sou · H9B320 · 2022-01-01 00:00:00 — Antal fingeravtryck som ska tas upp på verkställighetsstadiet Vårt förslag om upptagande av fingeravtryck får ekonomiska konse- kvenser för framför allt Kriminalvården och . Till hjälp för bedömningen av dessa konsekvenser har vi fått del av sta- tistiska uppgifter från Nationellt forensiskt centrum (NFC) inom . Från de uppgifter som NFC tillhandahållit kan noteras följande. hanterade NFC 14 394 s.k. daktningsärenden1 med fingeravtryckstagning på personer misstänkta för brott. Hur många av dessa personer som var frihetsberövade som häktade eller an- hållna, och av den anledningen lämnade fingeravtryck, går enligt upp- gift inte att få fram. Antalet personer som dömdes till fängelse uppgick till 4 556. Från dessa finns fingeravtryck på 738 per- soner () i fingeravtrycksregistret. Det betyder att det saknas fingeravtryck från 818 personer (). Vid en senare genomgång av dessa uppgifter blev i stället antalet personer 784 (). Att antalet har skiftat något vid de två olika genom- gångarna kan enligt uppgift från NFC bero på t.ex. gallring eller att fingeravtryckstagningen på en person utan person- eller samordnings- nummer har uppdaterats. Det har inte gått att få fram någon uppgift om hur många bland de 818 eller 784 personer som dömdes till fängelse i minst sex måna- der, och vars fingeravtryck inte finns i fingeravtrycksregistret, som avtjänar eller har avtjänat straffet genom intensivövervakning med elektronisk kontroll. Av uppgifterna från NFC har vi kunnat sluta oss till att vårt för- slag om upptagande av fingeravtryck på personer som har dömts till ett fängelsestraff , och vars fingeravtryck inte redan finns i fingeravtrycksregistret, sannolikt kommer att beröra cirka 800 dömda . Denna uppskattning ligger till grund för vår 1Daktning är den term som används inom för bl.a. upptagande av finger- avtryck och fotografering av en person. bedömning av de ekonomiska konsekvenserna av de förslag som vi lämnar i denna del. Kostnaden för en komplett s.k. daktningsstation uppgår enligt Polis- myndigheten till , varav 120 000 kro- nor för en fingeravtrycksscanner och mellan 30 000 och 40 0000 kro- nor för mjukvara. I en komplett daktningsstation ingår även en systemkamera för och ett särskilt iordningsställt rum. Är det endast fråga om upptagande av fingeravtryck, vilket är fallet här, krävs inte kameran. har daktningsutrustning, inklu- sive utrustning för upptagande av fingeravtryck, på cirka 75 platser i anslutning till större arrester runtom i landet. Utifrån uppgifter om kostnaderna för utrust- ningen har Kriminalvården uppskattat att en installation av dakt- ningsstationer på landets 45 kriminalvårdsanstalter skulle uppgå till , vilket inkluderar själva daktningsstationen och viss annan nödvändig utrustning. har upplyst att när utrustningen för fingerav- trycksupptagning väl är installerad utgörs kostnaden för upptagan- det av avtrycken av personalkostnad för två arrestpersonal, utbild- ning av personal samt systemunderhåll. Därtill kommer kostnaden för licens för fingeravtrycksscanner med per scanner och år. Livslängden på en fingeravtrycksscanner uppskattas till åt- minstone . Enligt tar upptagandet av fingeravtryck på en person för två personal. Kostnaden för 800 finger- avtryck uppgår därför till personalkostnaden för cirka 800 arbets- timmar, vilket motsvarar . Kostnaden för system- underhåll varierar och är därför svår att uppskatta. har upplyst att en ytterligare kostnad som upp- står till följd av Ecris-TCN är en kostnad för it-utveckling om för att kunna särskilja upptagningar enligt Ecris-TCN i fingeravtrycksregistret. Enligt beräkningar skulle kostnaden per finger- avtrycksupptagning i Kriminalvårdens regi uppgå till , vilket framför allt omfattar kostnad för personal. Därtill kommer utbildningskostnader. har i detta sammanhang an- gett att den kan komma att ordna en interaktiv utbildning på Polis- myndighetens läroplattform som skulle kunna användas av Krimi- nalvården. Kriminalvården har upplyst att en schablonkostnad för en transport av en intagen uppgår till . Utifrån denna schablon- kostnad blir Kriminalvårdens årliga kostnad för 800 transporter för upptagande av fingeravtryck . Den verkliga årliga transportkostnaden borde emellertid bli avsevärt lägre eftersom många transporter mellan anstalt och arrest med daktningsstation kan väntas bli förhållandevis korta. Vi utgår från att våra förslag omfattar upptagande av fingeravtryck av cirka 800 intagna . Att installera utrustning för upptagning av fingeravtryck på samtliga kriminalvårdsanstalter skulle uppgå till . Därtill kommer löpande kostnader för bl.a. personal, utbildning och systemunderhåll. Kriminalvårdens kostnad för att transportera de intagna till befint- liga daktningsstationer hos för upptagande av finger- avtrycken kan uppgå till , men sannolikt blir kostnaden lägre. kostnad för upptagande av fingeravtryck sedan Kriminalvården transporterat den intagne till daktningsstation hos uppgår till cirka 227 000 kro- nor för personal. Det exakta kostnadsutfallet är beroende av hur pass många anstal- ter som och Kriminalvården till syvende och sist kommer att förse med daktningsstationer utifrån geografiska förhål- landen och behovet av en effektiv användning av och Kriminalvårdens resurser. Alldeles oavsett är det vår bedömning att kostnaderna för att ta fingeravtryck av dömda inte kommer att bli högre än att de ryms inom myndigheternas anslag. Särskilt om verkställighet genom intensivövervakning De ovan angivna beräkningarna tar sikte på fingeravtryck som tas av dömda som verkställer sina fängelsestraff i kriminalvårdsanstalt, vilket är det normala. Vi har dock inte kunnat utesluta att vissa dömda som omfattas av vårt förslag om fingeravtryck kommer att verkställa sina fängelsestraff i frihet, genom intensivövervakning med elek- tronisk kontroll. Som redovisats föreslår vi att dessa fingeravtryck tas upp av efter föreläggande av Kriminalvården. Som vi angett ovan har det inte gått att få fram någon statistik som visar hur många som berörs av vårt förslag i den här delen. Vår bedömning är dock att det rör sig om förhållandevis få fall, bl.a. av det skälet att det endast är de som avtjänar fängelse som berörs av förslaget och att är den bortre gränsen för att kunna få verkställa sitt fängelsestraff genom intensiv- övervakning. Även om förslaget förutsätter nya rutiner är det därför vår bedömning att de kostnader som uppkommer med detta förslag är av begränsat slag och ryms inom myndigheternas anslag. Av vårt förslag följer att den som verkställer sitt fängelsestraff genom intensivövervakning ska tas in i verk- ställighet om han eller hon inte följer Kriminalvårdens föreläggande om att lämna fingeravtryck. Väl i anstalt kan fingeravtrycken tas med tvång enligt fängelselagen. Eftersom fingeravtrycken därmed kom- mer att tas alldeles oavsett är det vår bedömning att de kommer att lämnas på frivillig väg. Vårt förslag bör därför inte påverka vare sig viljan att verkställa sitt straff genom intensivövervakning eller be- läggningen i anstalt. Särskilt om vårt alternativa förslag Som framgår av betänkandet förordar vi att fingeravtryck tas av alla dömda som verkställer ett fängelsestraff . I enlighet med våra kommittédirektiv har vi i avsnitt 8.5.9 dock läm- nat ett alternativt förslag som innebär att fingeravtryck av den som verkställer ett fängelsestraff endast ska tas av den som är tredjelandsmedborgare och inte har något unionsmed- borgarskap. Vi har fått uppgifter från NFC om hur många av de personer som dömdes till fängelse som hade personnum- mer eller samordningsnummer och hur många av de personer med samordningsnummer som förekommer i fingeravtrycksregistret. Upp- gifterna ger ingen ledning för frågan om hur många tredjelands- medborgare, utan unionsmedborgarskap, som dömdes till minst sex månaders fängelse och vars fingeravtryck inte finns i fingeravtrycks- registret. NFC har upplyst att det inte går att få fram sådana uppgifter. Av det sagda följer att vi alltså inte har kunnat få någon uppgift om hur många personer som skulle beröras av vårt alternativa förslag om upptagande av fingeravtryck på tredjelandsmedborgare, utan unionsmedborgarskap, som har dömts till minst sex månaders fäng- else och vars fingeravtryck inte redan finns i fingeravtrycksregistret. Mot denna bakgrund har vi inte något underlag för en särskild redovisning av vilka kostnaderna blir enligt vårt alternativa förslag rörande fingeravtryck på endast tredjelandsmedborgare, utan unions- medborgarskap. Det kan endast konstateras att kostnaderna enligt vårt alternativförslag i sig blir lägre än de som följer av huvudför- slaget och att det i sin tur kan påverka om det av resurs- och effek- tivitetsskäl alls är motiverat att förse Kriminalvården med daktnings- utrustning. har upplyst att myndighetens totalkostnad för projektet att införa Ecris-TCN nationellt samt effektivisera hand- läggning av och information kring både Ecris och Ecris-TCN beräk- nas uppgå till . av EU-medel och resterande del av (jfr artikel 33 i förordningen om Ecris-TCN). har i övrigt upplyst att det inte går att få fram uppgifter om hur många sökningar i belastningsregistret som görs på just tredjelandsmedborgare. Kostnaden för själva uppbyggnaden och det nationella genom- förandet av Ecris-TCN är oberoende av utredningens förslag. Vi kan ändå konstatera att våra förslag som kompletterar förordningen om Ecris-TCN och som rör användningen av Ecris-TCN i viss mån kommer att medföra en ökad användning av systemet. Hit hör våra förslag om att Ecris-TCN får användas för samma ändamål som belast- ningsregistret, men också att det i vissa fall kommer att vara obliga- toriskt att använda sig av Ecris-TCN. Det är vår bedömning att dessa merkostnader ryms inom ramen för anslag. Ett utökat utbyte av ansiktsbilder Till skillnad från fingeravtryck medför våra förslag när det gäller ansiktsbilder inte att det kommer att tas upp fler bilder än vad som tas . För del innebär våra förslag endast att tillgängliga ansiktsbilder av dömda ska bifogas när myn- digheten lämnar ut uppgifter ur belastningsregistret med stöd av rambeslutet om Ecris samt att tillgängliga ansiktsbilder ska läggas in som en del av uppgiftposten i Ecris-TCN. Det rör sig om begränsade arbetsmoment för handläggare vid . Förslagen kan därmed inte medföra några beaktansvärda kostnader för myndig- heten i förhållande till vad genomförandet av Ecris-TCN totalt sett innebär. Inte heller kan de förslag som vi lämnar till ändrade gallringsregler förväntas innebära några ökade kostnader för , bort- sett från de kostnader som uppstår för vissa initiala justeringar av systemen. 15.3Konsekvenser för enskildas personliga integritet Förordningen om Ecris-TCN anses förenlig med såväl EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna som Europakonvention (se skäl 34 i förordningen samt avsnitt 3.2.3 och 3.2.4). Som framgår av kapitel 6 lämnar vi i detta betänkande vissa förlag på kompletterande bestäm- melser till förordningen om Ecris-TCN som rör användningen av systemet på nationell nivå. Vi föreslår således att Ecris-TCN får användas utanför det obligatoriska området, under förutsättning att systemet används för samma ändamål som belastningsregistret (se avsnitt 6.2.2). Vi föreslår även att Ecris-TCN ska användas vid vissa sökningar i belastningsregistret på unionsmedborgare (se avsnitt 6.2.4). Vi lämnar också förslag som på olika sätt begränsar användningen av Ecris-TCN (se avsnitt 6.2.1 och 6.2.3). Det är vår bedömning att dessa förslag är ändamålsenliga och utformade för att möta behovet av en effektiv och behovsanpassad användning av Ecris-TCN. I enlighet med vad vi närmare har redogjort för i avsnitt 6.2.5 bedömer vi att den utökade kartläggning som Ecris-TCN innebär utgör en nödvändig och proportionerlig rättighetsinskränkning för att systemet ska fylla sin funktion och bidra till ett effektivare brott- målsförfarande. Ett utökat upptagande av fingeravtryck Vårt huvudförslag när det gäller upptagande av fingeravtryck innebär att fingeravtryck ska tas på alla som har dömts till minst sex måna- ders fängelse, om inte fingeravtrycken redan finns i Polismyndig- hetens fingeravtrycksregister. Som vi har angett i avsnitt 15.2.1 inne- bär förslaget i praktiken att fingeravtryck tas på ytterligare cirka 800 personer . För dessa personer innebär upptagandet av fingeravtryck ett påtvingat kroppsligt ingrepp. Vidare föreslår vi att de fingeravtryck som tas av dömda ska be- handlas i fingeravtrycksregistret. Vårt förslag i denna del innebär en ökad kartläggning. Här bör dock framhållas att uppgifterna inte får behandlas efter det att uppgifterna om den registrerade har tagits bort ur belastningsregistret. Och om Krimi- nalvården har tagit upp fingeravtrycken ska eventuella kopior omedel- bart förstöras sedan avtrycken har tagits emot av . Kriminalvården får alltså inte behandla fingeravtrycken för egen del. I avsnitt 8.5.3, 8.5.6 och 8.5.8 har vi utvecklat varför det utökade tagandet av fingeravtryck och den efterföljande behandlingen av av- trycken är nödvändiga och varför fördelarna av föreslagen överväger det intrång som åtgärderna innebär för den enskilde. Vi har samman- fattningsvis funnit att den föreslagna regleringen utgör en tillåten inskränkning i de grundläggande rättigheter som kommer till uttryck i bl.a. regeringsformen och . Tillämpliga data- skyddsbestämmelser motiverar enligt vår uppfattning ingen annan bedömning. Det kan tilläggas att vårt alternativa förslag om fingeravtryck på tredjelandsmedborgare utan unionsmedborgarskap (avsnitt 8.5.9) i grunden får samma konsekvenser för enskildas personliga integritet som huvudförslaget. Det alternativa förslaget påverkar dock ett mindre antal personer än huvudförslaget. Till skillnad från vårt huvudförslag berör det alternativa förslaget inte den som har ett svenskt medbor- garskap. Ett utökat utbyte av ansiktsbilder Som vi har angett i avsnitt 15.2.2 innebär våra förslag om ansiktsbild inte att det kommer att tas fler ansiktsbilder än . Det har inte heller ingått i vårt uppdrag. Våra förslag i denna del innebär sammanfattningsvis att tillgäng- liga ansiktsbilder ska bifogas dels när med stöd av rambeslutet om Ecris underrättar en medlemsstat om en fällande dom mot dess medborgare, dels när på begäran från en annan medlemsstat lämnar ut uppgifter ur belastnings- registret som ska användas i ett brottmålsförfarande. Vi föreslår även att ansiktsbilder av dömda tredjelandsmedborgare ska föras in i Ecris- TCN:s uppgiftsposter, om ansiktsbilderna finns tillgängliga i signale- mentsregistret. Med hänvisning till vad regeringen tidigare uttalat har vi konsta- terat att det inte innebär ett sådant betydande intrång eller en sådan kartläggning som avses i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen att föra över redan registrerade uppgifter via Ecris (se avsnitt 9.5.1, jfr prop. 2011/12:163 s. 29 och 41). Det förtar inte att förslagen i för- längningen kan innebära en ökad kartläggning och därmed beröra enskildas personliga integritet. Som närmare redovisats i avsnitt 9.5 anser vi att våra förslag om ett utökat utbyte av ansiktsbilder är nödvändiga för att möjliggöra ett effektivt och ändamålsenligt informationsutbyte av domar via Ecris. Vi anser därför att förslagen är proportionerliga och att nyttan av den ökade kartläggning som utbytet innebär, i förekommande fall även av svenska medborgare, överväger det intrång som åtgärderna innebär för enskilda. Vi har då särskilt beaktat att tillgängliga ansikts- bilder av dömda tredjelandsmedborgare i Ecris-TCN endast ska kunna användas för att bekräfta identiteten hos en tredjelandsmedborgare och att det inte finns förutsättningar att använda ansiktsbilderna i Ecris-TCN för ansiktsigenkänning (se avsnitt 9.5.2). Det förhållan- det att en ansiktsbild i en uppgiftspost i Ecris-TCN i viss utsträck- ning kan användas för spårning av multipla identiteter inom ramen för EU:s arbete om interoperabilitet har inte motiverat någon annan bedömning. Som vi har framhållit anser vi att det kan finnas skäl att på nytt se över frågan om vilka ansiktsbilder som ska föras över från signale- mentsregistret till Ecris-TCN för det fall att ansiktsbilderna skulle komma att få användas för ansiktsigenkänning. Som framgår av betänkandet föreslår vi att tidsfristen för gallring av uppgift om avgörande som har överförts med stöd av rambeslutet om Ecris förkortas. Gallring ska ske när påföljden har verkställts eller annars senast efter den dom eller det beslut som föran- ledde att uppgiften fördes in i registret. Den yttersta tidsfrist som gäller är efter denna tidpunkt. Vårt förslag får till följd att uppgift om påföljder som saknar motsvarighet i – och som i vissa fall kan jämställas med ett straff på bötesnivå – kan gallras efter betydligt än . Att domsstaten underlåter att meddela att gallring har skett i den staten får därmed inte lika långtgående negativa verkningar för den enskilde som . Försla- get innebär sammanfattningsvis ett minskat intrång i den enskildes personliga integritet genom att tiden för behandling av uppgifterna i belastningsregistret förkortas. Vidare förslår vi att bestämmelsen om uppskjuten gallring i lagen (1998:620) om belastningsregister ska ändras på så vis att den även ska omfatta uppgifter om avgöranden som har överförts via Ecris. Uppgifterna ska dock inte vidarebefordras vid svar på ansökan enligt artikel 7 i rambeslutet om Ecris sedan ett meddelande om gallring har inkommit från domsstaten. Förslaget i den här delen får till följd att uppgifter om brottmålsavgöranden kommer att behandlas i belastningsregistret för personer som upprepade gånger döms för brott. På så vis innebär förslaget ett ökat intrång i den en- skildes personliga integritet. Den uppskjutna gallringen gäller dock uppgifter om inhemska brottmålsavgöranden och sådana avgöranden från länder utanför EU som finns inlagda i belastnings- registret, en osaklig skillnad som vårt förslag just avser att rätta till. Vårt förslag beaktar dessutom den begränsning som kommer till ut- tryck i rambeslutet om Ecris om att uppgifter som har gallrats i doms- staten inte ska vidarebefordras vid svar på ansökan med stöd av ram- beslutet. Vi anser därför att förslaget är motiverat även ur ett integri- tetsperspektiv. Det finns här skäl att framhålla att vårt förslag om att ta fingerav- tryck av den som har dömts till fängelse , oavsett medborgarskap, bör ge rättsväsendet utökade och förbättrade förut- sättningar för att effektivt utreda och lagföra brott. En viss sådan effekt följer sannolikt även av vårt alternativa förslag om att endast ta fingeravtryck av dömda tredjelandsmedborgare, utan unionsmed- borgarskap, även om den effekten måste antas bli mindre än med vårt huvudförslag. En följd av att fingeravtryck ska tas upp av dömda är att antalet transporter av intagna kommer att öka, i synnerhet innan Kriminal- vården har försetts med daktningsutrustning. Eftersom varje trans- port utgör en säkerhetsrisk påverkar det Kriminalvårdens säkerhets- arbete. Enligt vår bedömning kommer förslagen i detta betänkande inte att medföra några ytterligare konsekvenser av det slag som anges i kommittéförordningen (1998:1474). 16.1Förslaget till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om Ecris-TCN Lagen är ny och innehåller bestämmelser som kompletterar förord- ningen om Ecris-TCN på nationell nivå. De allmänna övervägandena om lagen finns i kapitel 5. Lagens benämning överensstämmer med hur andra lagar med kom- pletterande bestämmelser till EU-förordningar benämns, t.ex. lagen (2016:1306) med kompletterande bestämmelser till EU:s marknads- missbruksförordning och lagen (2018:218) med kompletterande be- stämmelser till EU:s dataskyddsförordning. 1 § Denna lag innehåller kompletterande bestämmelser till Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2019/816 av om inrättande av ett centraliserat system för identifiering av medlemsstater som innehar uppgifter om fällande domar mot tredjelandsmedborgare och statslösa personer (Ecris-TCN) för att komplettera det europeiska infor- mationssystemet för utbyte av uppgifter ur kriminalregister och om änd- ring av förordning (EU) 2018/1726 (EU:s förordning om Ecris-TCN). Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i EU:s förord- ning om Ecris-TCN. Vid tillämpningen av lagen avses med tredjelandsmed- borgare även en unionsmedborgare som också är medborgare i ett tredje- land. Paragrafen innehåller bestämmelser om lagens tillämpningsområde. I första stycket anges att lagen innehåller bestämmelser som kom- pletterar EU:s förordning om Ecris-TCN. Enligt andra stycket har termer och uttryck i lagen samma bety- delse som i förordningen om Ecris-TCN. I enlighet med tillämp- ningsområdet för förordningen om Ecris-TCN anges att med tredje- landsmedborgare avses också en unionsmedborgare som även är med- borgare i tredjeland (se artikel 2 och 3.7 i förordningen om Ecris-TCN). Förslaget behandlas i avsnitt 5.2. 2 § Ecris-TCN ska endast användas om begäran om uppgifter ur belast- ningsregistret görs av en myndighet eller en enskild som begär uppgifter om sig själv. I paragrafen anges vem som kan initiera en användning av Ecris-TCN. Regleringen innebär att Ecris-TCN endast kan användas av Polis- myndigheten om uppgifter ur belastningsregistret begärs av en myn- dighet eller av en enskild som begär ut uppgifter om sig själv (egen ansökan). Ecris-TCN får därmed inte användas i de undantagsfall som en enskild har fått rätt att få ut uppgifter om en annan enskild med stöd av lagen (1998:620) om belastningsregister. Förslaget behandlas i avsnitt 6.2.1. 3 § Vid en begäran om uppgifter ur belastningsregistret får Ecris-TCN användas för att kontrollera om den tredjelandsmedborgare som sökningen avser förekommer där, även om ändamålet för sökningen inte är ett sådant ändamål som anges i artikel 7.1 i EU:s förordning om Ecris-TCN. I fall som avses i första stycket ska Ecris-TCN endast användas om den som begär ut uppgifter ur belastningsregistret särskilt har angett det. Paragrafen anger tillämpningsområdet för Ecris-TCN utanför det obligatoriska tillämpningsområdet som följer av förordningen om Ecris-TCN. I första stycket anges att Ecris-TCN får användas för ett ändamål som omfattas av belastningsregistret, även om detta ändamål inte motsvaras av något ändamål för Ecris-TCN enligt artikel 7.1 i för- ordningen om Ecris-TCN. Bestämmelsen i paragrafen innebär alltså att ändamålen för användningen av Ecris-TCN blir samma som ända- målen för belastningsregistret, när uppgifterna begärs av en myndig- het eller av en enskild som begär ut uppgifterna om sig själv (jfr 2 §). Det innebär att Ecris-TCN t.ex. får användas även för Polismyn- dighetens, Säkerhetspolisens, , och Kust- bevakningens verksamheter för att förebygga, förhindra eller upp- täcka brottslig verksamhet, vilka alltså ligger utanför det obligatoriska tillämpningsområdet för Ecris-TCN. Andra exempel på när Ecris- TCN får användas utanför det obligatoriska tillämpningsområdet är vid vissa lämplighetsprövningar och andra prövningar inom ramen för 2 § första stycket 4 lagen om belastningsregister, såsom adoption enligt 6 kap. 12–16 §§ socialtjänstlagen (2001:453). En förutsättning för att få använda Ecris-TCN är att en sökning sker i belastningsregistret. Vid tillämpningen av paragrafen avses med tredjelandsmedbor- gare även en unionsmedborgare som också är medborgare i ett tredjeland (1 §). Enligt andra stycket ska en sådan användning av Ecris-TCN som avses i första stycket, dvs. utanför det obligatoriska tillämpningsom- rådet enligt förordningen, endast ske om den som begär ut uppgifter ur belastningsregistret särskilt har angett det. Det betyder att det är den som begär uppgifterna som måste bedöma och avgöra om det finns ett faktiskt behov av uppgifter från andra medlemsstater.