterade nuvärdeskostnaden enligt ovan uppgår därmed till för förslaget till och med . Lärosäten får enbart ersättning under implementeringsåret därefter förutsätts utbildningen kunna finansieras inom ram. Konsekvenser av utredningens förslag Förslaget innebär utöver de ekonomiska konsekvenserna ovan att lärosätenas frihet att styra över kursplanerna inskränks. Utredningen har i föregående delbetänkande föreslagit att lärosätena ska se över kursplanerna på frivillig väg men att om detta inte fungerar ska ut- redningen återkomma med ett skarpt förslag. Vad utredningen erfar har inget arbete med att förändra kursplanerna påbörjats. Utredningen anser att katastrofmedicin är en sådan central del i den grundläggande medicinska utbildningen och har avgörande betydelse för att rädda liv. Det kan därför motiveras att inskränka lärosätenas frihet att själva styra över kursplanen. Försvarsberedningen betonar i betänkandet Motståndskraft hälso- och sjukvårdens betydelse för t.ex. försvars- viljan. Kunskaper i att medicinskt kunna omhänderta skadade individer i samband med katastrofer torde också ur ett befolkningsperspektiv vara något man förväntar sig av medicinskt utbildade personer. Om detta saknas i grundutbildningen kan det inte uteslutas att det på- verkar försvarsviljan och tilltron till samhällets förmåga. Utredningen föreslår i avsnitt 9.4 att Regeringen ska inrätta ett sär- skilt forskningsanslag för katastrofmedicin. Medel för detta finns i ramanslag. Inriktningen på forskningen behöver beslutas nationellt utifrån hälso- och sjukvårdens och total- försvarets behov. bör besluta om sådana satsningar. Medelstilldelningen kan genomföras genom riktade utlysningar. Viss del av utlysningarna bör vara riktade mot att sprida kunskap och stödja nationella arbete. bör vidare inrätta ett katastrofmedicinskt råd med ledande företrädare för den katastrofmedicinska expertisen. Det kata- strofmedicinska rådet bör fungera som expertstöd till myndigheten i frågor av betydelse för utvecklingen av den katastrofmedicinska be- redskapen. Det katastrofmedicinska rådet kompletterar det av utred- ningen föreslagna beredskapsrådet. har medel för forskning i sitt förvalt- ningsanslag. Dessa medel bör enligt utredningen kunna anslås i en särskild anslagspost med särskilda anslagsvillkor. Eftersom utbetal- ning till företag inte bedöms vara aktuell saknas behovet av en stöd- ordning. Konsekvenser av utredningens förslag Förslaget att ska genomföra utlysningar kommer innebära ett arbete för myndigheten. Myndigheten genomför dock utbetalning av medel för forskning till katastrofmedicinska centrum vilken är förenad med viss administra- tion. Utredningen förutsätter att denna skett med samma krav på rättssäkerhet och transparens som utlysningsprocessen kräver. Om myndigheten bedömer att utlysningarna effektivast kan ske i sam- verkan med och genom nyttjande av en annan statlig forskningsfinan- siärs infrastruktur anser utredningen att ska behålla ett starkt inflytande över styrningen av forskningen. Utredningen be- dömer därmed att förändringen inte innebär några ökade kostnader. I anslutning till regeringens beslut om en större översyn av smitt- skyddslagen (2004:168) för att bättre anpassa den till framtida pan- demier beslutade regeringen att begränsa detta utredningsuppdrag på området smittskydd och hälsohot genom ett tilläggsdirektiv.14 Ut- ifrån det kvarvarande uppdraget ska utredningen: –analysera förmågan i landet att omhänderta och transportera hög- smittsamma patienter, –rättsligt reglera statens ansvar för försörjningen och finansier- ingen av vacciner vid influensapandemier, samt –analysera om det ur beredskapsperspektiv finns behov av ytterli- gare särskilda förmågor inom på området smittskydd och hälsohot. Utredningen gör utifrån ovanstående flera bedömningar men lämnar endast ett förslag avseende en rättslig reglering av statens ansvar för pandemigaranti och inköp av pandemivaccin. Förändringarna av åta- gandena för staten och huvudmännen för hälso- och sjukvården har tidigare reglerats i enlighet med den kommunala finansieringsprincipen. 2021:69 Tilläggsdirektiv till Utredningen om hälso- och sjukvårdens beredskap. Konsekvenser av utredningens förslag 14.7.1Reglering av statens ansvar för pandemigaranti och inköp av pandemivaccin Utredningen föreslår i avsnitt 10.3 att en ny bestämmelse införs som anger att staten ansvarar för inköp av vaccin som används vid pan- demi samt för kostnaderna för sådana inköp. Bestämmelsen föreslås införas som en ny 7 kap. 4 b § smittskyddslagen (2004:168). Kostnadsansvaret för inköp av vaccin följer samma principer som för övriga läkemedel som köps på rekvisition och som ges i vården. Kostnadernas för sådana läkemedel åvilar formellt regionerna. I prak- tiken har dock kostnaden för att upprätthålla beredskapsavtal för leverans av influensavaccin vid en eventuell pandemi legat på staten. Staten har i praktiken också ansvarat för kostnaderna för inköp av vaccin vid influensapandemin 2009/2010 och under pandemin med utbrottet av covid-19. Regeringen har uttalat att staten även formellt bör ta ansvar för kostnaderna för inköpen av influensavacciner för pandemier, medan regionerna även fortsatt ska vara ansvariga för utförandet av vaccinationerna. Förändringarna av de ekonomiska åtagandena för staten och huvudmännen för hälso- och sjukvården har redan reglerats i enlighet med den kommunala finansieringsprin- cipen, men förändringen av statens och regionernas ansvar har inte reglerats rättsligt.15 Den ekonomiska regleringen genomfördes i sam- band med budgetpropositionen för . Där angav regeringen att fått ett uppdrag om att säkerställa tillgången till vaccin vid en influensapandemi. Detta är en följd av att staten har tagit över ansvaret att tillhandahålla vaccin vid en influensapandemi. fick ökade kostnader för att hantera avtalet och förberedande åtgärder för att kunna ta emot vaccin vid en in- fluensapandemi. Denna kostnad beräknades uppgå till . Utöver det tog staten på sig ansvar för att inköpa vaccin vid en pandemi. Som en följd av det ansvaret beräknade staten att det medförde en kostnad motsvarande . An- slag 1:1 Kommunalekonomisk utjämning minskades därför med 59 mil- joner kronor och beräknades minska med motsvarande belopp och framåt. Av dessa medel överfördes och framåt från anslaget 1:1 Kommunalekonomisk utjämning 15Kommittédirektiv Hälso- och sjukvårdens beredskap och förmåga inför och vid allvarliga händelser i fredstid och höjd beredskap (dir. 2018:77), s. 31 och 38. Konsekvenser av utredningens förslag till anslaget 2:2 Insatser för vaccinberedskap inom utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg.16 Det ska dock noteras att den reglering av kostnadsansvaret som genomfördes beräknades på kostnader för inköp av in- fluensavaccin. Tillverkningen av influensavaccin följer vissa standar- diserade metoder. Nya patogener innebär däremot större utmaningar och kan innebära större kostnader. Med ett allmänt åtagande för staten att ansvara för kostnader för vaccin även vid andra pandemier, mot bakgrund av de sannolikt högre kostnader som vaccination mot en ny patogen innebär, kan det finnas skäl att överväga om det bör genomföras ytterligare en justering av statsbidraget. Staten avsatte för inköp av vaccin och enligt utredningens vetskap utnyttjades majoriteten av de avsatta medlen under dessa år för inköp av covid-19 vaccin17. En betydligt högre summa än de förändringar som gjordes . De tidigare föränd- ringarna byggde även på antagandet att pandemiska influensor sker var 20–och att inköp av vaccin för hela befolkningen skedde för en vaccinationsomgång. Vetskapen om vaccinations- omgångarna av covid-19 visar på ett längre utsträckt vaccinations- behov i flera omgångar. Slutsumman för inköpen av covid-19vaccin är ännu inte möjlig att beräkna. Utredningen bedömer därför att det kan finnas skäl för regeringen att överväga om det utökade statliga ansvaret som föreslås för inköp av vaccin även för andra pandemier bör föranleda ytterligare justeringar av statsbidraget i enlighet med finansieringsprincipen. 14.8Sjuktransporter och samverkan med räddningstjänst I kapitel 11 redovisas utredningens bedömningar och förslag avse- ende prehospitala sjukvårdsinsatser, sjuktransporter och samverkan med räddningstjänst. I det följande redovisas konsekvenserna av ut- redningens förslag. 16Budgetpropositionen – Förslag till statens budget , finansplan och skatte- frågor (prop. 2016/17:1), Utgiftsområde 25, s. 42. 17www.regeringen.se/pressmeddelanden/2021/04/stora-budgetsatsningar-for-att-bekampa- smittspridningen-av-covid-19-och-hantera-pandemins-effekter/: hämtad . Konsekvenser av utredningens förslag 14.8.1Sjukvårdsinsatser på internationellt vatten I avsnitt 11.4 lämnar utredningen förslag om att regeringen ska upp- dra åt , som förvaltningsmyndighet för hälso- och sjuk- vård, att ingå avtal med en eller flera regioner om att dessa åtar sig att mot ersättning utföra sjukvårdsinsatser i samband med Sjöfarts- verkets sjöräddningsinsatser på internationellt vatten där ansvaret för sjöräddning ankommer på svenska myndigheter. Eftersom alla regioner enligt sitt ordinarie ansvar som huvudman för hälso- och sjukvården ansvarar för sjukvårdsinsatser i samband med sjö- och flygräddningstjänst på svenskt territorium, ska ersättning från staten endast avse merkostnader för att även ut- föra sjukvårdsinsatser på internationellt vatten. Enligt uppgifter från genomför myndigheten i genom- snitt 46 utryckningar på internationellt vatten baserat på data till och med , se tabell 14.4 nedan. Enligt Sjö- fartsverket finns det sjukvårdsbehov vid i princip samtliga av dessa uppdrag. Utredningen har därför bedömt att det är rimligt att anta att hälso- och sjukvårdspersonal medföljer vid samtliga sjöräddnings- uppdrag på internationellt vatten. Utifrån ovanstående antaganden har utredningen beräknat kostnaden för att en läkare och en sjuk- sköterska följer med på samtliga utryckningar på internationellt vatten. Utredningen har utgått från antagandet att en utryckning tar en hel arbetsdag i anspråk. Sjukvårdsinsatsen i sig behöver inte pågå så många timmar men det kan inte säkerställas att den hälso- och sjukvårds- personal som följer med vid insatsen kommer tillbaka till samma plats som de utgick ifrån. Särskilt Region har påtalat risken för att personal som medföljer vid sjöräddning kan landa på fast- landet och måste ta sig tillbaka till på egen hand. Utred- ningen menar därför att det är rimligt att i dessa beräkningar anta att de kan ta för hälso- och sjukvårdspersonalen att medfölja på ett uppdrag. Utredningen har också med hjälp av upp- gifter från SCB:s offentliga lönestatistik avseende timkostnaden för en specialistläkare och en intensivvårdssjuksköterska beräknat löne- kostnaden för det genomsnittliga antalet utryckningar , se tabell 14.5 nedan. Utredningen har utgått från att de resurser som rycker ut gör det under ordinarie arbetstid eftersom regionen ska ha en kapacitet som möjliggör utryckningar på svenskt terri- Konsekvenser av utredningens förslag I de fall där tidsuttaget sker under jourtid skulle kost- naderna bli högre. Tabell 14.3 transporter på internationellt vatten Antalutryckningar som kräver sjukvårdsinsats Övriga transporter med behov av sjukvård Tabell 14.4 Merkostnad för att sjukvårdspersonal följer med på transporter på internationellt vatten De läkare och sjuksköterskor som ska kunna följa med på sjörädd- ningsinsatser behöver särskild utbildning. Sjöräddningsinsatser kräver särskild kompetens avseende exempelvis utrustning, förutsättningar för att bedriva prehospital hälso- och sjukvård i helikopter eller på fartyg, vinschning och att uppträda i extrem miljö. Utredningen be- dömer att de behov av utbildning och övning som finns för att regio- nernas hälso- och sjukvårdspersonal ska kunna utföra sjukvårdsin- satser i samband med sjöräddningsinsatser på svenskt vatten inte skiljer sig från de behov som finns för att verka på internationellt vatten. Det behövs därför inte någon särskild utbildning för att kunna bedriva sjukvård på internationellt vatten. Däremot bedömer utredningen att det kan finnas skäl för staten att finansiera ett övningstillfälle för respektive region som i avtal har åtagit sig ett sådant uppdrag, för att i samverkan med Sjö- fartsverket öva sjöräddningsinsatser på internationellt vatten. Utred- ningen gör antagandet att tre regioner ingår avtal med Socialstyrel- sen om att utföra sjukvård i samband med sjöräddningsinsatser på internationellt vatten. Vidare antar utredningen att dessa tre regio- Konsekvenser av utredningens förslag ner kommer att behöva öva fem läkare och fem sjuksköter- skor vardera dvs. totalt 15 läkare och 15 sjuksköterskor. En dags övning för fem läkare och fem sjuksköterskor i tre regioner beräknas kosta i lönekostnader, kostna- derna antas öka linjärt i fall fler regioner ingår sådana avtal. Den totala kostnaden, det vill säga kostnaden för både personal vid uttryckningar och övning, beräknas därmed uppgå till cirka 0,5 mil- joner kronor för att avtala om att sjukvårdspersonal utför vård på internationellt vatten. över hela tidsperioden, 2023 , blir nuvärdeskostnaden . Eftersom utryckning på internationellt vatten ur sjukvårdens per- spektiv inträffar relativt få gånger bedöms ett system som ger ersättning för faktiska kostnader vara mest kostnadseffektivt i jäm- förelse med en fast årlig ersättning till regionerna. Uppdelat över fem helikopterbaser blir utryckningsfrekvensen för sjöräddning på internationellt vatten cirka nio utryckningar och bas. Siffran bör anses som överestimerad eftersom utredningen antar att varje utryckning kräver sjukvård. Därför anser utredningen att regionerna ska ersättas för faktiska merkostnaden som uppstår till följd av sjukvårdsinsatser på internationellt vatten enligt ovan redovisade beräkningar. Ersättningarna bör betalas ut av Social- styrelsen för att möjliggöra en smidigare administration inom sektorn, till skillnad från alternativet att får ansvaret att ersätta regionerna. 14.8.2Överenskommelser om formerna för samverkan bör tas fram Utredningen föreslår i avsnitt 11.5 att och Polismyn- digheten ska ta initiativ till överenskommelser om samverkan med berörda regioner avseende hantering av hälso- och sjukvårdsbehov i samband med sjö-, flyg och fjällräddningsinsatser. Målet med sam- verkan är att säkerställa samordning. Sådan samordning uppnås lämp- ligen genom överenskommelser som närmare reglerar formerna för regionernas sjukvårdsinsatser vid sjö- och flygräddning samt fjällrädd- ning. Ansvaret bedöms ligga inom ramen för myndigheternas ordi- narie uppdrag och därav avsätts inga särskilda medel för uppgiften. Utredningen anser att , inom ramen för myndighe- tens uppdrag att samordna och övervaka planläggningen av den civila Konsekvenser av utredningens förslag hälso- och sjukvårdens beredskap, skulle kunna utgöra ett stöd för regionerna vid framtagande av sådana överenskommelser genom att verka för viss nationell samordning kring formerna för samverkan mellan statlig räddningstjänst och hälso- och sjukvården. 14.8.3Möjlighet för regioner att ingå med både och statlig räddningstjänst Utredningen föreslår i avsnitt 11.6 att det ska införas en ny bestäm- melse i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) enligt vilken regioner med bibehållet huvudmannaskap och vårdgivaransvar får sluta avtal med eller statlig räddningstjänst om att utföra vård i vän- tan på sjuktransport. Av avtalet ska framgå de särskilda villkor som gäller för uppdraget.