sou · H9B388 · 2022-01-01 00:00:00 — Ett något höjt inkomstkrav kan också innebära att vissa företag kan anställa tredjelandsmedbor- gare, trots att de kanske har behov av det för att klara sin bemanning. Även ett krav på 75 procents anställningsgrad kan medföra att vissa företag kan anställa arbetskraftsinvandrare och i vissa fall kan få problem med att lösa sitt arbetskraftsbehov. Denna effekt blir kanske mest påtaglig för små företag. Det kan vara svårare att i små företag ha anställda med en högre anställningsgrad och marginalerna kan vara mindre. Det alternativa föreslaget om löne- och anställnings- krav kan därmed påverka företagens möjligheter att rekrytera arbets- kraftsinvandrare, med resultatet att företaget kanske inte kan växa eller utvecklas på det sätt det annars skulle om företaget inte kan hitta nödvändig kompetens. När det gäller skyldigheten för arbetsgivaren att utge skadestånd om villkoren inte uppfyllts enligt 6 kap. 2 § första stycket 2 UtlL kommer ersättning bara behöva utges för de arbetsgivare som inte uppfyllt lagstadgade krav. Det får därför antas att detta förslag inte kommer påverka företag som vill följa regelverket. Det finns dock en risk att vissa anser att osäkerheten kring vilka villkor som egent- ligen gäller för en viss bransch är för stor och att de därför inte vill anställa tredjelandsmedborgare för att inte riskera att hamna i en eventuell skadeståndsprocess. 9.7Förslagens påverkan på enskilda Generellt kommer utredningens förslag att stärka arbetskraftsinvand- rarens ställning på arbetsmarknaden och motverka missbruk och ut- nyttjande av utländsk arbetskraft. Förslagen om bättre information till arbetskraftsinvandrare kommer att medföra ökade möjligheter för den enskilde att ta till vara sina rättigheter och undvika att bli exploaterade eller utnyttjade. Krav på boenden som en arbetsgivare tillhandahåller till en arbetskraftsinvandrare bör också förbättra deras Förslaget medför en lagstadgad möjlighet att vidta åtgär- der mot oacceptabla boendeförhållanden. Förslaget kan också ha en preventiv verkan så att färre arbetskraftsinvandrare hamnar i under- måliga boenden. Förslagen om att får vägra arbetstillstånd hos arbetsgivare som har blivit påförda vissa sanktioner och förslaget om ett bättre informationsutbyte mellan , och förhindrar oseriösa aktörer att anställa arbetskrafts- invandrare. Det bör även vara till gagn för brukarna att arbetsgivare inom personlig assistans som inte följer regelverken stoppas. Ett förbud mot handel med arbetserbjudande m.m. och exploa- tering av utländsk arbetskraft ger möjlighet att lagföra dem som begår sådana brott, vilket medför att den som utsatts för detta kan få upprättelse. Det kan även medföra att utlänningen kan få skadestånd. En arbetskraftsinvandrare som har betalat för ett arbetserbjudande får också rätt att få pengarna tillbaka. Att det är kriminaliserat att handla med arbetserbjudanden kan även förhindra att arbetskraftsinvand- raren skuldsätter sig för att kunna komma till och denne hamnar då inte i samma beroendeförhållande till arbetsgivaren. Den föreslagna kriminaliseringen bör medföra att fler kriminella aktörer lagförs och därmed också stoppas från att rekrytera fler arbetskrafts- invandrare som blir utnyttjade. Införandet av nya brott kan också verka preventivt så att dessa förfaranden upphör i vissa fall. Enskilda löper då en mindre risk att utsättas för exploatering eller få betala stora summor för att få ett anställningserbjudande. Kraven skulle också kunna leda till en viss minskning av antalet arbetskraftsinvandrare. De som kommer hit får dock sannolikt en bättre levnadsnivå och riskerar inte att hamna i en situation där de behöver arbeta under oskäliga villkor för att klara sin försörjning. Det alternativa förslaget om krav på viss inkomstnivå och anställ- ningsgrad kan också göra att färre arbetskraftsinvandrare kan få anställning i . Å andra sidan blir det färre som kommer hit med låga löner och en anställning . Även det alter- nativet förslaget om rätt till skadestånd för arbetskraftsinvandrare i vissa fall kan vara positivt för den enskilde arbetskraftsinvandraren som får en möjlighet att kräva ersättning i vissa situationer. att nå de integrationspolitiska målen Målet med den svenska integrationspolitiken är lika rättigheter, skyl- digheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund. Utredningens förslag kan få olika effekter för arbetskraftsinvandrares integration. Information om rättigheter vid arbete i förbätt- rar arbetskraftsinvandrares möjligheter att ta tillvara på sina rättig- heter på samma villkor som andra arbetstagare på arbetsmarknaden. De boendekrav som uppställs om arbetsgivaren tillhandahåller ett boende kan också förbättra förutsättningarna för arbetskraftsinvand- raren att integrera sig i samhället. Bestämmelserna om förbud mot exploatering av utländsk arbetskraft kan verka preventivt och i för- längningen förhindra att arbetskraftsinvandrare utnyttjas. Utredning- ens förslag bedöms generellt leda till bättre levnads- och arbetsvill- kor för arbetskraftsinvandrare, något som har en positiv effekt på möjligheten att integrera sig i samhället. 9.9Konsekvenser för internationella åtaganden och om förslagen är förenliga med Förslagen bedöms inte få några EU-rättsliga konsekvenser och stri- der inte mot eller andra internationella konventioner eller avtal som ska följa. Förslagen bidrar till att uppfyller sina förpliktelser enligt konvention nr 29 angående tvångs- eller obligatoriskt arbete i vilken alla medlemsstater förbinder sig att inom kortast möjliga tid undertrycka användandet av tvångsarbete i alla dess former. Enligt artikel 1 tilläggsprotokoll6 åtar sig medlemmarna vidare bl.a. att fullgöra sina förpliktelser för att be- kämpa tvångsarbete och vidta verkningsfulla åtgärder för att före- bygga och avskaffa detta bruk, erbjuda offer skydd och tillgång till lämpliga och effektiva rättsmedel, t.ex. kompensation, och straffa dem som gör sig skyldiga till tvångsarbete eller obligatoriskt arbete. har även ratificerat konvention nr 105, i vilken det bl.a. framgår att medlemmarna förbinder sig att avskaffa tvångsarbete. Även dessa åtaganden bidrar utredningens förslag till att uppfylla. protokoll till konvention (nr 29) om tvångsarbete. och det brottsförebyggande arbetet Utredningens förslag syftar till att minska kriminalitet kopplad till systemet för arbetskraftsinvandring och förhindra att människor ut- nyttjas. Genom fortsatt samverkan mellan berörda myndigheter och utökade möjligheter att lagföra vissa brott kan fler kriminella aktörer stoppas och avskräckas från att begå brott. Förslaget om att Migra- tionsverket får vägra arbetstillstånd hos arbetsgivare som lagförts för vissa brott förhindrar att de som tidigare begått brott mot arbets- tagare kan fortsätta missbruka systemet och utnyttja människor vil- ket bör ha en minskande effekt på brottsligheten. Förslaget om ett förbättrat informationsutbyte mellan , För- säkringskassan och kommer ge större möjligheter att upptäcka missbruk inom assistansbranschen och därmed förhindra och minska brottsligheten inom denna bransch. Utredningens för- slag omförbättrad information till utländsk arbetskraft och till allmän- heten från myndigheter kommer att öka medvetenheten om detta och därigenom kan utlänningars risk att utsättas för dessa brott minska. Sammantaget bör förslagen ha en viss brottspreventiv effekt. Det är dock svårt att göra en kvantitativ uppskattning av i vilken utsträckning förslagen kan bidra till att minska antalet brott. Vad gäller förslagen om nya straff är den avskräckande effekten, som dessa för- väntas ha, avhängig risken för upptäckt och lagföring och de priori- teringar som görs inom Polis- och . På samma sätt kommer effekten av förslagen i stor utsträckning vara beroende av hur myndigheterna väljer att arbeta med att förebygga och beivra kriminalitet kopplad till systemet för arbetskraftsinvandring. 9.11Bedömning av om det finns behov av speciella informationsinsatser För att effekterna av utredningens förslag ska få så stort genomslag som möjligt behövs information om att nya brott införs, att Migra- tionsverket får vägra arbetstillstånd hos arbetsgivare som lagförts för vissa brott och att det gäller vissa krav på en bostad som tillhanda- hålls av en arbetsgivare. Informationen bör nå både arbetsgivare, arbets- tagare och utlänningar som vill söka arbets- och uppehållstillstånd Arbetsgivarna kan också behöva informeras om att Migrations- verket inför tillståndsprövningen kan göra en kontroll av arbetsgiva- ren gentemot belastningsregistret. Även de två alternativa förslagen om löne- och anställningskrav och en rätt till skadestånd behöver kommuniceras till berörda grupper. 9.12Andra konsekvenser som anges i kommittéförordningen Utredningen bedömer att förslagen i övrigt inte får några sådana kon- sekvenser som anges i 15 § kommittéförordningen som ska redovisas i betänkandet. Barnrättsperspektivet har beaktats kontinuerligt. Utred- ningen ser inte att förslagen kommer innebära några konsekvenser för barn och unga. Våra förslag kommer inte heller innebära några kon- sekvenser för jämställdheten mellan män och kvinnor eller för miljön. Förslagen kommer vidare inte heller innebära konsekvenser för kom- muner och regioner, den kommunala självstyrelsen eller för syssel- sättning och offentlig service i olika delar av landet. 9.13Sammanfattning av de samhällsekonomiska konsekvenserna i övrigt Utredningens förslag medför både positiva effekter och vissa kost- nader för samhället. De problem och det missbruk som beskrivits i kartläggningen i kapitel 4 medför ett stort lidande för de individer som drabbas och de utgör ett hot mot den sunda konkurrensen i alla de branscher där de förekommer. Konkurrensen snedvrids när syste- met utnyttjas. Företag som följer reglerna får svårare att överleva utan att själva göra avkall på efterlevnaden av reglerna. Detta är kostnader för det offentliga och för samhället som kan vara svåra att mäta men som orsakar stor skada. Som konstaterats i kartläggningen är brottsligheten svår att upp- täcka och det är sällan den anmäls. Några exakta beräkningar av om- fattningen går därför inte att göra. Det kan dock konstateras att bety- dande problem finns och att dessa är mycket allvarliga. Kostnaderna för de förslag som lämnas i det här betänkandet är marginella i för- hållandet till vad det kostar samhället att låta missbruket fortsätta. De olika förslagen syftar till att stärka arbetskraftsinvandraren på arbetsmarknaden och skapa en sund konkurrens genom att försvåra för oseriösa aktörer att bedriva verksamhet och reglera områden där det har rapporterats missbruk av systemet för arbetskraftsinvandring. Förslagens genomförande har också betydelse för att ska vara ett attraktivt land för arbetskraftsinvandring. Förslag: Författningsförslagen ska träda i kraft . Några övergångsbestämmelser behövs inte. Den nya lagstiftningen bör träda i kraft . Med hänsyn till den tid som kan beräknas gå åt för remissförfarande, fort- satt beredning inom och riksdagsbehandling bör bestämmelserna kunna träda i kraft . Författnings- förslagen innebär i huvudsak att ett antal nya bestämmelser ska in- föras. Några övergångsbestämmelser behövs därför inte. 11.1Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Ett tillstånd enligt 2 § första stycket får vägras om 1.arbetsgivaren har blivit påförd en sanktion enligt 20 kap. eller dömts för brott enligt 4 kap. 1 a eller 1 b § , eller 2.arbetsgivaren har blivit påförd en sanktion för att ha lämnat orik- tiga uppgifter till ledning för en myndighets beslut om skatt eller avgift och uppgifterna rör redovisning av arbete. Bestämmelsen, som är ny, innebär att ett arbetstillstånd får vägras om arbetsgivaren påförts en sanktion enligt 20 kap. eller har dömts för människohandel eller människoexploatering. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.5. Av paragrafens första stycke punkten 1 framgår att arbetstillstånd enligt 2 § första stycket får vägras om arbetsgivaren som står bakom arbetserbjudandet blivit påförd en sanktion enligt 20 kap. UtlL eller dömts för brotten människohandel eller människoexploatering. Brott mot straffbestämmelserna i 20 kap. utlänningslagen kan exempelvis avse människosmuggling, anställning av någon utan erforderliga till- stånd eller någon av de föreslagna nya brotten i 20 kap. 9 a och 9 b §§ UtlL. Även den som påförts en sanktionsavgift enligt regleringen i 20 kap. 12, 12 a eller 12 b § UtlL omfattas. Syftet med bestämmelsen är att kunna kontrollera och förhindra att en arbetsgivare som exem- pelvis dömts för människoexploatering i arbete, på nytt ska kunna anställa en arbetstagare som behöver tillstånd för att arbeta i . Den som ska ha blivit dömd för brottet eller påförd en sanktions- avgift kan vara den enskilda näringsidkaren eller, när det gäller juri- diska personer, en person med ledande ställning, med befogenhet att företräda företaget, med rätt att fatta beslut på dess vägnar eller en person som annars haft ett särskilt ansvar för tillsynen eller kontrol- len i verksamheten. I första stycket punkten 2 regleras att arbetstillstånd också får vägras för det fall arbetsgivaren blivit påförd sanktioner på grund av oriktigt eller utelämnat uppgiftslämnande i samband med beskattning beträffande arbete. Sanktioner som avses kan t.ex. vara påförande av skattetillägg enligt skatteförfarandelagen eller begånget skattebrott enligt skattebrottslagen. Det otillåtna handlandet ska ha avsett upp- gifter som rör redovisning av arbete. Det innebär t.ex. att ett skatte- brott på grund av felaktigt redovisade uppgifter om mervärdesskatt inte ska beaktas. Vid bedömningen av om det finns skäl att underlåta att tillämpa avslagsgrunden trots att arbetsgivaren har påförts sanktioner bör proportionalitetsprincipen tillämpas vilket innebär att samtliga om- ständigheter i det enskilda fallet ska beaktas. Omständigheter som kan vara av betydelse vid prövningen är bl.a. vilken tid som har för- flutit sedan arbetsgivaren påfördes sanktionen och hur allvarlig den överträdelse som lett till sanktionen har varit. Det bör också beaktas om det har varit fråga om upprepade förseelser. Är det t.ex. fråga om en mindre allvarlig engångsföreteelse kan det finnas skäl att avstå från att tillämpa avslagsgrunden. En sanktion som drabbat en arbets- givare bör normalt sett inte heller för alltid exkludera denne från möjligheten att anställa en utlänning som behöver arbetstillstånd. En rimlig tid under vilken arbetstillstånd hos den aktuelle arbetsgivaren får nekas skulle kunna vara . 9 kap. Kontroll- och tvångsåtgärder får förelägga arbetsgivare till en utlänning som be- viljats arbetstillstånd enligt 6 kap. 2 § första stycket att lämna skriftlig uppgift om de anställnings- och boendevillkor som gäller för utlänningen. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. Paragrafen är ny. Enligt 6 kap. 6 b § UtlF får före- lägga en arbetsgivare att inkomma med uppgifter om anställnings- och boendevillkoren för en utlänning med arbetstillstånd. Ett sådant föreläggande får nu med stöd av denna bestämmelse förenas med vite. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.6. Syftet med vitesbestämmelsen är att möjliggöra en effektiv inhämt- ning av uppgifter. Om uppgifterna inte lämnas, trots vitesföreläg- gande, är det en signal för att starta en utredning av den aktuella arbetsgivaren för att närmare efterforska under vilka villkor arbetskraftsinvandraren arbetar eller bor. Några specialbestäm- melser för dessa viten finns inte, utan närmare bestämmelser om viten framgår av lagen (1985:206) om viten. Bestämmelser om straff m.m. Den som, i annat fall än som avses i 4 kap. 1 a eller 1 b § , exploaterar en utlänning i arbete under uppenbart orimliga villkor, döms för exploatering av utländsk arbetskraft till fängelse i högst . Är brottet grovt döms för grov exploatering av utländsk arbetskraft till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen bedrivits i större om- fattning, medfört betydande eller inneburit ett särskilt hänsyns- löst utnyttjande av utlänningen. Bestämmelsen reglerar det nya brottet exploatering av utländsk arbets- kraft. I paragrafens första stycke föreskrivs straffansvar för den som exploaterar en utlänning i arbete under uppenbart orimliga villkor. I andra stycket straffbeläggs grova fall av exploatering av utländsk arbetskraft. Övervägandena finns i avsnitt 6.3.2. Av första stycket framgår att den nya straffbestämmelsen träffar exploatering av utlänningar i arbete, utan krav på användande av ett otillbörligt medel. Detta innebär att det är straffbart att exploatera en utlänning som själv godtar att arbeta under uppbenbart orimliga villkor, t.ex. för att få stanna i eller för att utlänningen anser att arbetssituationen är acceptabel. Gärningsman är i de flesta fall en arbetsgivare eller uppdragsgivare men det kan även vara någon annan i arbetsledande position. Begreppet exploatering i arbete under orimliga villkor har samma innebörd som i brottet människoexploatering och avser att gärnings- mannen använder en utlänning för arbete på ett sätt som framstår som klart oacceptabelt. Det ska handla om arbetsförhållanden eller arbetsvillkor som är så dåliga att de vid en helhetsbedömning av om- ständigheterna i det enskilda fallet på ett påfallande och negativt sätt skiljer sig från vad som kan anses acceptabelt på arbetsmarknaden. Bedömningen ska omfatta arbetssituationen i dess helhet, alltså både arbetsförhållandena och alla villkor som uppställts för anställningen t.ex. i fråga om lön. Det som exempelvis kan beaktas är att utlänningen får arbeta för en synnerligen låg lön, oavlönat eller under orimligt långa arbetsdagar. Att utlänningen i arbetet utsätts för oacceptabla säkerhetsrisker eller att arbetsgivaren har krävt en orimligt hög ersättning för resan till eller för mat eller boende, som sedan dras av från utlänning- ens lön, är också av betydelse. Däremot ska inte varje försämring av de villkor som funnits i arbetserbjudandet vara kriminaliserat utan det ska vara fråga om ett utnyttjande som går långt utöver att ge utlän- ningen en något för låg lön eller andra mindre avvikelser från över- enskomna arbetsvillkor. I andra stycket regleras grova fall av exploatering av utländsk arbetskraft. Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen innefattar en verksamhet som bedrivits i större omfattning, medfört betydande , skett systematiskt och drab- bat flera personer eller inneburit ett särskilt hänsynslöst utnyttjande av utlänningen. Ett exempel på när brottet exploatering av utländsk arbetskraft bör bedömas som grovt är att en utlänning arbetar under mycket ovärdiga eller farliga förhållande och arbetet pågår under orimligt långa arbetsdagar eller oavlönat. I subjektivt hänseende krävs uppsåt för att dömas för brottet. Straffet för exploatering av utländsk arbetskraft är fängelse i högst . Straffet för grov exploatering av utländsk arbetskraft är fäng- else i lägst och högst . I fråga om konkurrens är brottet uttryckligen subsidiärt till brottet människohandel och män- niskoexploatering (4 kap. 1 a och 1 b §§ BrB). Utgångspunkten bör i övrigt vara att sedvanliga principer för konkurrens ska tillämpas. Den som erbjuder arbete till en utlänning, anställer en utlänning eller bistår en utlänning med att ansöka om arbetstillstånd och för detta be- gär, träffar avtal om eller tar emot en ersättning som står i uppenbart miss- förhållande till motprestationen, döms till fängelse i högst . Om brottet är grovt, döms till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen bedrivits i större omfattning, medfört betydande eller inneburit ett särskilt hänsynslöst utnyttjande av utlänningen. Ett avtalsvillkor om sådan ersättning som avses i första stycket är ogiltigt. Den som har tagit emot en särskild ersättning är skyldig att lämna tillbaka det han eller hon tagit emot. Genom bestämmelsen, som är ny, kriminaliseras sådana förfaranden som innebär att begära, avtala om eller ta emot ersättning för att er- bjuda en utlänning arbete, för att anställa en utlänning eller för att bistå en utlänning med att ansöka om arbetstillstånd. Ersättningen ska stå i uppenbart missförhållande till motprestationen för att vara kriminaliserad. Övervägandena till bestämmelsen finns i avsnitt 6.3.3. Av första stycket framgår de grundläggande förutsättningarna för straffansvar. En första förutsättning för straffansvar är att någon, på olika sätt, kräver någon form av ersättning av en utlänning, som vill- kor för att denne ska få ett erbjudande om en anställning eller för att ingå ett anställningsavtal. Även att kräva sådan ersättning som villkor för att bistå utlänningen i processen att söka arbetstillstånd omfattas. Alla former av ersättning ska omfattas, inte bara direkta pengabetal- ningar utan även t.ex. löfte om att ingå äktenskap eller olika former av skuldsättning som betalas av genom arbete. Ersättningen ska vidare stå i uppenbart missförhållande till mot- prestationen för att vara kriminaliserad. Därmed undantas sådana legi- tima verksamheter som mot en rimlig avgift hjälper utländska arbets- sökande att hitta arbete eller att matchas ihop med arbetsgivare. Inte heller sådana verksamheter som mot betalning hjälper arbetskrafts- invandrare med processen att söka tillstånd för arbete i bör omfattas så länge som den ersättning som tas ut är skälig i förhål- lande till tjänsten. Till exempel kan en rimlig avgift vara en advokats normala timtaxa för någon eller några timmars arbete. kommer gå för straffbar ersättning blir ytterst en fråga för rättstillämp- ningen att avgöra. Brottet är fullbordat så snart som villkoret om ersättning ställts upp. Något krav på att betalning ska ha skett eller att ett arbetstill- stånd faktiskt har utfärdats finns alltså inte för att handlandet ska vara straffbelagt. Inte heller krävs det att det funnits en verklig anställ- ning bakom arbetserbjudandet eller anställningsavtalet. Om arbets- givaren, först när utlänningen är i betalar en mycket lägre lön än vad som avtalats, som återkrav på en skuld som inte varit känd för arbetskraftsinvandraren, fullbordas brottet i vart fall i detta skede. Andra stycket innehåller straffskalan för grovt brott och vad som bör beaktas i bedömningen av om brottet ska anses som grovt. Vid bedömningen ska det särskilt beaktas om brottet innefattar en verk- samhet som bedrivits i större omfattning, medfört betydande eller inneburit ett särskilt hänsynslöst utnyttjande av utlänningen. Ett exempel på när brottet bör bedömas som grovt är när handeln med arbetserbjudanden m.m. satts i system och omsätter stora sum- mor pengar eller att handeln inkluderar hot mot utlänningen eller dennes familj. I tredje stycket regleras civilrättsliga följder av att någon begärt, avtalat om eller tagit emot sådan ersättning som avses i bestämmel- sen. Ett avtalsvillkor om sådan ersättning är ogiltigt och mottagaren av ersättningen är skyldig att betala tillbaka den. Återbetalningsskyl- digheten gäller oavsett om någon lagförts för brott enligt paragrafen. I subjektivt hänseende krävs uppsåt för att dömas för brottet. Straffet är fängelse i högst och för grovt brott, fängelse i lägst och högst . I fråga om konkurrens är utgångs- punkten att sedvanliga principer för konkurrens ska tillämpas. Om arbetsgivaren tillhandahåller en bostad till en utlänning med tillstånd enligt 6 kap. 2 § första stycket 1.får hyran för bostaden inte stå i missförhållande till utlänningens lön eller boendets standard och 2.ska bostaden uppfylla allmänna säkerhets- och hälsobestämmelser. En fysisk eller juridisk person som bryter mot första stycket punkt 1 eller 2 ska betala en särskild avgift. För varje utlänning är avgiften det prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7§§ socialförsäkringsbalken som gällde när överträdelsen upptäcktes eller, om den har upphört, den pågick.