sou · H9B320 · 2022-01-01 00:00:00 — Utgångspunkten i förordningen är att centralmyndigheten ska an- vända Ecris-TCN när det görs en begäran i medlemsstaten om kri- minalregisteruppgifter avseende en tredjelandsmedborgare, om begä- ran görs inom ramen för ett brottmålsförfarande eller för vissa i för- ordningen angivna ändamål. Systemet används då för att identifiera de medlemsstater som innehar uppgifter i sina kriminalregister om tredjelandsmedborgaren, i syfte att centralmyndigheten sedan ska kunna hämta in uppgifterna från de andra medlemsstaterna via Ecris. Möjligheterna att använda Ecris-TCN är emellertid inte begrän- sade till brottmålsförfaranden och de övriga obligatoriska ändamålen. Enligt förordningen får medlemsstaterna besluta att systemet även ska användas för andra ändamål. Sådan användning ska i så fall före- skrivas i nationell rätt och medlemsstaten ska underrätta kommis- sionen om ändamålen. Dessutom tillåter förordningen att de centrala myndigheterna gör sökningar i Ecris-TCN efter personer som enbart är unionsmed- borgare, för att kontrollera om någon medlemsstat innehar kriminal- registeruppgifter om dessa i egenskap av tredjelandsmedborgare. Detta kan vara fallet om personen vid tidigare domstillfälle inte var unionsmedborgare eller har lämnat felaktiga uppgifter om sin identitet. Om det är lämpligt att utnyttja dessa möjligheter till användning av Ecris-TCN utanför det obligatoriska området, och i så fall i vilken utsträckning, beror till stor del på praktiska överväganden. Med andra ord måste den nytta som sådan användning kan förväntas medföra vägas mot den ökade administration och de ökade kostnader som den riskerar att innebära, framför allt för . •analysera om, och i så fall i vilken utsträckning, Ecris-TCN bör användas utanför förordningens obligatoriska tillämpningsområde, •analysera om det finns skäl att bemyndiga regeringen att meddela föreskrifter om användning av Ecris-TCN utanför det obligato- riska området, och •lämna nödvändiga författningsförslag. I uppdraget ingår inte att föreslå bestämmelser som ger Polismyn- digheten tillgång till personuppgifter i större utsträckning än , enbart i syfte att möjliggöra utökad användning av Ecris-TCN. Eventuella ändringar med koppling till andra rättsakter Antagandet av förordningen om Ecris-TCN är ett led i ett pågående arbete inom EU, där man ser över både regleringen av flera befintliga centrala informationssystem och behovet av att inrätta vissa nya sådana system. Som ytterligare ett led i detta arbete antogs kort därefter de s.k. interoperabilitetsförordningarna (EU 2019/817 och EU 2019/818), som syftar till ett effektivare utnyttjande av infor- mationen i vissa av de EU-gemensamma informationssystemen. Genom den senare av förordningarna – som bl.a. avser polissam- arbete – gjordes vissa ändringar i förordningen om Ecris-TCN. Dessa ska naturligtvis beaktas av utredaren. Eftersom det fortfarande pågår ett flertal förhandlingar inom EU kring de centrala informationssystemen, kan ytterligare ändringar komma att göras i förordningen om Ecris-TCN under utrednings- tiden. Särskilt aktuellt är detta inom ramen för förhandlingarna om en reviderad VIS-förordning (dvs. ändringar i regleringen av infor- mationssystemet för viseringar) och om följdändringar till den s.k. ETIAS-förordningen (EU 2018/1240) genom vilken det inrättas ett EU-system för reseuppgifter och resetillstånd (ETIAS). I båda förhandlingarna har det bl.a. förts fram förslag om inrät- tande av ett system för ”flaggning” som skulle innebära att uppgifter om den som dömts för vissa typer av brott ska ”flaggas” i Ecris- TCN, så att VIS och ETIAS vid sökningar i systemet endast ska få träff på personer som dömts för sådana brott. Beroende på vilka kriterier som bestäms för att avgöra för vilka brott som flaggning ska ske riskerar ett sådant system att bli administrativt betungande för . •bevaka arbetet med eventuella ändringar i förordningen om Ecris- TCN och, om sådana ändringar beslutas eller kan förutses, •analysera vilka författningsändringar som kan behöva göras för att tillgodose de ändrade kraven, och •ämna nödvändiga författningsförslag. För det fall att ett system med flaggning blir aktuellt ska utredaren särskilt beakta behovet av att arbete med registrer- ing av uppgifter i Ecris-TCN så långt möjligt kan genomföras auto- matiserat eller i vart fall utan behov av större insatser vid varje enskild registrering. Uppdraget att föreslå hur direktivet om ändring i Ecris-rambeslutet ska genomföras Inrättandet av Ecris-TCN innebär att det befintliga Ecris i mycket större utsträckning kommer att användas för utbyte av kriminal- registeruppgifter om tredjelandsmedborgare. I syfte att möjliggöra ett ändamålsenligt sådant utbyte har EU även antagit ett direktiv (EU 2019/884) om ändring i Ecris-rambeslutet. De ändringar som görs i Ecris-rambeslutet innebär bl.a. att det införs särskild reglering av förfarandet då en ansökan om uppgifter avser eller görs av en tredjelandsmedborgare samt att det införs en skyldighet för det dömande landets centralmyndighet att i vissa fall bifoga ansiktsbilder när den dömdes medborgarstat underrättas om domen. Dessutom innebär direktivet att rådsbeslutet om Ecris in- förlivas i Ecris-rambeslutet. Till skillnad från förordningen är direk- tivet inte direkt tillämpligt, utan måste genomföras i svensk rätt. Den svenska reglering som genomför Ecris-rambeslutet tar främst sikte på hanteringen av ansökningar om uppgifter ur belastnings- registret som avser eller görs av EU-medborgare, även om reglerna i vissa fall också kan tillämpas när ansökan rör en icke EU-med- borgare. Ett korrekt genomförande av direktivet kommer därför att kräva ändringar i regleringen så att också direktivets krav på använd- ning av Ecris-systemet när en ansökan avser eller görs av en icke EU- medborgare tillgodoses. Den nya skyldigheten att inkludera ansiktsbilder i samband med att den dömdes medborgarstat underrättas om en dom gäller i de fall då sådana bilder är tillgängliga för centralmyndigheten, dvs. skyldig- heten motsvarar den som enligt rambeslutet gäller beträffande bl.a. fingeravtryck. I den mån har till- gång till ansiktsbilder i direktivets mening – exempelvis genom signa- lementsregistret – måste det därför övervägas om det krävs några nya eller ändrade bestämmelser för att skyldigheten att överföra dessa ska kunna fullgöras. Den nya bestämmelsen om ansiktsbilder inne- bär dessutom att kan komma att ta emot ansikts- bilder i samband med att den informeras om en utländsk dom mot en svensk medborgare. Det måste därför även göras en bedömning av i vilken utsträckning, om någon, som mottagna ansiktsbilder bör lagras och om det i så fall krävs några nya eller ändrade bestämmelser för att möjliggöra detta. Eftersom det rör sig om personuppgifter som kan vara känsliga måste det också göras en bedömning av om det finns behov av kompletterande bestämmelser till skydd för upp- gifterna – både de som ska överföras och de som tas emot – exempel- vis om sekretess eller dataskydd. I övrigt avser direktivet om ändring i Ecris-rambeslutet till största delen sådana frågor som tidigare reglerats i rådsbeslutet om Ecris – i delar är denna reglering oförändrad och i delar genomförs nödvän- diga tekniska ändringar – men också andra frågor berörs, exempelvis uppgifter om medborgarskap i domar. Även i dessa delar kan över- väganden om ändringar i eller kompletteringar av nuvarande regler- ing behöva göras. •analysera hur direktivet om ändring i Ecris-rambeslutet bör genom- föras i svensk rätt, och •lämna nödvändiga författningsförslag. Fortsatt utbyte av uppgifter med är inte bundet av det nya direktivet om ändringar i Ecris- rambeslutet och ersättande av rådsbeslutet om Ecris. Till skillnad från övriga medlemsstater kommer därför även i fortsätt- ningen att använda Ecris med tillämpning av såväl Ecris-rambeslutet (i dess tidigare lydelse) som rådsbeslutet om Ecris. Rådet har i ett gemensamt uttalande, i samband med dess antagande av direktivet, förklarat att detta inte utgör något hinder mot utbyte av kriminal- registeruppgifter med via Ecris och också förbundit sig till fortsatt sådant utbyte. •analysera om det behövs författningsändringar för att säkerställa att åtaganden i förhållande till fortsatt upp- fylls, och •lämna nödvändiga författningsförslag. Övriga frågor som rör gallring när uppgifter överförts till med stöd av Ecris-rambeslutet När uppgifter överförts till och förts in i belastningsregistret med stöd av Ecris-rambeslutet gäller särskilda gallringsregler. Det kan i vissa avseenden ifrågasättas om dessa har fått en fullt ändamåls- enlig utformning. Även om det inte har direkt koppling till inrättan- det av Ecris-TCN, är det därför lämpligt att utredaren får i uppdrag att även se över dessa regler. Gallring av uppgifter om påföljder som saknar motsvarighet i Genomförandet av Ecris-rambeslutet i svensk rätt medförde bl.a. att det i lagen om belastningsregister (1998:620) fördes in en ny be- stämmelse om gallring av uppgifter som har förts in registret efter att ha överförts till med stöd av rambeslutet. Bestämmelsen, som gäller utöver de allmänna gallringsfristerna, innebär att en sådan uppgift ska gallras när har underrättats om att uppgiften har gallrats i den överförande staten och under alla för- hållanden år efter det avgörande som föranlett att uppgif- ten förts in i belastningsregistret. Eftersom de allmänna gallringsfristerna utgår från de svenska på- följderna kan de inte tillämpas när en utländsk dom innehåller upp- gifter om en påföljd som saknar motsvarighet i . Underrättas inte om att gallring skett i den överförande staten kommer uppgifter om sådana domar därför att gallras först . Det har uppmärksammats att underrättelser om gallring i viss utsträckning uteblir, vilket riskerar att få till följd att uppgifter om utländska domar kvarstår i registret även om den utländska påföljden i allvar är att jämställa med böter alternativt utgörs av böter i kombination med en påföljd som saknar motsvarighet i (exempelvis en begränsad körkortsåterkallelse). I syfte att undvika att uppgifter om påföljder som saknar mot- svarighet i kvarstår i belastningsregistret längre än vad som är motiverat, ska utredaren därför •analysera om det finns ett behov av ändringar i reglerna om gall- ring ur belastningsregistret av uppgifter om påföljder som saknar motsvarighet i , och •lämna nödvändiga författningsförslag. Gallring när en ny anteckning om samma person har gjorts Vid genomförandet av Ecris-rambeslutet gjordes inga ändringar i den bestämmelse som innebär att gallring inte ska ske enligt de all- männa gallringsfristerna så länge en annan anteckning beträffande samma person ska finnas kvar i belastningsregistret. Bestämmelsen omfattar därför inte uppgifter om domar som överförts till via Ecris, vilket motiverades med hänvisning till då gällande data- skyddsreglering och behovet av att säkerställa att uppgifter som över- förts via Ecris verkligen gallras när meddelande om gallring inkom- mer från den dömande medlemsstaten (se prop. 2011/12:163 s. 36 f.). Den beskrivna ordningen kan framstå som i viss mån svårför- ståelig och mindre ändamålsenlig. Det finns därför, inte minst med hänsyn till att en ny dataskyddsreglering nu är på plats, skäl att på nytt överväga om även domar som överförts via Ecris bör omfattas –helt eller delvis – av reglerna om uppskjuten gallring. I syfte att säkerställa att uppgifter om domar som överförts till via Ecris så långt möjligt behandlas på samma vis som svenska och andra utländska domar, ska utredaren därför även •analysera om det finns ett behov av ändringar i reglerna om upp- skjuten gallring ur belastningsregistret när en ny anteckning om samma person har gjorts, och •lämna nödvändiga författningsförslag. Utredaren ska redovisa de ekonomiska konsekvenserna som för- slagen får för berörda myndigheter och hur eventuella kostnadsök- ningar för det allmänna ska finansieras. De ekonomiska konsekven- serna för och Kriminalvården ska särskilt beaktas. Av utredarens redovisning ska det framgå hur förslagen påverkar Kriminalvårdens verksamhet. Utredaren ska också redovisa försla- gens konsekvenser för den personliga integriteten. Utredaren ska särskilt redovisa vilka kostnaderna blir och vilka övriga konsekvenser det medför om förslaget om upptagande av fingeravtryck begränsas till att endast omfatta tredjelandsmedbor- gare utan EU-medborgarskap respektive om förslaget om upptagande av fingeravtryck omfattar alla personer (dvs. tredjelandsmedborgare utan EU-medborgarskap och andra). Kontakter och redovisning av uppdraget Utredaren ska föra dialog med berörda myndigheter, särskilt Polis- myndigheten, Säkerhetspolisen och Kriminalvården. Utredaren ska i sitt arbete beakta de grundläggande fri- och rättig- heterna och internationella åtaganden om mänskliga rättig- heter. Utredaren har möjlighet att ta upp och lämna förslag i näralig- gande frågor som aktualiseras under utredningsuppdraget men som inte direkt rör anpassningen till förordningen om Ecris-TCN eller genomförandet av direktivet om ändring av Ecris-rambeslutet. Uppdraget ska redovisas . (Ju 2020:03) Förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om ett mer effektivt utbyte av brottmålsdomar mot tredjelandsmedborgare (dir. 2020:7). Uppdraget skulle enligt direktiven redovisas . Uppdraget ska i stället redovisas . Europeiska unionens officiella tidning L 135/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2019/816 om inrättande av ett centraliserat system för identifiering av medlemsstater som innehar uppgifter om fällande domar mot tredjelandsmedborgare och statslösa personer (Ecris-TCN) för att komplettera det europeiska informationssystemet för utbyte av uppgifter ur kriminalregister och om ändring av förordning (EU) 2018/1726 OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 82.1 andra stycket d, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och av följande skäl: (1)Unionen har satt som mål att erbjuda sina medborgare ett område med frihet, säkerhet och rättvisa utan inre gränser, där den fria rörligheten för personer säkerställs. Detta mål bör uppnås bland annat genom lämpliga åtgärder för att förebygga och bekämpa brottslighet, däribland organiserad brottslighet och terrorism. (2)Detta mål förutsätter att uppgifter om fällande domar som meddelats i en medlemsstat beaktas utanför den dömande medlemsstaten, i samband med nya brottmålsförfaranden, i enlighet med rådets rambeslut /675/RIF (2), och för att förhindra nya brott. (3)Det förutsätter också utbyte av uppgifter ur kriminalregister mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter. Sådant utbyte av uppgifter organiseras och underlättas genom bestämmelserna i rådets rambeslut /315/RIF (3) och genom det europeiska informationssystemet för utbyte av uppgifter ur kriminalregister (Ecris), som inrättats i enlighet med rådets beslut /316/RIF (4). (4)Den befintliga rättsliga ramen för Ecris omfattar dock inte i tillräcklig utsträckning de särskilda omständigheterna när det gäller begäran om uppgifter rörande tredjelandsmedborgare. Även om det redan är möjligt att utbyta uppgifter om tredjelandsmedborgare via Ecris, finns det varken något gemensamt unionsförfarande eller någon gemensam unionsmekanism för att göra detta på ett effektivt, snabbt och korrekt sätt. (5)Inom unionen samlas inte uppgifter om tredjelandsmedborgare in på det sätt som medlemsstaterna gör med avseende på sina medborgare, utan de lagras endast i den medlemsstat där den fällande domen har meddelats. En samlad bild av en tredjelandsmedborgares brottshistorik kan därför säkerställas endast om sådana uppgifter begärs från samtliga medlemsstater. (1) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (2) Rådets rambeslut /675/RIF av om beaktande av fällande domar avkunnade i Europeiska unionens medlemsstater vid ett nytt brottmålsförfarande i en medlemsstat (EUT L 220, , s. 32). (3) Rådets rambeslut /315/RIF av om organisationen av medlemsstaternas utbyte av uppgifter ur kriminal registret och uppgifternas innehåll (EUT L 93, , s. 23). (4) Rådets beslut /316/RIF av om inrättande av det europeiska informationssystemet för utbyte av uppgifter ur kriminalregister (Ecris) i enlighet med artikel 11 i rambeslut /315/RIF (EUT L 93, , s. 33). L 135/2 Europeiska unionens officiella tidning (6)Sådana generella begäranden medför en oproportionerlig administrativ börda för alla medlemsstater, inbegripet för dem som inte innehar några uppgifter om den berörda tredjelandsmedborgaren. Denna börda innebär i praktiken att medlemsstaterna avskräcks från att begära uppgifter om tredjelandsmedborgare från andra medlemsstater, vilket utgör ett allvarligt hinder för uppgiftsutbyte mellan dem och att medlemsstaterna endast har åtkomst till sådana uppgifter i kriminalregister som lagras i deras nationella register. Till följd av detta ökar risken för att utbytet av uppgifter mellan medlemsstaterna blir ineffektivt och ofullständigt, något som i sin tur påverkar nivån på den säkerhet och trygghet som tillhandahålls medborgare och personer som är bosatta i unionen. (7)För att förbättra situationen bör det inrättas ett system varigenom en medlemsstats centralmyndighet och effektivt kan få reda på vilka andra medlemsstater som innehar uppgifter i kriminalregister om en tredjelands medborgare (nedan kallat Ecris-TCN). Den befintliga Ecris-ramen kan sedan användas för att begära uppgifter ur kriminalregister från de medlemsstaterna i enlighet med rambeslut /315/RIF. (8)Denna förordning bör därför fastställa regler om inrättandet av ett centraliserat system på unionsnivå som innehåller personuppgifter och regler om ansvarsfördelningen mellan medlemsstaterna och den organisation som är ansvarig för utveckling och underhåll av det centraliserade systemet. Den bör också fastställa specifika dataskyddsbestämmelser som behövs för att komplettera de befintliga dataskyddsarrangemangen och sörja för en adekvat övergripande nivå av dataskydd, datasäkerhet och skydd av berörda personers grundläggande rättigheter. (9)Målet att erbjuda unionsmedborgare ett område med frihet, säkerhet och rättvisa utan inre gränser, där den fria rörligheten för personer säkerställs, kräver även fullständiga uppgifter om fällande domar mot unionsmedborgare som även är medborgare i ett tredjeland. Med tanke på möjligheten att dessa personer kan utge sig för att ha ett eller flera medborgarskap och att olika fällande domar kanske lagras i den dömande medlemsstaten eller i den medlemsstat där tredjelandsmedborgaren är medborgare, är det nödvändigt att unionsmedborgare som även är medborgare i ett tredjeland omfattas av denna förordnings tillämpningsområde. Att utesluta sådana personer skulle leda till att de uppgifter som lagras i Ecris-TCN är ofullständiga. Det skulle äventyra systemets tillförlitlighet. Eftersom sådana personer är unionsmedborgare bör dock de villkor enligt vilka uppgifter om fingeravtryck får föras in i Ecris-TCN vad gäller dessa personer vara jämförbara med de villkor enligt vilka uppgifter om fingeravtryck som rör unionsmedborgare utbyts mellan medlemsstater via Ecris, som inrättats genom rambeslut /315/RIF och beslut /316/RIF. Med avseende på unionsmedborgare som även är medborgare i ett tredjeland bör därför uppgifter om fingeravtryck endast föras in i Ecris-TCN om de har samlats in i enlighet med nationell rätt under ett brottmålsförfarande, varvid det är underförstått att medlemsstaterna i syfte att föra in sådana uppgifter bör kunna använda uppgifter om fingeravtryck som samlats in för andra ändamål än för ett brottmålsförfarande om sådan användning är tillåten enligt nationell rätt. (10)Ecris-TCN bör göra det möjligt att behandla uppgifter om fingeravtryck i syfte att identifiera de medlemsstater som innehar uppgifter i kriminalregister om en tredjelandsmedborgare. Det bör också göra det möjligt att behandla ansiktsbilder för att bekräfta tredjelandsmedborgarens identitet. Det är mycket viktigt att införande och användning av uppgifter om fingeravtryck och ansiktsbilder inte går utöver vad som är absolut nödvändigt för att uppfylla målet, sker med respekt för de grundläggande rättigheterna, liksom barnets bästa, och är förenligt med unionens tillämpliga dataskyddsregler. (11)Europeiska unionens byrå för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (), inrättad genom och rådets förordning (EU) 2018/1726 (5), bör anförtros uppgiften att utveckla och driva Ecris-TCN med tanke på dess erfarenhet av att hantera andra stora system på området rättsliga och inrikes frågor. Byråns mandat bör ändras så att det motsvarar dessa nya uppgifter. (12)bör förses med finansiering och personal som är tillräcklig för att den ska kunna utöva sitt ansvar enligt denna förordning. (13)Med tanke på behovet av att skapa nära tekniska kopplingar mellan Ecris-TCN och Ecris bör även anförtros uppgiften att ytterligare utveckla och underhålla Ecris referensprogramvara, och dess mandat bör ändras i enlighet med detta. (14)Fyra medlemsstater har utvecklat en egen nationell programvara för genomförande av Ecris i enlighet med beslut /316/RIF och har använt den i stället för Ecris referensprogramvara för att utbyta uppgifter ur kriminal register. Med tanke på de särskilda inslag som dessa medlemsstater har infört i sina system för nationellt bruk samt de investeringar som de har gjort, bör de tillåtas att använda sin nationella programvara för genomförande av Ecris också avseende Ecris-TCN, förutsatt att villkoren i denna förordning uppfylls. (5) och rådets förordning (EU) 2018/1726 av om Europeiska unionens byrå för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (eu-LISA), om ändring av förordning (EG) nr 1987/2006 och rådets beslut /533/RIF och om upphävande av förordning (EU) nr 1077/2011 (EUT L 295, 21.11.2018, s. 99). Europeiska unionens officiella tidning L 135/3 (15)Ecris-TCN bör endast innehålla identitetsuppgifter om tredjelandsmedborgare som har dömts av en brottmålsdomstol inom unionen. Sådana identitetsuppgifter bör omfatta alfanumeriska uppgifter och uppgifter om fingeravtryck. Det bör också vara möjligt att föra in ansiktsbilder i den mån rätten i den medlemsstat där en fällande dom har meddelats tillåter att en dömd persons ansiktsbilder samlas in och lagras. (16)De alfanumeriska uppgifter som medlemsstaterna ska föra in i det centrala systemet bör omfatta den dömda personens efternamn, förnamn samt, i de fall sådana uppgifter är tillgängliga för centralmyndigheten, personens eventuella pseudonymer eller alias. Om den berörda medlemsstaten har kännedom om avvikande personuppgifter, som en annorlunda stavning av ett namn med ett annat alfabet, bör det vara möjligt att föra in sådana uppgifter i det centrala systemet som tilläggsuppgifter. (17)De alfanumeriska uppgifterna bör även omfatta, i form av tilläggsuppgifter, id-nummer eller typ av och nummer på personens identitetshandlingar, samt namnet på den myndighet som utfärdat de handlingarna, om denna information är tillgänglig för centralmyndigheten. Medlemsstaten bör försöka kontrollera att identitetshand lingarna är äkta innan den för in den relevanta informationen i det centrala systemet. I alla händelser bör sådan information användas med försiktighet eftersom den kan vara otillförlitlig. (18) Centralmyndigheterna bör använda Ecris-TCN för att identifiera de medlemsstater som innehar uppgifter i kriminalregister om en tredjelandsmedborgare när begäran om uppgifter ur kriminalregister om den personen görs i den berörda medlemsstaten inom ramen för ett brottmålsförfarande mot denna person, för de ändamål som avses i denna förordning.