sou · H9B351d2 · 2022-01-01 00:00:00 — Av instruktionen framgår också att har uppgifter i fråga om naturvård samt miljö- och hälso- skydd (3 § punkten 9).229 Utredningen konstaterar att artskyddet ingår som en del i natur- vården, och bedömer därmed att det inte behövs något ytterligare för- tydligande av länsstyrelsernas ansvar för artskyddet i instruktionen. är både största museum och en statlig myndighet. Museet har till uppgift att främja intresset för och kunskapen och forskningen om universums, jordens och livets uppbyggnad och utveckling, biologisk mångfald, människans biologi samt miljö och landskap (1 §). Myndigheten ska särskilt bistå andra myndigheter i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde (2 § punkt 5) och verka för ökad kunskap grundad på forskning och samverkan med andra, exempelvis universitet och högskolor, och för- medla kunskap inom sitt verksamhetsområde (2 § punkt 6).230 Utredningen konstaterar att biologisk mångfald redan är en cen- tral del av museets verksamhet, och anser därmed att det inte behövs något ytterligare förtydligande i instruktionen. 228Förordning (2015:743) med instruktion för . 229Förordning (2017:868) med länsstyrelseinstruktion. 230Förordning (2007:1176) med instruktion för . Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott 14.32Förslag: Djurparksdjur får endast säljas till andra djurparker Utredningens förslag: En ny bestämmelse införs om förbud mot att sälja djur från djurparker till privatpersoner. ska kunna medge dispens för sådan försäljning i vissa fall. Utredningen konstaterar att det har förekommit att levande eller döda djurparksdjur säljs, skänks eller lånas ut till privatpersoner. Det kan vara problematiskt ur flera perspektiv, bland annat vad gäller: •smittskydd, eftersom djuren kan bära med sig smitta både från och till djurparken, •djurskydd, bland annat eftersom privatpersoner enligt djurskydds- reglerna inte får hålla apor eller rovdjur, •CITES-reglerna, exempelvis måste levande A-listade djur förva- ras i en godkänd anläggning och får inte flyttas utan tillstånd, samt •bevarandeperspektiv, då handel med exotiska djur underhåller en efterfrågan på dessa djur, exempelvis försäljning av tigerskinn från avlivade djurparksdjur. Utredningen föreslår att en bestämmelse införs som begränsar djur- parkers möjlighet att sälja eller på annat sätt överlämna levande eller döda djur till andra än djurparker med tillstånd. ska i det enskilda fallen kunna bevilja dispens om det finns särskilda skäl. Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott 14.33Förslag: Samla information om regler för handel med monterade djur Utredningens förslag: och ska få i uppdrag att gemensamt utforma och samla tydlig, lätt- begriplig och sökbar information om vilka regler som gäller för monterade fåglar, däggdjur inklusive jakttroféer, samt övriga pre- parerade djur som exempelvis reptiler, fiskar och insekter, så att befintliga regelverk tydliggörs. Uppdraget bör även omfatta tydlig information om hur mon- terade djur bör hanteras när de ska kasseras. uppdrag bör inkludera en översyn och rät- telse av myndighetens e-tjänst om ansökan om CITES-intyg, gäl- lande krav på dokumentation från sökanden för kommersiella aktiviteter med monterade fåglar. Problem med befintlig lagstiftning Utredningen konstaterar att förslag att se över och förtydliga lagstiftningen gällande handel med monterade (uppstop- pade) vilda fåglar är omfattande och inte innehåller några närmare beskrivningar av vad som är problematiskt med den nuvarande lag- stiftningen.231 Att utreda detta har inte varit möjligt inom den tids- ram som stått till förfogande för nuvarande utredning. Utredningen föreslår därför att de berörda myndigheterna och ges ett uppdrag i respektive regleringsbrev att gemen- samt samla tydlig, lättbegriplig och sökbar information om vilka reg- ler som gäller för monterade fåglar, däggdjur och övriga preparerade djur, inklusive jakttroféer, så att befintligt regelverk tydliggörs. Upp- draget bör även omfatta tydlig information om hur monterade djur ska hanteras när de ska kasseras. uppdrag bör inkludera en rättelse av myndig- hetens e-tjänst om ansökan om CITES-intyg för kommersiella akti- viteter med monterade fåglar, där krav på intyg från Naturvårds- verket om överlåtelse av fåglar endast gäller arter som tillfaller staten (även kallat statens vilt). E-tjänsten innehåller ett fel som innebär att alla som söker CITES-intyg för kommersiella aktiviteter med en 231Jordbruksverket (2019), Förslag på åtgärder för ett stärkt arbete mot artskyddsbrott, 9 e. Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott monterad fågel uppmanas att först skaffa ett intyg om överlåtelse av statens vilt från . Eftersom endast kan utfärda sådana intyg om överlåtelse för arter som faktiskt ska tillfalla staten, tvingas många personer kontakta myndigheten i onö- dan, när deras ansökan inte gäller en fågel av en art som tillfaller sta- ten. Tjänsten innehåller även brister gällande vilken dokumentation som krävs av sökanden, varför den bör ses över även i den delen. Utredningen ser inga möjligheter att inom ramen för denna ut- redning se över och föreslå förändringar i det nuvarande regelverket gällande monterade djur utöver de eventuella frågor som kan om- fattas av andra delar av utredningen. Eftersom prepareringen är en form av konservering finns det upp- stoppade djur bevarade . Djuren har tjänat som prydnader men också som studieobjekt vid forskning och utbildning. Det är främst däggdjur och fåglar som har bevarats på detta sätt, men även insekter, reptiler och fiskar förekommer som preparerade föremål. Äldre monterade djur kan ha preparerats med hälsovådliga ämnen som DDT och arsenik och ska därför alltid han- teras försiktigt. Syftet med att använda giftiga ämnen vid preparering är främst att förhindra angrepp av insekter och skadedjur som äter päls, fjädrar, skinn, etc. Regelverken har ändrats under tidens gång och vissa bestämmel- ser ska bara tillämpas för relativt nytillverkade föremål. Vid bedöm- ning av vilka regler som gäller för uppstoppade djur är det alltså cen- tralt att veta när djuret avlivades och när prepareringen gjordes. har gamla föremål restaurerats för att se fräschare ut men det förekommer också att avlivade djur prepareras för att se äldre ut. Monterade djur förekommer emellanåt i annonser för försäljning, i vissa fall olagligt. Det kan nog antas att olaglig annonsering sker av okunskap, men eftersom monterade djur kan vara eftertraktade och inbringa ganska stora summor är det också troligt att det förekom- mer annonsering och försäljning, trots att parterna känner till att det kan vara olagligt. Det är dock inte helt lätt för exempelvis en privat- person, försäljare av begagnade varor eller förmedlare av sådana för- säljningar, att ta reda på om ett monterat djur är lagligt att handla med eller ej. Lagligheten och hur djuret kan hanteras påverkas av en mängd faktorer såsom bland annat innehåll av hälsovådliga och miljö- Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott farliga ämnen, smittskydd, nationella och internationella regler om skydd av arter och rätten till djuret. Sammantaget konstaterar utredningen att regelverket är svår- överskådligt, och bedömer därmed att berörda myndigheter ska få i uppdrag att sammanställa information på ett lättillgängligt och över- skådligt sätt. 14.34Förslag: Ta fram handlingsplan gällande artskydd och artskyddsbrottslighet Utredningens förslag: De myndigheter som ingår i den natio- nella operativa gruppen för artskydd (NOGA): , , Havs- och vattenmyndigheten, Polismyndig- heten/, , , / REMA samt representanter för länsstyrelserna, ska i reglerings- brev få i uppdrag att ta fram en gemensam handlingsplan med syfte att bedöma risker, utvärdera, förankra och fastställa natio- nella prioriteringar gällande artskydd och artskyddsbrottslighet. Uppdraget ska administreras och samordnas av isamråd med och Havs- och vattenmyndig- heten. Handlingsplanen ska avse en period med genom- förande från och med . Handlingsplanen ska därefter revideras löpande med mellanrum. Förslaget ingår i , där också ett förslag ingår att samla alla berörda myndigheter till en permanent grupp med tydligt uppdrag, mandat och finansiering.232 Utredningen bedömer att det finns ett stort behov av att sam- ordna och effektivisera myndigheternas arbete med artskydd och artskyddsbrottslighet. Därmed bör alla berörda myndigheter få i upp- drag att ta fram en gemensam handlingsplan för arbetet framåt, från och med . Handlingsplanen ska därefter revideras löpande med mellanrum. Utredningen konstaterar att de myndigheter som samverkar under beteckningen NOGA (nationella operativa gruppen för art- 232Jordbruksverket (2019), Förslag på åtgärder för ett stärkt arbete mot artskyddsbrott. Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott skydd) har olika uppdrag, där artskyddet vanligen är en liten del. NOGA-gruppen administreras av , därutöver ingår , Havs- och vattenmyndigheten, / , , , /REMA samt representanter från länsstyrelserna. Även om , , Havs- och vattenmyndigheten och länsstyrelserna har tydliga uppdrag gällande artskyddet, så har , , och andra upp- drag som innebär att de inte alltid kan prioritera artskyddet. Att de hanterar artskyddsfrågor inom ramen för sina respektive uppdrag innebär inte att de förutsättningslöst kan avsätta resurser för fram- åtsyftande planering. Handlingsplanen bör medföra att myndigheternas arbete med artskyddet i struktureras och får ett tydligare mål. Arbetet med att ta fram en handlingsplan kommer i sig att stärka samverkan mellan myndigheterna och ge en plattform för att effektivisera myn- digheternas insatser gällande artskydd. En handlingsplan ska också kunna ligga till grund för myndigheternas budgetäskanden under de verksamhetsår som planen omfattar. 14.35Förslag: ska ta fram en genomförandeplan för registrering av CITES-djur Utredningens förslag: får i uppdrag att i samråd med de myndigheter som ingår i den nationella operativa gruppen för artskydd (NOGA) ta fram ett konkret förslag och genom- förandeplan för införande av ett nationellt register för levande exemplar av A- och B-listade djur. I uppdraget ska ingå att •beskriva metoder för individuell märkning, •analysera konsekvenserna av att planen genomförs, inklusive kostnader och möjlig finansiering, •analysera om alla djurslag ska registreras eller bara vissa och •beskriva vad som händer med ett djur när ägaren dör. Växter bör inte omfattas av krav på registrering eftersom det inte är praktiskt möjligt att märka enskilda exemplar. Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott Utredningen konstaterar att det finns starka skäl att införa ett svenskt register för A- och B-listade CITES-djur, men också att ett register skulle innebära stora kostnader för staten, både i uppbygg- nadsskedet och den påföljande löpande registervården. Utredningen bedömer dock att ett register skulle vara av så stort värde för före- byggande av artskyddsbrottslighet i , och indirekt även i andra länder, att förslaget bör tas ett steg närmare förverkligande. Utred- ningen bedömer att är den enda lämpliga myndig- heten för uppdraget, med hänsyn till att det är administra- tiva . Därmed bör bör få i uppdrag att ta fram ett konkret förslag som regeringen kan ta ställning till. beskriver i sina rapporter om artskyddsbrotts- lighet hur tillsynen i försvåras av att enskilda CITES-listade exemplar som förekommer i handeln inte kan identifieras med säker- het. Därmed är det ofta omöjligt för tillsynsmyndigheten att avgöra om exemplaret är lagligt eller inte. förutsätter att konventionens parter kan spåra den lagliga bakgrunden för alla exemplar som förekommer i handeln. Den som säljer ett A- eller B-listat exemplar ska alltid kunna visa att djuret eller växten har lagligt ursprung. Detta gör att exem- pelvis en djurägare måste kunna redovisa export- och importtillstånd eller dokumentation från flera generationers fångenskapsuppföd- ning: var djuret är fött, vilket föräldramaterial som använts och var avelsmaterialet kommer ifrån. EU har inom ramen för mot olaglig handel med vilda djur och växter betonat vikten av att det finns dokumentation som styrker laglig bakgrund för de exemplar som finns inom EU.233 Eftersom EU är en stor marknad blir det sär- skilt viktigt att man kan följa individerna i samband med handel, oav- sett var de är lokaliserade inom EU. Den inre marknaden gör att om ett CITES A- eller B-listat djur eller en växt smugglas till EU och sedan används för avel/förökning, eller säljs till ett annat EU-land, kan bakgrunden ofta inte styrkas. Flera medlemsstater inom EU har krav på registrering av CITES A- och B-listade djur. De argument som talar för införandet av ett nationellt och samordnat register är: 233Jordbruksverket (2019), Förslag på åtgärder för ett stärkt arbete mot artskyddsbrott, av- snitt 3.3.2. Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott •effektivare tillsyn och handläggning •underlättad handel med lagliga djur •kontinuitet i registerhantering. måste alla zoobutiker redovisa varje CITES-listat exem- plar som hanteras i verksamheten. Förteckningen ska finnas tillgäng- lig för myndighetskontroll i samband med tillsynsbesök, och en full- ständig lista över alla exemplar som har kommit in till verksamheten och alla som har lämnat den ska skickas till . För att ett register ska få avsedd verkan måste det kombineras med märkning av de registrerade exemplaren, så att det är möjligt att identifiera varje enskild individ. Märkningen är nödvändig för att det ska vara möjligt att bedriva tillsyn och kontrollera de uppgifter som lämnas av djurhållaren. I praktiken är det bara möjligt att märka djur, inte växter, men inte heller alla djur kan märkas med de metoder som finns tillgängliga . Vissa arter är för små eller för känsliga för märkning med ringar eller chip, som exempelvis pilgiftsgrodor (B-listade enligt rådets CITES-förordning 338/97). Fotografering kan användas för vissa djurslag, till exempel sköldpaddor. Tekniken utvecklas dock snabbt och nya metoder kan bli tillgängliga framöver, exempelvis mindre chip eller förbättrade DNA-analyser. Vilka märk- ningsmetoder som är möjliga och lämpliga att använda för olika djur- slag måste alltså uppdateras löpande för att hålla jämna steg med tek- nikutvecklingen och för att motverka fusk. I samband med att ett register utreds närmare måste alltså även möjliga märkningsmetoder kartläggas. Det som talar emot ett register är den administrativa börda det kommer att medföra för ansvariga myndigheter, men också för olika verksamheter och privatpersoner, samt i vilken mån det är möjligt att individmärka exemplar. redovisar i sin rapport en konsekvensanalys av vad införandet av ett register skulle kunna innebära i form av kostnader och resurser för myndigheter och djurhållare. Analysen är dock översiktlig och en fördjupad analys bör göras i samband med att ett konkret förslag till register tas fram. Utredningen föreslår därför att får i uppdrag att ta fram en konkret plan före genomförandet av ett sådant register. Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott redningen bedömer att en halv årsarbetskraft behövs som resursför- stärkning för att ska kunna genomföra uppdraget. 14.36Förslag: Säkerställ resurser för internationell medverkan gällande CITES Utredningens förslag: , och Havs- och vattenmyndigheten får i uppdrag att för räk- ning aktivt delta i det internationella arbetet gällande CITES- konventionen, både inom EU och globalt. Detta ska ske genom deltagande i arbetsgrupper och kommittéer samt gemensamma insatser koordinerade av Europol/samt Internationella och/eller EU-utredningsgrupper. I uppdraget ingår att ta fram rutiner för att effektivisera de nationella myndigheternas samverkan. Myndigheterna ska också samverka med SIDA för att stärka stödet till insatsområden som är viktiga för artskyddet inter- nationellt. För att ska kunna medverka aktivt i internationella sammanhang föreslår utredningen att en halv årsarbetskraft ska öronmärkas för internationellt CITES-arbete på vardera Jord- bruksverket och , utöver befintliga resurser. och föreslås få förstärkta resur- ser med en halv årsarbetskraft vardera för arbete med artskydds- brottslighet, internationell samverkan samt ökad samverkan natio- nellt. resursförstärkning ska även bidra med intern kunskapsförsörjning samt effektivisering av rutiner. arbete med artskydd och tillsyn för att motverka artskydds- brott behöver stärkas genom en mer aktiv medverkan i olika internatio- nella sammanhang som gäller , EU-kommissio- nens arbete med artskydd och artskyddsbrottslighet, polissamarbeten inom och Europol, tillsynssamverkan inom IMPEL, med mera. Om inte prioriterar medverkan i det internationella arbetet finns inte heller någon möjlighet att påverka detta arbete. De myndigheter som främst bör medverka i det internationella samarbetet om artskydd är , som är administrativ i , och Havs- och vatten- Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott myndigheten som vetenskapliga CITES-myndigheter samt Polismyn- digheten och . Utredningen föreslår en förstärkning av resurserna för detta på Havs- och vattenmyndigheten, Naturvårdsver- ket och samt på några av de andra berörda nationella myndigheterna. föreslås få en halv årsarbetskraft för spaning och internationell medverkan gällande artskyddsbrotts- lighet. föreslås få en halv årsarbetskraft för samverkan med övriga myndigheter, medverkan i internationella sammanhang gällande artskydd samt utveckling av intern kunskapsförsörjning och effektivisering av rutiner. Det är centralt att medverkan internationellt omsätts nationellt så att den kunskap som inhämtas kommer andra nationella och regionala myndigheter till del. Svensk medverkan måste alltså vara dubbelriktad – ska verka för att tillföra kunskap och på- verka i internationella processer, men också nyttiggöra internatio- nell kunskap i konkret verksamhet på hemmaplan. 14.37Förslag: Regler om pälsproduktion i 37–39 §§ artskyddsförordningen upphävs och flyttas Utredningens förslag: Bestämmelserna som gäller pälsproduk- tion upphävs i artskyddsförordningen och hanteras i jaktförord- ningen och på föreskriftsnivå. Bestämmelserna i 37–39 §§ artskyddsförordningen avser anläggningar för hållande av djur för pälsproduktion. De beskriver hur sådana djur ska hållas instängda. I 38 § meddelas detaljerade bestämmelser för hur stängsel ska utformas. Utredningen bedömer att bestämmelserna inte i första hand berör artskyddet och att de därför med fördel kan placeras i annan lagstift- ning. De djur som främst berörs av bestämmelserna är mink. Efter- som mink är en art som förekommer vilt i ska min- karna därmed betraktas som vilda djur i jaktlagens mening Andra regler om hägn för vilda djur finns i 41 a § jaktförord- ningen. Liknande föreskrifter och allmänna råd om hägns utform- ning, materialval, användning av nät och tråd, avstånd mellan trådar i nätstängsel, med mera, finns i föreskrifter och Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott allmänna råd om vilthägn och inhägnader för handelsträdgårdar m.m.för att förebygga skador av hare (NFS 2002:20). Utredningen föreslår att artskyddsförordningens 37 § upphävs, då den innefattas i 41 a § 3 st. jaktförordningen, där det anges att vilt i vilthägn eller liknande anläggning ska hållas betryggande instängt i enlighet med föreskrifter som meddelas av . Ut- redningen föreslår vidare att 38 § artskyddsförordningen upphävs och att kompletterande föreskrifter vid behov meddelas av Natur- vårdsverket. I 42 § jaktförordningen finns bemyndigande för Natur- vårdsverket att meddela nödvändiga föreskrifter. Även 39 § föreslås upphävas och införas som en ny paragraf i jaktförordningen. Vi be- dömer att den föreslagna bestämmelsen inte påverkar tillämpningen av jaktlagstiftningen i enlighet med den begränsning som utredningens direktiv medför. 14.38Tabell över förslag och utredningens förslag Tabell 14.3 Tabell över förslag och utredningens förslag Åtgärdsförslag enligt SJV:s rapport (eller 2016, i de fall förslagen inte vilda djur och växter Mål 2.2 punkt 15 Regeringen bör tydliggöra myndigheternas uppdrag med avseende på arbetet mot illegal handel med vilda djur och växter i Mål 2.2 punkt 15 Den nationella operativa gruppen för artskyddssamverkan (NOGA) bör bli permanent och ges ett tydligare uppdrag, Mål 2.2 punkt 15 NOGA ska ta fram en Mål 2.1 punkt 12 NOGA ska regelbundet bedöma risker, Mål 2.2 punkt 15 utvärdera, förändra och fastställa Mål 2.2 punkt 15 NOGA ska initiera nya projekt på nationell Mål 2.2 punkt 18 Myndigheter som arbetar regionalt bör utveckla anpassade samverkansformer på regional nivå mellan berörda myndigheter Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott Åtgärdsförslag enligt SJV:s rapport (eller 2016, i de fall förslagen inte vilda djur och växter 4 (20) Information till allmänheten om regelverk m.m. avseende illegal handel med hotade arter bör samordnas mellan Naturvårds- verket och . Projekt kan t.ex. bedrivas inom ramen för Miljösam- verkan (MSS). 4.2.5 5 (20) Mål 1.3 punkt 6 o 7 De utpekade CITES-myndigheterna bör informera och samarbeta med intresse- organisationer i syfte att motverka illegal handel med hotade arter och främja 6 (20) Mål 1.3 punkt 6 o 7 De utpekade CITES-myndigheterna bör samarbeta med bland annat rese- branschen för att sprida information till turister, samt ta fram informations- material för placering på exempelvis Swedavias flygplatser. Mål 2.1 punkt 13 4.2.14 7 Resurser bör säkerställas så att Förslag 14.36 kan bidra till internationell regelutform- ning genom ett aktivt deltagande i arbetsgrupper och kommittéer. Mål 2.2 punkt 19 Mål 3.4 Införliva i svensk lagstiftning de krav i införlivade i EU-förordningarna, t.ex. förbud mot innehav av illegala exemplar. Mål 2.2 punkt 19 Mål 3.4 Mål 2.2 punkt 19 Mål 3.4 Genomför en översyn av nuvarande lag- Nedan har SJV listat de delar i lagstiftningen som bedöms angelägna att Utred ifall brott mot hotade arter bör Mål 2.2 punkt 19 Mål 3.4 Mål 2.2 punkt 19 Mål 3.4 Utred om skadestånd till staten för artskyddsbrott bör införas. Inför förbud i artskyddsförordningen mot innehav av äggsamlingar. Mål 2.2 punkt 19 Mål 3.4 Mål 2.2 punkt 19 Mål 3.4 Inför förbud i artskyddsförordningen mot import, export, reexport, förvaring, handel och transport av fågelägg av arter som lever vilt inom EU:s europeiska territorium. Se över och förtydliga lagstiftningen gällande handel med monterade (uppstoppade) vilda fåglar. Förslag som syftar till att förebygga artskyddsbrott Mål i EU.s handlingsplan mot olaglig handel med vilda djur och växter Åtgärdsförslag enligt SJV:s rapport (eller 2016, i de fall förslagen inte Mål 2.2 punkt 19 Mål 3.4 4.3.4 9f Utred om det verksamhetstillstånd som Förslag 14.21 krävs för att handla med levande djur och växter tagna från naturen även bör täcka handel med vissa föremål och produkter. Mål 2.2 punkt 19 Mål 3.4 Mål 2.2 punkt 19 Mål 3.4 Mål 2.2 punkt 19 Mål 3.4 Inför sekretessbestämmelser som gör det möjligt att i samband med ärendehand- läggning och beslut sekretessbelägga vissa uppgifter som finns hos myndigheter, exempelvis uppgifter om arters geo- grafiska lokalisering samt personuppgifter till ägare av elfenben, jakttroféer, etc. Inför förbud mot innehav, transport, m.m. av djur som har tagits eller exporterats illegalt från tredje land samt möjlighet att ta olagliga exemplar i beslag. även en konsekvens av åtgärdsförslag 8. Utreda ifall ska ges ökade möjligheter att agera vid inre gräns. Mål 2.2 punkt 19 Mål 3.4 Mål 2.2 punkt 15 Åtgärda påträffade fel i den svenska översättningen av (EG) nr 338/97 av den Utred möjligheten att upprätta ett nationellt register över CITES A- och - B-listade levande djur, alternativt vissa CITES A- och B-listade levande djur. Mål 2.2 punkt 17 o 18 Mål 2.2 punkt 17 o 18 Mål 2.1 punkt 13 Mål 2.2 punkt 17 o 18 Utökade märkningskrav som omfattar alla arter som ingår i ovan nämnda register (och som går att märka).