sou · H9B337 · 2022-01-01 00:00:00 — I paragrafen, som behandlas i avsnitt 9.4.11, regleras ansvaret för in- struktioner, information och rådgivning när patienten behöver få hjälp med egenvården av någon som gör det inom ramen för sin yrkesutövning. Ansvaret gäller ifall den behandlande legitimerade yrkesutövaren inom hälso- och sjukvården bedömt att hälso- och sjukvårdsåtgärden kan utföras som egenvård efter viss instruktion. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 9.4.12, reglerar vad som gäller för uppföljning. I första stycket framgår att när patienten får hjälp med egenvården av någon som gör detta inom ramen för sin yrkesutövning ska egen- vårdsbedömningen följas upp regelbundet, om detta inte är uppen- bart obehövligt. Bestämmelsen innehåller inte något generellt krav på med vilket intervall som uppföljning ska ske. Detta bör bestäm- mas utifrån omständigheterna i varje enskilt fall. Ställningstagandet ska enligt 3 kap. 4 § dokumenteras i samband med att planeringen upprättas. Regelbunden uppföljning av egenvården kan vara uppen- bart obehövligt om det är fråga om en vård- eller behandlingsinsats som är tillfällig, exempelvis en tidsbegränsad läkemedelsbehandling. Det kan också vara uppenbart obehövligt om egenvårdsåtgärden till sin karaktär är mycket basal. I bestämmelsen regleras särskilt vad som gäller i fråga om uppföljning av egenvårdsbedömningen. Givet- vis ska även vård- och behandlingsinsatserna i sig själva följas upp på ett sätt som är förenligt med god vård. I andra stycket regleras att det utöver vad som följer av första stycket alltid ska göras en förnyad prövning av egenvårdsbedöm- ningen i vissa fall. I första punkten regleras att en förnyad prövning ska göras om det kommer till hälso- och sjukvårdens kännedom att de förutsätt- ningar som legat till grund för egenvårdsbedömningen väsentligt har förändrats. Det kan till exempel handla om omständigheter som är hänförliga till patientens hälsotillstånd eller att förutsättningarna att få hjälp med egenvården på ett tryggt och säkert sätt har förändrats. Att möjligheten att utbyta nödvändig information med den som hjälper den enskilde med egenvården har förändrats kan också vara ett sådant förhållande. I andra punkten regleras att en förnyad prövning ska göras om det kommer till hälso- och sjukvårdens kännedom att det inträffat en skada eller risk för skada i samband med egenvården. Här framgår att lagen träder i kraft . 13.6Förslag till förordning om ändring i förordningen (1993:1090) om stöd och service till vissa funktionshindrade Paragrafen, som beskrivs i avsnitt 9.6.1, är ny. I paragrafen uppställs vissa krav som samtliga ska vara uppfyllda för att hjälp med sådana uppgifter som avses i lag (0000:00) om egenvård ska kunna ges i en verksamhet enligt 9 § 2–10 LSS. Kraven är ett förtydligande av vad som ska anses utgöra god kvalitet enligt 6 § LSS när hjälp med egen- vård ges i en verksamhet enligt LSS. I första punkten regleras att en första förutsättning för att hjälp med egenvård ska få ges är att ansvarig befattningshavare i verksam- heten har samverkat med behandlande legitimerad yrkesutövare inom hälso- och sjukvården avseende den aktuella egenvården. Sam- verkan ska ha skett före det att hjälp med egenvården ges. Vid större förändringar avseende egenvården bör en ny samverkan ske. Bestäm- melse om hälso- och sjukvårdens ansvar för samverkan finns 3 kap. 1 § lagen om egenvård. I andra punkten regleras att en andra förutsättning för att hjälp med egenvård ska få ges är att den personal som ska hjälpa den en- skilde med egenvården har tagit del av den skriftliga planering som ska upprättas av behandlande legitimerad yrkesutövare inom hälso- och sjukvården i enlighet med 3 kap. 2–3 §§ lagen om egenvård. Ifall en ny planering upprättas avseende åtgärden ska personalen ha tagit del av denna. I tredje punkten regleras att ett tredje krav för att hjälp med egen- vård ska få ges är att det finns de förutsättningar som behövs för att nödvändig information som rör egenvårdens utförande ska kunna utbytas med den inom hälso- och sjukvården som är ansvarig för egenvårdsbedömningen. De som ger hjälp med egenvård ska exem- pelvis kunna få information från hälso- och sjukvården om föränd- rade ordinationer och andra omständigheter som har betydelse för hur egenvården ska utföras. Den som hjälper den enskilde med egen- vården ska även kunna utbyta den information som behövs med hälso- och sjukvården för att kunna få rådgivning om utförandet. Hälso- och sjukvården ska också kunna informeras ifall det inträffar skador eller risker för skador, eller om det annars har uppkommit en situation då man bedömer att hjälp med egenvården kan ges på ett sätt som är tryggt och säkert för den enskilde (se 4 b §). Kravet innebär även en skyldighet för verksamheten att ha klargjort hur kontakter med hälso- och sjukvården ska gå till. I fråga om överföring av information mellan den utförande verk- samheten och hälso- och sjukvården ska hänsyn tas till bestämmelser om sekretess och tystnadsplikt (se avsnitt 3.7 och 9.4.6) I normal- fallet kommer en förutsättning för informationsutbyte vara att det finns ett samtycke från den enskilde om att kunna utbyta informa- tion som är nödvändig för att hjälp med egenvården ska kunna ges på ett sätt som är tryggt och säkert och i enlighet med kravet på god kvalitet enligt LSS. Om det inte är möjligt att utbyta nödvändig in- formation får verksamheten inte utföra uppgiften. Om en sådan si- tuation uppstår behöver dialog föras med den enskilde om hur situa- tionen ska lösas. Kravet ska uppfyllas löpande, det vill säga att det vid varje given tidpunkt ska finnas möjlighet till nödvändigt informationsutbyte. För det fall att den enskildes samtycke till att utbyta uppgifter med hälso- och sjukvården förändras så kan detta medföra att verksam- heten enligt regler om sekretess och tystnadsplikt är förhindrad att lämna uppgifter till hälso- och sjukvården. Om samtycket förändras på ett sätt som verksamheten bedömer har betydelse för möjligheten att utföra egenvården på ett tryggt och säkert sätt kan verksamheten inte längre ge hjälpen och en dialog bör då föras med den enskilde om hur situationen ska lösas. Paragrafen, som är ny, behandlas i avsnitt 9.6.2. I första stycket regleras en skyldighet för ansvarig befattningsha- vare i LSS-verksamhet att i vissa fall lämna information till den inom hälso- och sjukvården som ansvarar för egenvårdsbedömningen. Skyldigheten gäller om det har inträffat en händelse som medfört skada eller en påtaglig risk för skada i samband med att hjälp med egenvård har givits. Även mindre skador kan utifrån den enskilde patientens hälsotillstånd eller vid en sammantagen bedömning av omständigheterna vara tillräckligt allvarliga för att en tidigare egen- vårdsbedömning ska behöva omvärderas. Information om skador eller påtagliga risker för skador som uppenbart saknar betydelse för egenvårdsbedömningen behöver dock inte lämnas. I fråga om risker för skador bör skyldigheten endast omfatta situationer då risken för att en skada skulle inträffa har varit påtaglig. Skyldigheten omfattar inte bara situationer då en aktiv åtgärd har vidtagits som har lett till skada eller påtaglig risk för skada, utan omfattar även situationer av underlåtenhet, det vill säga då hjälp inte har givits trots att detta hade behövts. Även om det ännu inte inträffat någon särskild händelse i sam- band med egenvården kan det uppstå omständigheter som medför att ansvarig befattningshavare för den utförande verksamheten be- dömer att hjälp med egenvård kan ges på ett säkert sätt. Denne är då skyldig att informera den inom hälso- och sjukvården som är ansvarig för egenvårdsbedömningen. Det kan till exempel vara fråga om att verksamheten har förändrats så att egenvården inte längre bedöms kunna utföras på ett tryggt och säkert sätt, att förhål- landen som är hänförliga till den enskilde har förändrats, eller att den enskilde inte längre samtycker till att verksamhetens personal ska få ta del av nödvändiga uppgifter som rör egenvården. I andra stycket regleras att en förutsättning för informationsskyl- dighet är att informationen kan lämnas med hänsyn till bestämmel- ser om sekretess och tystnadsplikt. I praktiken innebär detta att den enskilde i normalfallet behöver lämna sitt samtycke till informa- tionsöverföringen. Om den enskilde inte samtycker till att informa- tionen lämnas till den inom hälso- och sjukvården som är ansvarig för egenvårdsbedömningen är den utförande verksamheten i nor- malfallet förhindrad att informera hälso- och sjukvården om detta. I ett sådant fall kan verksamheten vara förhindrad att ge hjälp med egenvård. En dialog bör då föras med den enskilde om hur situa- tionen ska lösas. I paragrafen, som är ny, regleras att det i verksamhet som avses i 4 a § ska finnas de rutiner som behövs för att hjälp med egenvård ska kunna ges på ett sätt som är tryggt och säkert för den enskilde. Pa- ragrafen behandlas i avsnitt 9.6.3. I 7 och 8 §§ framgår att rutiner om egenvård ska redovisas i samband med ansökan om att bedriva enskild verksamhet enligt 9 § 2–10 LSS. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 11.5, är ny. I paragrafen och i bilaga till förordningen regleras den schablon för föräldraavdrag som ska användas vid bedömningen av behovet av personlig assistans för barn enligt 9 f § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Schablonen, som varierar med barnets ålder, är indelad i grund- läggande behov respektive andra personliga behov enligt 9 a § LSS. Avdraget ska göras från barnets totala behov av hjälp inom respek- tive kategori. Det hjälpbehov som återstår efter avdraget ska läggas till grund för bedömningen av rätten till personlig assistans. Tillämpningen av föräldraavdragsschablonen beskrivs närmare i avsnitt 11.5.2. I paragrafen, som behandlas i avsnitt 9.7, införs en ny punkt (8) ifråga om vad som ska redovisas vid ansökan om tillstånd att bedriva enskild verksamhet som avses i 9 § 6–10 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Vad rutinerna ska omfatta regleras i 4 c §. I paragrafen, som behandlas i avsnitt 9.7, införs en ny punkt (8) ifråga om vad som ska redovisas vid ansökan om tillstånd att bedriva enskild verksamhet som avses i 9 § 2–5 lagen (1993:287) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Vad rutinerna ska omfatta regleras i 4 c §. Av första punkten framgår att ändringarna i förordningen träder i kraft . Enligt andra punkten gäller äldre bestämmelser för ansökningar om tillstånd att bedriva verksamhet som inkommit till Inspektionen för vård och omsorg före . 13.7Förslag till förordning om ändring i förordningen (1993:1091) om assistansersättning Paragrafen reglerar möjlighet att meddela före- skrifter. Paragrafens andra punkt ändras till följd av ändring i 9 a § lag (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. I paragrafen och i bilaga till förordningen regleras den schablon för föräldraavdrag som ska användas vid tillämpning av 51 kap. 6 § socialförsäkringsbalken. Paragrafen har sin motsvarighet i 6 a § förordningen (1993:1090) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Se kommentar till den bestämmelsen. Här framgår att ändringarna i förordningen träder i kraft . konvention om barnets rättigheter. konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna. 1972:5 med förslag till skadeståndslag m.m. Prop. 1979/80:2 med förslag till sekretesslag m.m. 1981/82:186 om ändring i sekretesslagen (1980:100), m.m. Prop. 1981/82:97 om hälso- och sjukvårdslag m.m. 1981/82:168 om vårdnad och umgänge m.m. 1990/91:111 om sekretess inom och mellan myndigheter på vårdområdet m.m. 1992/93:159 om stöd och service till vissa funktionshindrade. 1993/94:57 om vårdnadshavares skadeståndsansvar. 1993/94:149 Åligganden för personal inom hälso- och sjukvården m.m. 1995/96:146 Vissa frågor om personlig assistans. 1995/96:176 Förstärkt tillsyn över hälso- och sjukvården. 1996/97:187 Patientskadelag m.m. 1997/98:109 Yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. 1998/99:4 Stärkt patientinflytande. 1999/2000:79 Från patient till medborgare – en nationell handlingsplan för handikappolitiken. 2004/05:39 Kvalitet, dokumentation och anmälningsplikt i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS), m.m. 2005/06:161 Sekretessfrågor – skyddade adresser m.m. Prop. 2007/08:126 m.m. 2008/09:28 Mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning. 2008/09:145 Om reglering av apoteksmarknaden. 2008/09:150 Offentlighets- och sekretesslag. 2008/09:190 Handel med vissa receptfria läkemedel. 2008/09:193 Vissa psykiatrifrågor m.m. 2008/09:200 Socialförsäkringsbalk. 2009/10:176 Personlig assistans och andra insatser – åtgärder för ökad kvalitet och trygghet. 2009/10:210 Patientsäkerhet och tillsyn. 2012/13:1 Budgetpropositionen . 2013/14:106 Patientlag. 2016/17:43 En ny hälso- och sjukvårdslag. 2016/17:122 Ett mer ändamålsenligt klagomålssystem i hälso- och sjukvården. 2016/17:180 En modern och rättssäker förvaltning – ny förvaltningslag. 2016/17:188 Nationellt mål och inriktning för funktionshinderpolitiken. 2017/18:78 Vissa förslag om personlig assistans. 2017/18:186 Inkorporering av FN:s konvention om barnets rättigheter. 2017/18:190 Reformerat stöd till personer med funktionsnedsättning. 2018/19:145 Personlig assistans för hjälp med andning. 2019/20:1 Budgetproposition . 2019/20:92 Personlig assistans för samtliga hjälpmoment som avser andning och måltider i form av sondmatning. 2019/20:164 Inriktningen för en nära och tillgänglig vård – en primärvårdsreform. 1995/96:SoU15 Vissa frågor om personlig assistans. 2017/18:SoU17 Vissa förslag om personlig assistans. Föreskrifter och allmänna råd föreskrifter (FKFS 2016:4) om assistansersättning. föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 1997:14) om delegering av arbetsuppgifter inom hälso- och sjukvård och tandvård. föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2002:9) om bostad med särskild service för vuxna enligt 9 § 9 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS. föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2009:6) om bedömningen av om en hälso- och sjukvårdsåtgärd kan utföras som egenvård. föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:5) om lex . föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9) om ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete. föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2012:6) om bostad med särskild service för barn eller ungdomar enligt LSS. allmänna råd (2014:2) om kunskaper hos personal som ger stöd, service eller omsorg enligt SoL och LSS till personer med funktionsnedsättning. föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2014:5) om dokumentation i verksamhet som bedrivs med stöd av SoL, LVU, LVM och LSS. föreskrifter och allmänna råd (HSLF-FS 2016:40) om journalföring och behandling av personuppgifter. föreskrifter och allmänna råd (HSLF-FS 2017:37) om läkemedelshantering i hälso- och sjukvården. föreskrifter och allmänna råd (HSLF-FS 2017:40) om vårdgivares systematiska patientsäkerhetsarbete. allmänna råd (SOSFS 1996:9) om personlig assistans och sjukvårdsuppgifter. Dir. 2020:3 Stärkt rätt till personlig assistans för stöd vid egenvård, vid tillsyn samt för barn. Dir. 2020:90 Tilläggsdirektiv till Utredningen stärkt assistans (S 2020:01). SOU 1991:46 Handikapp, Välfärd, Rättvisa. SOU 1994:75 Patientskadelag. SOU 2004:12 Patientskadelagen och läkemedelsförsäkringen –en översyn. SOU 2018:39 God och nära vård – En primärvårdsreform. SOU 2018:88 Översyn av insatser enligt LSS och assistansersättningen. SOU 2020:1 Översyn av yrket personlig assistent – ett viktigt yrke som förtjänar bra villkor. SOU 2020:63 och svensk rätt. RÅ 1997 ref. 23 I och II. RÅ 1997 ref. 28. RÅ 1997 not. RÅ 2000 ref. 11. RÅ 2000 not. RÅ 2003 ref. 33. RÅ 2004 ref. 16. RÅ 2008 ref. 17. RÅ 2009 ref. 57. RÅ 2010 ref. 17. HFD 2011 not. HFD 2012 ref. 41. HFD 2013 ref. 81. HFD 2015 ref. 46. HFD 2017 ref. 27. HFD 2018 ref. 13. HFD 2018 ref. 21. HFD 2019 ref. 56. HFD 2020 ref. 7. HFD 2021 ref. 1. HFD 2021 ref. 11. JO:s beslut dnr 4207-2000 (). JO:s beslut dnr 2031-2015 (). JO:s beslut dnr 589-2016 (). JO:s beslut dnr 921-2017 (). JO:s beslut dnr 1696-2018 (). JO:s beslut dnr 1809-2018 (). (2020). Prövning av barnets bästa. Ett stödmaterial för beslutsfattare och tjänstepersoner. vägledning 2003:06 Assistansersättning, version 13 (2015), version 20 (2018) samt version 27 (2020). (2011). Socialförsäkringsrapport 2011:18 Statlig personlig assistans – resultat från undersökning av gruppen assistansberättigade. (2015). Rättsligt ställningstagande FKRS 2015:05 Föräldraansvarets omfattning vid hjälp med kommunikation i vanliga sociala situationer inom assistansersättning. (2015). FKRS 2015:07 Psykisk funktionsnedsättning vid bedömning av grundläggande behov. (2015). Socialförsäkringsrapport 2015:13 Assistansersättningens utveckling, Orsaker till ökningen av antalet assistansmottagare och genomsnittligt antal timmar. (2015). Rättslig uppföljning 2015:1 Rättsfallsöversikt – personlig assistans (föräldraansvar). (2017). FKRS 2017:05 Assistansersättning – hjälp med andra personliga behov. (2017) Socialförsäkringsrapport 2017:4 Assistansersättning. Inflöde, utflöde och konsekvenser av förändrad rättspraxis. (2018). FKRS 2018:01 Bedömning av föräldraansvar och väntetid under dygnsvilan inom assistansersättning. (2018). Socialförsäkringsrapport 2018:5 Anhöriga till personer med statlig assistansersättning. En beskrivning av anhöriga som personliga assistenter, mottagare av personlig assistans och assistansersättningen. (2019). Rapport – resultatindikatorer för assistansersättningen 2019. (2019). Socialförsäkringsrapport 2019:01 Funktionsnedsättning i arbetsliv och välfärd – Rapport från forskarseminariet i 16–. , T., Omprövning av personlig assistans – Vems intressen väger tyngst? vägledning 2003:6 Assistansersättning, version 27 (2020). (2020). Rapport – Indikatorer för att följa utvecklingen av assistansersättningen. (2020). Rapport – Analys av minskat antal mottagare av assistansersättning. (2020). Rapport – Uppföljning av lagändring om andning som grundläggande behov. Inspektionen för socialförsäkringen (2013). Rapport 2013:18 Vårdbidrag och framtida inkomster. De långsiktiga ekonomiska konsekvenserna av att få barn med särskilda behov. Inspektionen för socialförsäkringen (2014). Rapport 2014:6 Vad är normalt? Föräldraansvaret i assistansersättningen. Inspektionen för socialförsäkringen (2016). Rapport 2016:16 Sjukvårdande insatser och personlig assistans. Inspektionen för vård och omsorg (2019). Vad har sett 2019? Iakttagelser och slutsatser om vårdens och omsorgens brister för . (2011). Samordning av stöd till barn och unga med funktionsnedsättning – Ett (o)lösligt problem. (1995). Meddelandeblad Personlig assistans och sjukvårdsuppgifter. (2003). Meddelandeblad Information om gränsdragning mellan egenvård i form av personlig assistans och hälso- och sjukvård m.m. (2011). Insatser till kvinnor och män med funktionsnedsättning Kartläggning och analys av könsskillnader inom LSS och SoL. (2012). Sekretess- och tystnadspliktsgränser i och hälso- och sjukvården. (2013). Meddelandeblad nr 6/2013 föreskrifter om bedömningen av egenvård. (2014). Barn med personlig assistans – Möjligheter till utveckling, självständighet och delaktighet. (2015). Att förebygga och minska utmanande beteende i LSS-verksamhet, Ett kunskapsstöd med rekommendationer för chefer, verksamhetsansvariga och personal. (2015). Handläggning och dokumentation inom . (2015). Din skyldighet att informera och göra patienten delaktig – , chefer och personal, riktad till vårdgivare, chefer, personal. (2017). Hur arbetar hälso- och sjukvården med egenvårdsinsatser? (2017). Kommunernas stöd vid genomförande av egenvård. (2017). Konsekvenser av domar om det femte grundläggande behovet - En analys av hur kommuner och brukare påverkas. (2017). Vägar till förbättrad samordning av insatser för barn med funktionsnedsättning – Kunskapsstöd om samordnad information, gemensam planeringsprocess och praktiskt stöd. (2019). om tillämpning av föreskrifter och allmänna råd (HSLF-FS 2017:37) om ordination och hantering av läkemedel i hälso- och sjukvården. (2020). Stöd till barn och unga med funktionsnedsättning – vid handläggning och utförande av LSS-insatser. (2020). Insatser och stöd till personer med funktionsnedsättning – Lägesrapport . (2020). Internationell klassifikation av funktionstillstånd, funktionshinder och hälsa (ICF). (2020). Meddelandeblad nr 9/2020 hälso- och sjukvård. /stod-och-insatser/vardagsfardigheter1/. /stod-och-insatser/problembeteenden/. /statistik/statistikdatabas/!ut/p/z1/04_Sj 9CPykssy0xPLMnMz0vMAfIjo8ziLQI8TDy8DIx8Ddy8jQwC fZ3dLUxDPY1dnE30w8EKDHAARwP9KGL041EQhd_4cP0o sBITDxdnQ3dnA293L083A8eQID9TTyNfQ4NgY6gCPGYU 5IZGGGQ6KgIAcdXorg! !/#!/fn/ase-mottagare-atyp-alder. /nyheter/artikel/personlig-assistans- handlar-inte-om-att-tillgodose-behov-hanna-egard-forskare- och-universitetsle/. /patient/faq/. /tillsyn/prioriterade-riskomraden-2018-2020/personer- med-funktionsnedsattning/riskomrade-personer-med- funktionsnedsattning/. /globalassets/upload/socialnamnd/socialforvaltning /funktionshinder/riktlinjer-for-handlaggning-och-insatser- enligt-lag-om-stod-och-service-till-vissa-funktionshindrade-lss- och-so.pdf. /download/18.53d2b23c176f5b1a2923158/1612 803215602/Riktlinjer%20enligt%20LSS.pdf. /download/18.4a09469f17225dd434befbe/15898 73738106/Riktlinjer%20enligt%20lagen%20om%20st%C3%B6 d%20och%20service%20till%20vissa%20funktionshindrade%2 0-%20antagen%20av%20KF%202020-04-29.pdf. /omsorg-stod-och- hjalp/funktionsnedsattning/hjalp-stod-och-service-enligt- lagarna-sol-och-lss. /download/18.2a9bbe92160d7ec50881cf9f/15266 49845370/V%C3%A4gledning%20%20LSS%202017-01-01.pdf. /download/18.4fce50ab17431524ba7d3c61/1599 487650486/Riktlinjer%20f%C3%B6r%20bist%C3%A5ndshan dl%C3%A4ggning%20LSS. /globalassets//omsorgsnamndens- riktlinjer-for-handlaggning-av-insatser-enligt-lss.pdf. /hitta-statistik/statistik-efter- amne/levnadsforhallanden/levnadsforhallanden/tidsanvandnings undersokningen/. /watch?v=E7cNQEqx7bo. Barnperspektiv i LSS-handläggning – En aktgranskning, FOU skriftserie nr 115/13 (2013). , A., (2020). Konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning: Rättigheten till personlig assistans och särskilt om begreppen ’föräldraansvar’, ’egenvård’ och ’tillsyn’. , T., (2018). Omprövning av personlig assistans och balansen mellan den enskildes trygghet och det allmännas intresse av ändringar. Forskning om personlig assistans – en antologi. Altermark, , . , T., Omprövning av personlig assistans – Vems intressen väger tyngst? (2019). Socialförsäkringsrapport 2019:01 Funktionsnedsättning i arbetsliv och välfärd – Rapport från forskarseminariet i 16–. , H., (2020). Stöd eller vård? Om gränsdragningar mellan personlig assistans och hälso- och sjukvård. Forskning om personlig assistans – en antologi. Altermark, , (2018). , H., (2020). Om rättighetslagar: rättigheter och rättssäkerheter. (Löf). Region och Hälsa. Vardagsfärdigheter hos barn och ungdomar. Region och Hälsa. Vardagsfärdigheter hos vuxna. (2011). En undersökning om svenska folkets tidsanvändning /11. kommuner och regioner (2009). Cirkulär 09:71, dnr 09/5292. kommuner och regioner (2018). Prövning av barnets bästa. Ett verktyg för styrning och ledning. kommuner och regioner (2015) Barnets rättigheter i svensk praktik. FN:s stöd för regionalt och lokalt barnrättsarbete. Obligatorisk ansvarsförsäkring – en patentlösning?, Nordisk försäkringstidskrift, NFT 3/2008. , J., , A.K. Personlig assistans i familjen för barn och ungdomar med omfattande funktionsnedsättningar, Forskning om personlig assistans – en antologi, Red. Altermark, , (2018). Stärkt rätt till personlig assistans för stöd vid egenvård, vid tillsyn samt för barn