sou · H9B351d2 · 2022-01-01 00:00:00 — Gärningspersonen har inte varit likgiltig om han handlat i förlitan på att effekten inte skulle för- verkligas. Likgiltigheten ligger således inte däri att gärningspersonen handlat trots insikten om risken, utan den utgör en attityd i förhål- lande till riskens förverkligande.58 har sedan gått vidare på inslagen linje och försökte sedermera, i NJA 2016 s. 763 (den s.k. Mopedmannen) skapa en beslutsstruktur som säkrare ska leda till att domstolarna resonerar på ett riktigt sätt vid bedömningen av uppsåtsfrågor i de fall det inte rör sig om avsiktsuppsåt eller in- siktsuppsåt. lyfter då fram betydelsen av den subjektivt uppfattade sannolikheten för att den straffbelagda effekten inträffar på grund av den handling som gärningspersonen står i begrepp att utföra eller för att den i straffbestämmelsen angivna straffbelagda om- ständigheten (gärningsomständigheten) föreligger.59 Borgeke pekar på Högsta domstolens resonemang att det ter sig befogat att säga att den som tror att en effekt ska inträda, och ändå utför handlingen, i allmänhet är åtminstone likgiltig till effekten. Och att man normalt sett inte kan konstateras vara likgiltig till effekten om man utför hand- lingen i tron att den inte ska inträda.60 Viktigt att påpeka är att våra överväganden i detta avsnitt inte har bäring på de kriminaliserade handlingarna i 29 kap. . Vi diskuterar inte alls det straffrättsliga ansvaret. Medan bestämmelserna som kriminaliserar gärningen (i 29 kap.) riktar sig mot var och en och därmed förutsätter att åklagaren visar relevant subjektivt rekvisit för fällande dom, så riktar sig , mot medlemsstaterna. Här finns anledning att återvända till resonemanget i målet om den spanska uttern (mål C-221/04). Domstolen erinrar här om att den har fastställt att en medlemsstat underlåter att uppfylla sina skyldig- 58NJA 2004 s. 176 i tolkning av et al. a.a., s. 94 ff. 59Borgeke (2017), Slutreplik till om likgiltighetsuppsåtet, SvJT 2017 s. 441 ff. Förslag om nya fridlysningsregler heter enligt direktivet då den inte har vidtagit alla nödvändiga kon- kreta åtgärder för att förhindra dels att den berörda djurarten avsiktligt störs eller att deras parningsplatser skadas eller förstörs.61 För att kravet på avsiktlighet ska anses uppfyllt krävs att personen i fråga har velat fånga eller döda ett exemplar av en skyddad djurart, eller åtminstone godtagit risken/accepterat möjligheten för en sådan fångst eller ett sådant dödande/accepterat sådan fångst eller dödande (det vill säga konsekvensen).62 Det är alltså medlemsstaten som i slutänden har skyldigheten att förbjuda de (avsiktliga) handlingar som ska förbjudas enligt direkti- vet. Vilket i sin tur innebär att det är upp till medlemsstaterna att inte tillåta sådana handlingar som inte får tillåtas genom att acceptera dem. Myndigheter är en del av staten vilket innebär att inte heller tillsyns- eller prövningsmyndigheter ska tillåta de förbjudna hand- lingarna. Det är alltså medlemsstaten eller myndigheterna som måste förvissa sig om att inte acceptera vissa konsekvenser av de åtgärder eller verksamheter som tillåts. I syfte att hitta ett rimligt sätt att genomföra denna skyldighet måste vi först analysera innebörden av avsiktlighet, eller uppsåt, ur ett svenskt perspektiv och då ligger straffrätten närmast till hands eftersom det är där begreppet används. Att vända sig till hur nationell straffrätt hanterar frågan bör i det här sammanhanget vara förenligt med så länge det är fråga om en sådan icke-restriktiv tolk- ning av avsiktlighetsbegreppet som slagit fast ska göras. Särskilt med tanke på att det handlar om ett direktiv där skyldigheten att förbjuda avsiktliga handlingar är riktad till medlemsstaterna som emellertid själva får bestämma den form och det tillvägagångssätt som överensstämmer med de egna rättstraditionerna ska användas,63 förutsatt att de innebär att de former och tillvägagångssätt som är bäst lämpade för att säkerställa direktivets ändamålsenliga verkan med hänsyn till dess syfte väljs.64 Instruktionen till medlemsstaterna är kort och gott att avsiktliga handlingar ska förbjudas samt att begreppet avsikt ska inte tolkas restriktivt. Att använda straffrättens synssätt (eftersom handlingen också ska kriminaliseras enligt miljöbrotts- 61Mål C-221/04, p. 70 där domstolen hänvisar till mål C-103/00, kommissionen mot (), punkterna 36 och 39, samt generaladvokaten förslag till avgörande i detta mål, punkt 57. 62Mål C-221/04, p. 63Schütze, R. (2012), European Constitutional , s. 323. 64Mål C-48/75 , punkten 73. Förslag om nya fridlysningsregler direktivet65) när rekvisiten diskuteras är rimligen det mest lämpliga tillvägagångssättet. Viktigt att framhålla är att det trots detta handlar om fridlysningsbestämmelserna som ska tillämpas av tillsyns- eller prövningsmyndigheter, även om vi utgår från vad som följer av ett straffrättsligt resonemang. När bestämmelserna i 29 kap. är situationen en annan. Där gäller den straffrättsliga logiken helt och fullt. Vikten av försikthetsprincipen och allmän hänsyn Även om man inser att det alltid föreligger en risk för att fåglar dör eller störs (eller att bon eller ägg förstörs) av den handling man avser vidta (eller som myndighet tillåter) men vidtar försiktig- hetsmått (eller föreskriver om försiktighetsmått) till den grad att man därigenom faktiskt tror det är möjligt att undvika effekten så är man inte likgiltig till riskens förverkligande. Då har man inte dödat eller stört med avsikt om risken trots allt skulle förverkligas. Det är viktigt att det förtydligas, just i syfte att främja att försiktighetsmått vidtas i så stor utsträckning att den som ska vidta en åtgärd kan förvissa sig och prövnings- eller tillsynsmyndigheten om att effekten inte kom- mer att förverkligas. I grund och botten handlar det om att tillämpa försiktighetsprin- cipen och om att försiktighetsmått och preventiva åtgärder måste vidtas i en sådan utsträckning att man kan förlita sig på att konsekven- sen rimligen inte kommer att inträffa (först då har man inte accepterat konsekvensens förverkligande). Här menar vi att man kan finna led- ning i andra kapitel och reglerna om allmän hänsyn. Visar man allmän hänsyn och vidtar hänsynsmått i enlighet med dessa så är man försiktigt. Tillämpar prövnings- eller tillsynsmyndigheten 2 kap. fullt ut, då har den inte accepterat dödandet eller fångan- det eller att en störning sker som en följd av verksamheten eller åt- gärden. Vidtar man då inte försiktighetsmått i enlighet med bästa möjliga teknik och i enlighet med den kunskap som finns om påverkan på arter etc. (vilket kan innebära att åtgärden inte alls kan vidtas eller verksamheten inte alls kan bedrivas på den platsen eller ) 65Europaparlamentets och rådets direktiv /99/EG av om skydd för miljön genom straffrättsliga bestämmelser artikel 3. F jämfört med bilaga A. Förslag om nya fridlysningsregler har man förlikat sig med att konsekvensen kan förverkligas (det be- höver alltså inte handla om en säkerställd påverkan) och alltså accep- terat konsekvensen.66 Om myndigheten inte föreskriver tillräckliga tillståndsvillkor eller beslutar om tillräckliga försiktighetsmått eller förbud när den känner till förekomsten av arter, då har den accepterat konsekvensen. Syftet med ett sådant här resonemang är inte att ge utrymme för ett visst (lågt) antal dödade eller störda eller förstörda exemplar utan just om att definiera gränsen för avsiktlighet samt att poängtera vik- ten av försiktighetsmått (vilket inkluderar att i vissa situationer och på vissa platser avstå från att vidta åtgärden eller bedriva en verksam- het). Utan tillräckliga försiktighetsmått måste man anses ha förlikat sig med riskens förverkligande och därmed med konsekvensen. Om man ska använda en straffrättslig begreppsapparat; det vore inte rim- ligt att i ett administrativt avsiktlighetsbegrepp tolka in sådan grov oaktsamhet som inte ryms i ett straffrättsligt uppsåtsbegrepp. 12.6.4Förslag: Förbud att samla ägg Utredningens förslag: Det är förbjudet att samla in ägg från fåg- lar som förekommer vilt inom EU:s europeiska territorium. Vad gäller rötägg kan dessa, enligt 3 § jaktlagen, likställas med levande ägg. Enligt artikel 5 c i fågeldirektivet ska medlemsstaterna vidta nödvän- diga åtgärder för att införa ett generellt system för skydd av samtliga vilda fågelarter, där det särskilt ska förbjudas att samla in fågelägg i naturen och behålla dessa, även om de är tomma.67 Av den svenska jaktlagen framgår att det räknas som jakt att göra ingrepp i bon och att ta eller förstöra fåglars ägg, och när viltet är fredat gäller fredningen också dess ägg och bon.68 Jaktlagens regler innebär dock att det inte är förbjudet att insamla ägg det är lagligt att bedriva jakt på de arter som anges i jaktförordningen. 66Jämför resonemanget kring likgiltighet av et al. Straffansvar (version 10), s. 94 ff. 67Europaparlamentets och rådets direktiv /147/EG av om bevarande av vilda fåglar, artikel 5 c. 682 och 3 §§ jaktlag (1987:259). Förslag om nya fridlysningsregler I jaktförordningen finns flera bestämmelser som berör hantering av ägg på olika sätt och där tillstånd krävs: •Äggplockning inom anläggning för hållande av fåglar i fången- skap, 8 § 3 st. jaktförordningen. •Förstöra ägg vid skyddsjakt enligt 23 a § 2 st. jaktförordningen. •Förstöra ägg vid skyddsjakt enligt 26 § 2 st. jaktförordningen. •Hantering av ägg för forskningsändamål i enlighet med tillstånd enligt 31 § 1 p. jaktförordningen. •Med stöd av tillstånd ta fågelägg i syfte att märka eller undersöka äggen, 32 § 2 st. jaktförordningen. •Hantering av ägg som uppkommer i vilthägn enligt 41 a § jaktför- ordningen. Enligt ska all avsiktlig jakt på däggdjur och fåglar regleras av jaktbestämmelserna, även illegal jakt.69 Att göra ingrepp i viltets bon och att ta eller förstöra fåglars ägg räknas alltså som jakt, enligt jaktlagen. Det kan läsas som att insamling av fågelägg uteslutande bör omfattas av jaktbestämmelserna, främst eftersom insamling alltid, per definition, sker avsiktligt, även om förbudet enligt fågeldirektivet ska omfatta även oavsiktligt insamlande. Enligt bör alltså insamling av ägg alltid bedömas som jakt och illegal insamling ska därmed regleras av jaktbestämmelserna.70 Innebörden är att re- gleringen i 4 § punkten 3 artskyddsförordningen därmed inte är till- lämplig, utan hänvisningen till jaktlagen i paragrafens sista stycke skulle alltid gälla för fågelägg. 12.6.5Förslag: Förbud att inneha av fågelägg Utredningens förslag: Det är förbjudet att inneha fågelägg. Förut- satt att innehavet framstår obetydligt med hänsyn till det intresse som är avsett att skyddas medges vissa undantag från förbudet. Förbudet gäller exemplar och därmed också från första ägget. ska vara undantaget från förbudet. 69Naturvårdsverket, Del 1 – fridlysning och dispenser, s. 20–21. Förslag om nya fridlysningsregler Detsamma gäller institutioner för forskning och undervisning som har beviljats tillstånd av . ska föra register över beviljade tillstånd och innehavaren av tillstånd ska dokumentera de egna samlingarna. I fråga om jakt finns bestämmelser i jaktlagen (1987:259) eller föreskrifter antagna med stöd av den. Utredningen föreslår att innehav av fågelägg ska vara förbjudet. För- budet omfattar alla fågelägg från alla fågelarter. Det innebär att även trasiga ägg omfattas av förbudet liksom ägg med konstnärlig utsmyck- ning. Förbudet gäller exemplar och därmed också från första ägget. ska vara undantaget från förbudet. Det- samma gäller institutioner för forskning och undervisning som har beviljats tillstånd av . ska föra register över beviljade tillstånd och innehavaren av tillstånd ska doku- mentera de egna samlingarna. I syfte att dels undandra befintliga ägg- samlingar från (den olagliga) marknaden, dels för att i möjligaste mån tillvarata det vetenskapliga värde som kan finnas i samlingarna, har vi föreslagit att det ska vara möjligt att under en amnestitid lämna in äggen till en myndighet utan att riskera rättsliga konsekvenser. Det finns inget som hindrar att den myndigheten sedan fördelar inkomna ägg mellan de institutioner som har fått tillstånd, så länge det doku- menteras. Detta eftersom inte kommer att kunna härbärgera alla de samlingar som finns spridda i landets museer och då samlingarna, av säkerhetsskäl, inte bör finnas endast på en enda plats (eftersom det förekommit att samlingar förstörs). Förbudet ska omfatta alla fågelägg Utredningen föreslår att det ska vara förbjudet att inneha fågelägg oavsett art såvida man inte har tillstånd till det. Det finns flera an- ledningar till ett så omfattande förbud, vilka kommer att beskrivas närmare i det följande. Utredningen har övervägt att begränsa för- budet med undantag, för att minska påverkan på de aktiviteter som är acceptabla ur artskyddsperspektiv. På grund av den överhängande risken för missbruk av undantag, och utnyttjande av svagheter i ett regelverk med undantag, samt de enorma kostnader tillsynen av ett sådant förbud skulle medföra, finner Förslag om nya fridlysningsregler utredningen att det inte går att motivera några generella undantag för ägg från vissa fågelarter eller för vissa aktiviteter. Allemansrätten medger inte att fågelägg samlas in, det finns inte heller skäl att tillåta ett innehav av vissa ägg eller ett visst antal ägg. Skadan av att inte få inneha mindre kvantiteter ägg från vanliga fåglar framstår som obetydlig jämfört med ett enkelt, förutsebart och effektivt artskydd. Som kommer att beskrivas nedan kommer det att vara nödvändigt med undantag för sådan insamling som sker med tillstånd. Därmed inte sagt att tillstånd att samla in alltid ska innebära att det är lovligt att behålla ägg. Ett förbud mot innehav ska därför införas. Ett sådant förbud genomför fågeldirektivets artikel 5 av vil- ken framgår att det ska vara förbjudet att samla in fågelägg i naturen och behålla dessa, även om de är tomma. Förbudet i fågeldirektivet omfattar alla arter som förekommer naturligt i EU och enligt fågel- direktivets artikel 14 får medlemsstaterna får införa strängare skydds- åtgärder än de som föreskrivs i detta direktiv. Detsamma gäller i miljö- brottsdirektivet.71 Även föreskriver att parterna ska införa förbud att samla in och förvara ägg, även om de är tomma. Syftet med det strängare förbudet är inte att förbjuda innehav av ägg som är lagligt producerade (till exempel vanliga hönsägg). Förbudet ska omfatta ägg från alla fågelarter Med hänsyn till att fågeldirektivet omfattar samtliga arter (artikel 1), att det av artikel 5 framgår att medlemsstaterna ska förbjuda såväl insamling av fågelägg i naturen som att behålla dessa, även om de är tomma samt till skrivningar i artikel 6 (förbud att samla in och förvara ägg, även om de är tomma) skulle ett skydd för ägg från endast vissa skyddsvärda arter öppna upp för såväl gräns- dragnings- som tolkningsproblem. Härtill kommer den förväxlings- risk med medföljande utredningsproblem, som diskuterades ovan. Det väcker också frågor kring hur och i vilken ordning det ska avgöras vilka arter som ska omfattas, något som lär ändra sig . En sådan begränsning skulle alltså i stor utsträckning komplicera såväl lagstift- ning som tillsyn som den enskildes möjligheter att hålla sig infor- merad om förbudets omfattning. 71Europaparlamentets och rådets direktiv /99/EG av om skydd för miljön genom straffrättsliga bestämmelser (Miljöbrottsdirektivet), skälen (12). Förslag om nya fridlysningsregler Inget generellt undantag för trasiga ägg Utredningen har övervägt att undanta trasiga ägg, enligt en specifik definition, från förbudet. Ett sådant förbud för begränsat innehav av trasiga ägg kan vara motiverat för att inte kriminalisera att enskilda, till exempel barn, plockar upp enstaka kläckta ägg i naturen och lägger i hyllan. Det finns emellertid uppgifter från flera håll att även trasiga ägg är av intresse för vissa samlare. Delar av ägg kan limmas ihop igen och användas i samlingar. Vid smuggling eller transport av ägg skulle ett undantag kunna utnyttjas av en kurir, som vid eventuell kontroll kan krossa äggen för att sedan hävda att de trasiga skalen inte omfattas av något förbud. Utredningen bedömer därför att det är olämpligt att generellt undanta trasiga ägg från förbudet såvida det inte uppenbart gäller skal från ägg som producerats inom livsmedelsindustrin. Ett begränsat undantag föreslås dock, se nedan. Ägg som insamlats till följd av bestämmelser i jaktförordningen Enligt 3 § jaktlagen är viltet fredat, och fredningen gäller även ägg och bon. I jaktförordningen finns emellertid flera bestämmelser som berör hantering av ägg, antingen genom undantag från fredningen eller krav på tillstånd. Följande regler i jaktförordningen berör fågelägg: •Äggplockning inom anläggning för hållande av fåglar i fångenskap, 8 § jaktförordningen (i vilthägn enligt 41 a § jaktförordningen). •Förstöra ägg vid skyddsjakt enligt 23 a § 2 st. jaktförordningen. •Förstöra ägg vid skyddsjakt enligt 26 § 2 st. jaktförordningen. •Hantering av ägg för forskningsändamål i enlighet med tillstånd enligt 31 § 1 p. jaktförordningen. •Med stöd av tillstånd ta fågelägg i syfte att märka eller undersöka äggen, 32 § 2 st. jaktförordningen. Vad gäller rötägg kan dessa likställas med levande ägg enligt 3 § jakt- lagen. Dessa är således också olagliga att ta och ska omfattas av för- budet att inneha.72 Det är viktigt att observera skillnaden mellan att 72Gävle tingsrätt i mål B 2744-14 (). Förslag om nya fridlysningsregler plocka eller samla ägg och att inneha dem. Vissa ägg är enligt jaktlag- stiftningen tillåtna att plocka eller samla in, det medför inte, per auto- matik, att det sedan är tillåtet att inneha dem. I vissa fall ska de för- störas efter insamling. I andra fall omfattar tillståndet att äggen hanteras på visst sätt. Äggplockning inom anläggning för hållande av fåglar Enligt 8 § jaktförordningen får ägg plockas, trots bestämmelserna om fredning, inom en anläggning för hållande av fåglar i fångenskap. Djur som förekommer vilt någonstans i världen och hålls i hägn räk- nas fortfarande som vilt73 och vilt får hållas i ett vilthägn eller liknande anläggning endast efter tillstånd av länsstyrelsen.74 Sådana hägn före- kommer för exempelvis gräsänder och fasaner, men även i form av rehabiliteringshägn för skadade eller sjuka vilda fåglar i hägn för vilda fåglar kan det tänkas uppkomma ägg, alltså även från sällsynta arter. Utredningen konstaterar inledningsvis att det inte är lämpligt att helt undanta den här typen av anläggningar från förbudet. Om ägg, även om de skulle härröra från tillståndsgivna vilthägn, är undantagna från förbudet, skulle det innebära att till exempel ägg från berguvar i hägn är lagliga att inneha. Dessa kan sedan lämna anläggningen och komma ut på marknaden. I de flesta fall torde det dock inte finnas god- tagbara skäl att behålla ägg från vilda fåglar som hålls i hägn. Undan- tagen bör alltså begränsas, så att det endast medger plockning för legitima syften. Legitima skäl att omhänderta ägg från fåglar i hägn kan vara att på konstgjord väg kläcka fram fågelungar i artbevarande syfte, eller i för fortsatt uppfödning i hägn av rapphöna, fasan eller gräsand eller för att äggen behöver sparas för forskning. Om ägg ska sparas lång- siktigt krävs dispens för detta enligt fridlysningsreglerna i 8 kap. miljö- balken. 73Jfr RÅ 1977 s. 275. 7441 a § jaktförordning (1987:905). Förslag om nya fridlysningsregler Ägg som förstörs vid skyddsjakt Det förefaller också saknas skäl att låta den som förstör ägg vid skydds- jakt inneha äggen. Om förstörda ägg av någon anledning behöver av- lägsnas, bör undantaget begränsas till det som är nödvändigt och inte medge att skyddsjakten skapar en möjlighet att inneha ägg. Ägg som samlats med stöd av tillstånd till jakt för forsknings- och utbildningsändamål I 31 § jaktförordningen finns en möjlighet för att meddela tillstånd till jakt om det behövs för forsknings- eller utbild- ningsändamål, för återinplantering eller återinförande av en art eller för den uppfödning som krävs för detta. Bestämmelsen används exempel- vis för att samla in rötägg för att undersöka förekomst av miljögifter. Utredningens förslag ska inte hindra sådan tillståndsgiven verksamhet. I den mån ägg samlas in ska dessa dock möjligt överföras till institutionen som bedriver den angivna verksamheten. Förfarandet regleras lämpligen i tillståndet. Tillstånd att ta fågelägg i syfte att märka eller undersöka äggen Förutsättningarna att kontrollera att ägg samlats in med stöd av 32 § andra stycket jaktförordningen bedöms vara goda, eftersom sådan insamling är tillståndspliktig. Jaktlagstiftningen och förbudet att inneha ägg För att underlätta tillsynsmyndighetens, polisens och åklagarens arbete och inte skapa bevissvårigheter, är det viktigt att ett innehavsförbud har så få undantag som möjligt, och att sådant innehav som ändå till- låts enligt undantagen, på ett enkelt sätt kan kontrolleras. För insamling av ägg från fåglar i hägn ska därför samma begräns- ning gälla som motsvarar undantaget i bestämmelse. För tydlighets skull föreslår vi därför att motsvarande förbud ska införas i jaktlagstiftningen genom att en begränsning införs i 8 § jaktförord- ningen Förslag om nya fridlysningsregler Eftersom det saknas skäl att behålla fågelägg som härrör från skyddsjakt enligt 26 § jaktförordningen ska det föreskrivas att dessa ska destrueras om inte annat har meddelats i särskilt beslut. Det är i övrigt inte nödvändigt att införa några begränsande bestäm- melser i jaktlagstiftningen eftersom den inte reglerar innehav av ägg, utan endast insamling eller plockning. Det innebär alltså att det kan vara fullt lagligt enligt jaktlagstiftningen att plocka eller samla in ägg men olagligt och till och med straffbart enligt att inneha dem såvida man inte har ett tillstånd till detta. Inget undantag för lagliga privata samlingar Utredningen har övervägt att det kan förekomma och sannolikt före- kommer äggsamlingar som samlats in lagligt. För att kunna behålla dessa så skulle man kunna kräva att bevis för att insamlingen skett lagligt alternativt fordra att det visas att samlingen erhållits innan ett visst datum. Frågan är också hur man ska hantera att ägg köpts eller plockats lagligt i ett land där det finns lagliga äggsamlingar. Ska sådana ägg kunna tas med till och i så fall på vilket sätt? Argument mot detta är att det är i princip helt omöjligt att utreda om ägg sam- lats enligt exempelvis tysk, italiensk eller amerikansk jaktlag. Det är ett reellt problem eftersom äggsamlingar ofta omfattar ägg från andra länder. Mot bakgrund av att ett syfte med förslaget är att i möjligaste mån minska mängden oproportionerligt dyra utredningar ser vi inte något skäl till att tillåta ett sådant undantag. Innehavet av ett ägg kan också uppstå lagenligt på andra sätt, till exempel enligt 32 § 2 stycket. jaktförordningen (men då i enlighet med tillstånd från ). Mot detta kan ställas att alla fåglar är fridlysta samt att de undantag som ges i jaktlagstiftningen inte bör ge möjlighet till äggsamlande. Om sam- landet av ägg tillåts under laglig jakt skapar det utrymme för bort- förklaringar vilket bör undvikas. För att kunna undanta lagliga sam- lingar måste vidare definieras vad som avses med laglig. För samlingar som visas publikt på museer eller liknande kan det finnas ett pedagogiskt intresse av att samlingen fortsatt kan visas. Alla ägg kan inte identifieras från fotografier och det kan före- ligga risk för förväxling av vissa arters ägg med andra. Sammantaget gör detta att utredningen bedömer att det inte är möjligt att förbjuda Förslag om nya fridlysningsregler innehav av endast vissa arters ägg. Av samma skäl saknas det anled- ning att begränsa förbudet till fågelarter som förekommer inom eller göra undantag för ägg som plockats lagligt i andra länder. Nedan redogör vi dock för övervägandena kring några av de alterna- tiv till undantag samt till möjligheten att registrera som vi ändå sett.