sou · H9B356 · 2022-01-01 00:00:00 — Vidare skulle det bli svårt att bestämma rättsverkningarna i förhållande till den födande kvinnan av att moderskapet för den kvinna som inte fött barnet blir gällande i . Frågan om ett utländskt domstolsavgörande ska gälla här i landet bör, liksom när det gäller faderskap, prövas av den domstol eller för- valtningsmyndighet som handlägger det ärende där frågan aktua- liseras. Något särskilt förfarande eller beslut av svensk domstol eller annan svensk myndighet för att det utländska avgörandet ska gälla i bör normalt inte krävas. Det bör dock liksom för utländska domstolsavgöranden om faderskap finnas motsvarande möjlighet att få frågan om avgörandets giltighet slutligt avgjord genom en särskild prövning (se 9 § lagen om internationella faderskapsfrågor). Det är lämpligt att regeln i 10 § lagen om internationella fader- skapsfrågor, om hinder för svensk rättegång på grund av att det redan pågår en utländsk rättegång (s.k. litis pendens), även omfattar en rättegång om moderskap utomlands. Ordre public-regeln i 12 § nämnda lag behöver inte ändras för att omfatta även utländska domstolsavgöranden avseende moderskap. Föräldraskap efter en flytt till för barn som tillkommit … Krav på särskild anknytning till det andra landet Förslag: Ett utländskt moderskap för den kvinna som inte har fött barnet och som inte heller har haft en relation med barnets mor ska gälla i , om det följer av lagen i den stat där den vars föräldraskap det gäller hade hemvist och var bosatt utan av- brott i samband med barnets födelse. Detsamma ska gälla den man som i en annan stat anses som far till ett barn efter en insemination eller befruktning utanför kroppen av en kvinna som inte var mannens make eller sambo. En utländsk domstolsfastställelse av moderskap för den kvin- na som inte har fött barnet och som inte heller har haft en relation med barnets mor ska gälla i om avgörandet har meddelats eller erkänts i den stat där den som har fastställts vara mor hade hemvist och var bosatt utan avbrott i samband med barnets födelse. Eftersom surrogatarrangemang inte är tillåtna i , bör inte hel- ler rättsföljderna av surrogatarrangemang erkännas här utan specifika krav på anknytning till ett annat land. En reglering där svensk rätt utan särskilda krav erkänner rättsföljderna av ett utländskt surrogat- arrangemang skulle kunna framstå som inkonsekvent och uppfattas som en uppmuntran till kringgåenden av svensk lagstiftning. Enligt direktiven ska utredningen inte lämna förslag med den innebörden. Det krav som beskrivs ovan – att det ska ha funnits skälig anled- ning att domstolen i det andra landet prövade frågan – innebär visser- ligen ett krav på koppling till det andra landet när det gäller fast- ställelser av domstol. Eftersom det emellertid kan anses ha funnits en sådan skälig anledning redan genom att surrogatmodern hade hemvist i domstolslandet, bedöms detta inte vara tillräckligt för att förhindra kringgåenden av den svenska regleringen. Tanken är inte att den föreslagna regleringen ska omfatta personer i som önskar genomföra ett surrogatarrangemang utomlands. Det finns därför anledning att införa ytterligare krav. Möjligheten till erkän- nande bör förbehållas de fall där det – på grund av att den tilltänkta modern haft en särskild anknytning till det andra landet – har varit motiverat att den utländska domstolen haft domsrätt. Föräldraskap efter en flytt till för barn som tillkommit … Det ligger till att börja med nära till hands att de särskilda anknyt- ningskraven hänför sig till den tilltänkta moderns hemvist i ett annat land. Det är naturligt att överväga om hemvist, som är vanligt förekom- mande anknytningskrav i svensk internationell privat- och process- rätt, skulle kunna användas även i förevarande fall. Hemvist innebär i regel ett krav på en mer varaktig och stadigvarande bosättning i landet, där avsikten att stanna i landet tillmäts stor betydelse. finns det inte något tydligt tidsmässigt krav; tvärtom är det möjligt att förvärva hemvist i ett land relativt snabbt. Hem- vistbegreppet förekommer i förening med ett uttryckligt tids- mässigt krav. Om hemvist skulle användas ensamt, utan ett tidsmäs- sigt krav, skulle detta dock kunna öppna för kringgåenden. Det bör enligt utredningen således fordras något ytterligare. I den finska regleringen är en persons boende utan avbrott innan barnet föddes centralt för om det utländska moderskapet ska erkännas eller gälla i (se 7 kap. 41 och 45 §§ i den finska moderskapslagen). Enbart ett krav på boende utan avbrott skulle emellertid också kunna leda till kringgåenden. Det behöver nämligen inte krävas någon mer omfattande dygnsvila för att enligt svensk rätt anses bosatt på en viss plats.6 Ett skäl för ett kombinerat krav på hemvist och boende är att regleringen skulle omfatta just de fall där man i anslutning till barnets födelse verkligen hade för avsikt att stanna i det andra landet. Ett krav på hemvist (vid sidan av ett krav på boende utan avbrott ) skulle utesluta att någon som har sin huvudsakliga anknytning till flyttar utomlands och bor där utan avbrott under viss angiven tid, för att kunna få till stånd ett surrogatarrangemang och sedan få moderskapet erkänt här. För ett erkännande bör det alltså krävas att avgörandet har med- delats i den stat där den som har fastställts vara mor vid barnets fö- delse både hade hemvist och var bosatt utan avbrott åtminstone i samband med barnets födelse. Hemvist i förening med bosättning förekommer också i annan internationell privat- rättslig reglering (se t.ex. 5 kap. 6 § andra stycket lagen [2019:234] 6Jfr 3 § andra stycket i folkbokföringslagen (1991:481) som anger att den som tillbringar dygnsvilan här minst en gång eller i samma omfattning men med en annan förläggning i tiden (under ) kan anses som bosatt här i landet. Föräldraskap efter en flytt till för barn som tillkommit … om makars och sambors förmögenhetsförhållanden i internationella situationer samt artikel 3 i II-förordningen). Vid en avvägning mellan intresset av att å ena sidan skapa en möjlighet till erkännande av utländska moderskapsfastställelser i fall där en kvinna som blivit mor till ett barn i utlandet har flyttat till och, å den andra, förhindra kringgåenden, framstår som en lämplig minsta tid. Skulle det uppställas ett krav på en kortare eller längre tids bosättning, riskerar bestämmelsen att förlora sin me- ning. Ett kortare tidsmässigt krav skulle kunna leda till att svensk materiell rätt enklare kan kringgås. Ett längre tidsmässigt krav skulle innebära att lagstiftningen inte kan tillämpas i situationer när det är befogat, nämligen när en person flyttar med sitt barn till från ett annat land. Att en person bott utan avbrott i ett visst land bör inte förutsätta att personen tillbringat all sin tid i det landet. Kortare uppehällen i något annat land såsom på grund av arbete eller semester bör i regel inte anses innebära att det skett ett avbrott i boendet. Det kan i något fall även förekomma att en person bedöms ha så kallad dubbel bo- sättning. Personen torde dock i regel bara kunna anses ha sin hemvist på en plats. När en person har dubbel bosättning både inom och utom landet får personens hemvist avgöras utifrån en helhetsbedöm- ning av personens livssituation.7 Omständigheter som är viktiga för den bedömningen är personens familjesituation, var familjemedlem- mar är bosatta, var arbetsplatsen finns, omfattningen av personens vistelse inom respektive utom landet, bostadssituationen och perso- nens sociala liv. Det kan även förekomma att en familj flyttar från ett land där moderskapsfastställelsen har erkänts. Om den kvinna som har fast- ställts vara mor har haft sin hemvist i den stat där moderskapet erkänts vid barnets födelse och har bott där utan avbrott i samband med att barnet föddes, bör moderskapsfastställelsen också kunna erkännas i . Samma kvalificerade anknytningskrav bör av de skäl som fram- förts i detta avsnitt även gälla vid sådana moderskap och motsva- rande faderskap som följer direkt av utländsk lag. Genom den föreslagna regleringen bedöms sådana moderskap som följer av utländsk lag eller har fastställts av domstol i utlandet, 7Jämför bl.a. och , s. 135 och HFD 2018 ref. 15 som rörde fråga om en persons egentliga hemvist vid dubbel bosättning. Föräldraskap efter en flytt till för barn som tillkommit … där det funnits en stark koppling till det andra landet, kunna gälla eller erkännas här om familjen senare flyttar hit även i de fall då det rör sig om svenska medborgare som flyttar från utlandet. Faderskapsfastställelser efter surrogatarrangemang utomlands Förslag: En utländsk domstolsfastställelse av faderskap för någon annan man än den vars spermier använts vid en insemination eller befruktning utanför kroppen av en kvinna som inte var mannens make eller sambo ska gälla i om avgörandet har meddelats eller erkänts i den stat där den som har fastställts vara far hade hemvist och var bosatt utan avbrott i samband med barnets födelse. Utredningen har enligt direktiven i uppgift att också se till att de förslag som lämnas inte utan tungt vägande skäl gör skillnad på per- soner utifrån kön eller sexuell läggning. Det bör därför, om möjligt, tillskapas en reglering som gäller lika för tilltänkta mödrar och fäder. Som utredningen redan har behandlat bör det, när det skapas en möjlighet att moderskap för tilltänkta mödrar på grund av utländsk lag blir gällande i , också skapas samma möjlighet för till- tänkta fäder. Utredningen föreslår dessutom att utländska domstolsfastställel- ser av moderskap för den kvinna som inte fött barnet och inte hade en relation till den som fött barnet ska kunna erkännas i un- der vissa förutsättningar och om det funnits en kvalificerad anknyt- ning till utlandet. Det innebär att det kommer ställas andra krav för tilltänkta mödrar än för tilltänkta fäder. De tilltänkta fäderna skulle kunna omfattas av den nuvarande regleringen, där det inte finns något sådant kvalificerat anknytningskrav. erkänner visserligen sådana utländska faderskapsdomar som fastställer mer än en far till ett barn enbart till den del domen avser barnets genetiska far.8 Samma reglering som för moderskap bör enligt utredningen gälla också faderskap för den man vars spermier inte använts vid en assisterad befruktning av den kvinna som inte var mannens make 8Enligt ett förtydligande uttalande på webbplats med information om faderskap med internationell anknytning. Föräldraskap efter en flytt till för barn som tillkommit … För en man i en sådan situation är förhållandena i de allra flesta fall helt jämförbara med förhållandena för en tilltänkt mor. Genom att införa samma reglering för dessa faderskap kommer det finnas en klar och förutsebar möjlighet för dessa icke genetiska fäder att bli rättsliga föräldrar. Det utländska faderskapet kommer att gälla i , om de formella kraven bl.a. på anknytning till utlandet är uppfyllda. När kraven inte är uppfyllda kommer det, liksom för de tilltänkta mödrarna, fortfarande finnas möjlighet att ansöka om adoption. När det i stället gäller den man vars spermier använts vid den as- sisterade befruktningen och som alltså har en genetisk koppling till barnet, bör reglerna för faderskapsfastställelserna inte ändras. En genetisk far har också enligt svensk rätt långtgående möjlighet att bli fastställd som barnets far oavsett hur barnet kommit till. I de fall då den tilltänkta modern skulle ha en genetisk koppling till barnet (genom att hon donerat ägg) är det däremot nödvändigt, för att undvika kringgåenden av svensk rätt, att uppställa de kvalifi- cerade anknytningskraven. Skälet till det är att det enligt svensk rätt alltid är den kvinna som fött barnet som är barnets mor, oavsett vem som donerat ägget (se 1 kap. 7 § ). Det behövs inte några bestämmelser om erkännande för andra fastställelser av moderskap Bedömning: Det finns inte något praktiskt behov av en regel för erkännande av utländska moderskapsfastställelser genom bekräf- telse. Såvitt känt förekommer det inte i någon annan rättsordning fast- ställelser genom bekräftelse av moderskap för den kvinna som inte har fött barnet och som inte heller har haft en relation med barnets mor (på det sätt som ett faderskap kan fastställas). En fastställelse av föräldraskap genom bekräftelse tar sikte på sådana förhållanden där det framstår som naturligt att ett föräldra- skap uppstår, t.ex. för att det finns en genetisk koppling eller för att föräldrarna levt i en varaktig samvaro och skaffat barn tillsammans. Enligt svensk rätt får socialnämnden godkänna bekräftelsen endast om det kan antas att mannen är far till barnet (se 1 kap. 4 § föräldra- Föräldraskap efter en flytt till för barn som tillkommit … I detta ligger att socialnämnden i tveksamma fall endast bör godkänna en bekräftelse om en rättsgenetisk undersökning visar att mannen sannolikt är far till barnet.9 Utredningen kan mot denna bakgrund inte se något praktiskt behov av en regel om erkännande av utländska moderskapsfast- ställelser genom bekräftelse. Ett utländskt moderskap som gäller i bör få delvis samma rättsverkningar som en adoption För det fall ett utländskt moderskap (för den kvinna som inte har fött barnet och som inte heller var gift med den kvinna som fött bar- net) erkänns i måste utgångspunkten vara att moderskapet ska ges samma rättsverkningar i som andra motsvarande för- äldraskap här. Vid erkännande av ett utländskt moderskap i blir det därför nödvändigt att ”översätta” moderskapet till den typ av föräldraskap som det mest liknar enligt svensk materiell lagstiftning. För en kvinna som inte fött barnet, och inte heller var gift eller sambo med den som fött barnet liknar det rättsliga föräldraskapet mest ett sådant som uppnås genom adoption i . Genom en adoption anses den som har adopterats som adoptivförälderns barn och inte som barn till sina tidigare föräldrar. Om ett utländskt moderskap för den kvinna som inte har fött barnet och som inte heller var gift eller sambo med den som fött barnet ska erkänns i , bör erkännandet i detta avseende ge samma rättsverkningar som vid en motsvarande adoption. Ett erkännande bör alltså med- föra att kvinnan ersätter den rättsliga modern i . Ett utländskt beslut om adoption som gäller i har samma rättsverkningar som en svensk adoption (se 10 § lag [2018:1289] om adoption i internationella situationer). Det innebär bl.a. att den som har adopterats ska anses som adoptivförälderns barn och inte som barn till sina tidigare föräldrar. Enligt bestämmelsen ska ett ut- ländskt beslut om adoption som gäller i ge de rättsverkningar som anges i 4 kap. 21 och 22 §§ . Av dessa bestämmel- ser framgår att den som har adopterats ska anses som adoptivföräl- derns barn och inte som barn till sina tidigare föräldrar, om det inte är en adoption av en makes eller sambos barn. 9Se ”Att fastställa faderskap”, 2015, s. 72 f. Föräldraskap efter en flytt till för barn som tillkommit … regler som ger släktskapet mellan barn och förälder rättslig betydelse ska tillämpas på den som har adopterats och hans eller hennes adop- tivförälder samt att barnet står under vårdnad av adoptivföräldern från den tidpunkt då adoptionsbeslutet får laga kraft. Bestämmelsen om rättsverkningarna av ett erkännande i 10 § lag (2018:1289) om adoption i internationella situationer har motiverats främst av att det i andra länder kan förekomma att det fortfarande finns ett rättsförhållande kvar till någon annan förälder (s.k. svaga adoptioner). I de fall som utredningen behandlar här finns det som regel inte något rättsförhållande kvar i utlandet till någon annan än de till- tänkta föräldrarna. En bestämmelse som den beskrivna finns inte heller beträffande giltigheten eller erkännande av utländska fader- skap i dessa situationer. Mot denna bakgrund, de formkrav som upp- ställs för giltighet eller erkännande, samt att utländska domstols- avgöranden avseende hävande av moderskap också ska kunna gälla eller erkännas här, bedöms en uttrycklig reglering av rättsverk- ningarna av ett erkännande inte som nödvändig. Att det utländska moderskapet gäller i bör inte automatiskt medföra att modern får vårdnad om barnet Föräldraskap och vårdnad är två skilda frågor som följer olika regel- verk även i internationella sammanhang. Det är inte nödvändigtvis så att en förälder också har vårdnaden om ett barn eller att den som har vårdnaden om barnet är barnets förälder. Att ett faderskap eller annat föräldraskap erkänns eller gäller i innebär inte att för- äldern automatiskt får vårdnaden om barnet. Att ett utländskt mo- derskap erkänns eller gäller i bör inte heller automatiskt innebära att vårdnaden också tillkommer modern såsom vid en adop- tion (se 4 kap. 22 § ). Vid adoption skapas typiskt sett en helt ny relation. I de fall som utredningen behandlar är det där- emot ofta fråga om en relation som redan har etablerats i utlandet, vilket innebär att vårdnaden kan ha varit föremål för tvist eller särskild reglering. Om det finns ett utländskt vårdnadsavgörande, uppkommer frå- gan om detta kan erkännas i . Det får avgöras utifrån de särskilda regler som gäller beträffande erkännande av utländska vård- nadsavgöranden. Utgångspunkten i svensk rätt är att en utländsk Föräldraskap efter en flytt till för barn som tillkommit … dom varken tillerkänns rättskraft eller kan verkställas i utan uttryckligt stöd i lag.10 Om det saknas ett utländskt avgörande av vårdnadsfrågan som kan erkännas, torde ändå den tilltänkta modern i många fall kunna registreras som vårdnadshavare med stöd av artikel 16 i Haag- konventionen av om behörighet, tillämplig lag, erkännande, verkställighet och samarbete i frågor om föräldraansvar och åtgärder till skydd för barn. Nämnda artikel gäller tillämplig lag på föräldraansvar om det inte har skett något ingripande från en rättslig eller administrativ myndighet. Den innebär att vårdnads- frågan då ska avgöras enligt lagen i den stat där barnet har hemvist. Det framgår också att föräldraansvar enligt lagen i den staten består efter en ändring av barnets hemvist till en annan stat. Detta gäller även om barnets nya hemviststat inte föreskriver föräldraansvar under samma omständigheter. Tillerkännande av föräldraansvar direkt på grund av lag för en person som inte redan har ett sådant ansvar ska däremot bestämmas av lagen i barnets nya hemviststat. Syftet med dessa regler är att säkerställa kontinuitet i förhållanden mellan föräldrar och barn. Reglerna resulterar i att en ändring av ett barns hemvist inte i sig kan resultera i att en person förlorar föräldraansvar för ett barn, men kan resultera i att en person förvärvar föräldra- ansvar för ett barn. Enligt artikel 20 ska reglerna tillämpas även om den lag som anvisas är en icke-fördragsslutande stats lag.11 Vårdnadsfrågan kan också avgöras enligt bestämmelserna i 6 kap. så snart det rättsliga föräldraskapet blivit klarlagt här.12 I de förmodat sällsynta fall där ingen av de tilltänkta föräldrarna, vilkas utländska rättsliga föräldraskap gäller eller har erkänts i Sve- rige, har vårdnaden om barnet torde socialnämnden ha en skyldighet att sörja för att barnet får en särskilt förordnad vårdnadshavare 10Jfr NJA 1974 s. 629. Se även Kammarrätten i dom i mål 9884-14. 11Se Praktisk handbok om tillämpningen av av om be- hörighet, tillämplig lag, erkännande, verkställighet och samarbete i frågor om föräldraansvar och åtgärder till skydd för barn, utarbetad av den permanenta byrån vid för inter- nationell privaträtt, 2018, s. 76 f. I fråga om tillämpningen av lagvalsbestämmelserna , se Förvaltningsrätten i dom i mål 2091-21. 12Högsta domstolen har beviljat prövningstillstånd i ett mål där en utländsk dom om faststäl- lande av moderskap efter surrogatarrangemang tidigare erkänts i , men där social- nämnden bedömt att den erkända modern inte därigenom fått vårdnaden om barnet. Frågan i målet är om den erkända modern kan föra fastställelsetalan mot socialnämnden med yrkande om att hon ska förklaras vara barnets vårdnadshavare (domstolens beslut den 22februari 2021 i mål Ö 5975-20). Föräldraskap efter en flytt till för barn som tillkommit … Enligt 5 kap. 1–3 §§ socialtjänstlagen har socialnämnderna ett särskilt ansvar för barns välbefinnande. I socialtjänstförordning- en finns kompletterande föreskrifter till bl.a. socialtjänstlagen och i 5 kap. denna förordning finns särskilda föreskrifter om vissa upp- gifter för socialnämnden. Av 5 kap. 2 § socialtjänstförordningen föl- jer således att socialnämnden i den kommun där barnet vistas eller är bosatt ansvarar för att vända sig till domstol, om socialnämnden får veta att någon åtgärd behöver vidtas i fråga om vårdnad, umgänge eller förmynderskap för ett barn. Bestämmelserna om särskilt för- ordnade vårdnadshavare i tar visserligen inte direkt sikte på de situationer som skulle kunna aktualiseras i dessa sam- manhang (jfr 6 kap. 8 och 8 a §§ ). Frågan om det behövs en mer generell reglering om särskilt förordnade vårdnads- havare behandlas i avsnitt 7.2.6. Skulle någon annan än den rättsliga föräldern utses som särskilt förordnad vårdnadshavare, kan den rättsliga föräldern senare begära överflyttning av vårdnaden till sig (se 6 kap. 10 § ). Efter ett erkännande bör kvinnan betecknas moder I utredningens direktiv anges i denna del att utredningen ska under- söka möjligheterna för att i göra gällande ett utländskt mo- derskap för en kvinna som inte har fött barnet och som inte heller är gift eller sambo med den som har fött barnet. Det är inte självklart att den kvinna vars rättsliga föräldraskap erkänns i dessa sammanhang också kan eller bör benämnas som barnets mor i . I är moderskap som utgångspunkt starkt kopplat till födseln av ett barn. Genom specialregleringen vid ändrad könstill- hörighet har dock benämningen mor kommit att användas även för andra rättsliga föräldraskap än sådana som betingats av födelsen (se 1 kap. 14 § ). har i rättsfallet NJA 2019 s. 504 förklarat att det utländska domstolsavgörandet skulle erkännas i såvitt av- såg frågan om fastställande av moderskap. I NJA 2019 s. 969 förkla- rade dock att det utländska domstolsavgörandet skulle gälla i såvitt avsåg frågan om fastställande av barnets föräldraskap. Föräldraskap efter en flytt till för barn som tillkommit … I fråga om de kvinnor som blir föräldrar enligt 1 kap. 9 § föräldra- balken eller är föräldrar efter erkännande av en motsvarande ut- ländsk föräldraskapsfastställelse finns det redan en kvinna – den som fött barnet – som har en rättslig relation till barnet och som beteck- nas som mor. I de nu aktuella fallen har det däremot i regel redan bestämts av ett annat lands rättsordning att den födande kvinnan inte längre ska betraktas (eller betecknas) som moder. Situationerna skiljer sig alltså åt. Utredningen bedömer att de skäl som gjort att lagstiftaren tidigare valt att inte beteckna även den kvinna i ett sam- könat par som blir förälder till ett barn för mor, utan som förälder (se prop. 2004/05:137, s. 43 f.), inte gör sig gällande i de nu aktuella fallen. I de aktuella fallen ligger det närmare till hands att beteckna den kvinna som satts i den födande kvinnans ställe som mor. Denna lösning stämmer för övrigt också överens med hur perso- ner som adopterar ett barn administrativt betecknas av . De som adopterat ett barn registreras utifrån könstillhörighet som mor respektive far hos . Såvitt utredningen sett är det ovanligt att två kvinnor som har en relation genomför ett surrogatarrangemang med en annan kvinna. Det hänger samman med att det huvudsakliga skälet till att par an- vänder surrogatarrangemang är att kvinnan inte själv kan bära och föda ett barn. För samkönade kvinnliga par som vill ha barn finns det goda möjligheter att i stället få hjälp genom assisterad befrukt- ning. I de flesta fall torde någon av kvinnorna ha möjlighet att själv bära barnet.