sou · H9B326 · 2022-01-01 00:00:00 — Utvinningsprocessen ger upp- hov till avfall i form av vattenhaltig slurry innehållande en blandning av partiklar av mineraler och kemikalier. Exempelvis behöver mine- raler innehållande guld behandlas med cyanid. Detta leder nästan oundvikligen till att omgivningen kontamineras av cyanid. Det vat- tenhaltiga gruvavfallet behöver lagras i stora dammar som innebär en mycket stor miljöfara. Exempel finns där dammbrott fått katastro- fala följder. Förutom metaller består elutrustning till stor del av plast. Plasten är i stor utsträckning tillverkad med olja som råvara. För informa- tions- och kommunikationsteknologi står plasten för en mindre del av miljöpåverkan. För enklare produkter som hushållsapparater och lek- saker kan miljöpåverkan från plasten utgöra en större andel. (IVL, 2019). Tillverkningen av flera elektroniska komponenter är material- och energiintensiv. Detta gäller exempelvis halvledare och mikrochips. Detta beror på att ingående material måste vara rena från andra mate- rial och ämnen. Tillverkning av halvledare och mikrochips kräver också mycket rena miljöer vilket är energikrävande att uppnå och upprätthålla. Den största miljöpåverkan härrör från tillverkningen av kretskort. Hur stora utsläppen av växthusgaser är beror på vilket bränsle som används i energiproduktion. (IVL, 2019). Miljöpåverkan från transporter av småelektronik är relativt sett mindre jämfört med påverkan från andra stadier i livscykeln (, m.fl., 2016). Avgörande för storleken på miljöpåverkan är vilket trans- portsätt som väljs och vilket bränsle som används. Exempel finns där företag minskat utsläppen från transporter genom att byta trans- portsätt, från flyg till tåg eller fartyg. Förbrukningen av el orsakar den mest betydelsefulla miljöpåverkan under användningsfasen. Den miljöpåverkan som uppstår är bero- ende av vilka energikällor som används vid framställningen av elen. har en mindre andel fossila energikällor varför klimatpåver- kan från användningsfasen blir mindre i jämfört med i många andra länder. Som nämnts tidigare står energiförbrukningen under användningen för en mindre del av den totala klimatpåverkan jäm- fört med den som uppstår vid utvinningen av råvaror och tillverk- ningen av produkten. Detta gäller särskilt informations- och kommu- nikationsteknologi. För annan småelektronik kan det variera och för exempelvis mer energikrävande produkter som dammsugare har an- vändningen större betydelse. Användningen av mobiltelefoner och datorer är beroende av internetuppkoppling och förutsätter olika molntjänster. Om driften av serverhallar med mera, som krävs för molntjänsternas funktion, inräknas ökar klimatpåverkan från använd- ning betydligt. Exempelvis ökar den samlade klimatpåverkan av en mobiltelefon från koldioxidekvivalenter till koldioxid- ekvivalenter (IVL, 2019a). Detta baserat användning. 3.3.8Miljöpåverkan från upplagring av produkter som inte längre används sker en, i vissa delar, omfattande upplagring av småelektronik som inte längre används i hushåll och hos verksamheter. Upplag- ringen i sig själv ger ingen direkt miljöpåverkan. ger upp- lagringen indirekta effekter i form av upplåsta resurser, utvinning av nya råvaror och förlorad återanvändningspotential för vissa pro- Upplagringen försenar återvinningen vilket bidrar till att nya råvaror behöver utvinnas i större utsträckning än vad som skulle varit fallet om återvinning skett direkt. Återanvändning av elutrustning innebär generellt sett en betydande miljövinst jämfört med återvinning, se följande avsnitt. Om det antas att återanvändning av en produkt leder till att användningstiden fördubblas, kan miljöbesparingarna nästan vara på samma nivå som att hela livscykeln av en produkt undviks (exklusive användningsfas och tillkommande utsläpp relaterade till förberedelse för återan- vändning). Återanvändning kan i vissa fall vara olämpligt, exempelvis återan- vändning av föråldrade produkter som innehåller numera otillåtna farliga ämnen eller inte uppfyller moderna säkerhetskrav. För el- utrustning är detta vanligen inte ett så stort problem eftersom livs- längden på produkterna oftast är begränsad. Vid återanvändning är det också av största vikt att kunna garantera att produkterna inte är trasiga eller slitna på ett sätt som innebär säkerhetsrisker. I kapitel 4 om flöden av småelektronik redovisas hur ansvaret ser ut för avfallshanteringen. Insamlingen av hushållens elavfall sker huvud- sakligen vid kommunernas återvinningscentraler. Insamling sker också genom fastighetsnära insamling, genom att elavfall lämnas i butiker eller genom att det hämtas direkt från verksamheter. Småelektronik förbehandlas och batterier och vissa andra farliga komponenter tas bort. Kretskort och andra särskilt värdefulla kom- ponenter demonteras och förs till särskild återvinning. I viss utsträck- ning sorteras även plast och metall. Återstående avfall fragmenteras. De utsorterade materialen förs sedan till olika typer av återvinning. Elavfall är klassat som farligt avfall. Det innebär att det ska han- teras och behandlas skilt från annat avfall. Detta för att dels undvika att annat avfall förorenas av de farliga ämnen som kan finnas i el- avfall, dels för att säkerställa en kontrollerad och säker hantering. Miljöpåverkan från den svenska hanteringen av elavfall får anses vara låg jämfört med miljöpåverkan under hela livscykeln förutsatt att den sker enligt gällande regler. Demontering, nedsmältning och andra återvinningssteg sker vid kontrollerade anläggningar med krav på miljöskydd. Kretskort med mera smälts ned i smältverk. Återvinning sker av järn, koppar, aluminium, silver, guld och men inte av exempelvis sällsynta jordartsmetaller (Seeger, 2021, personlig refe- rens). Plast materialåtervinns i viss utsträckning. Plast som inte mate- rialåtervinns förs till energiåtervinning vid anläggningar för avfalls- förbränning. Energin används för framställning av fjärrvärme och el. Plasten är till stor del framställd med olja som råvara och får därför anses som ett fossilt och därmed klimatpåverkande bränsle. Sammantaget innebär materialåtervinning av metaller och plast i elutrustning mindre miljöpåverkan än utvinning och framställning av jungfrulig råvara. Enligt en studie av IVL kan återvinning innebära minskade utsläpp motsvarande CO2-ekvivalenter per kg produkt (IVL, 2019a). Siffran får anses som osäker och beroende av avfallets sammansättning. 3.3.11Miljöpåverkan vid felaktig hantering av elavfall Om elavfall exempelvis felaktigt slängs i restavfallet och inte lämnas för återvinning i producenternas insamlingssystem kan det innebära större risk för att miljöfarliga ämnen släpps ut. Miljöpåverkan blir också större genom att materialåtervinning av metaller och plast omöjliggörs. 3.3.12Miljöpåverkan vid illegal export och illegal återvinning Elutrustningens innehåll av värdefulla metaller, tillsammans med de kostnader som en seriös återvinning med skydd för hälsa och miljö medför, skapar en marknad för illegal återvinning. Vid den illegala återvinningen kan de mest värdefulla metallerna tas om hand utan några kostnader för att skydda miljö eller hälsa. Detta leder till en risk för att elutrustning från och andra rika länder med hög kon- sumtion av elutrustning smugglas till fattigare länder med sämre kontroll. är en internationell överenskommelse som syftar till att förhindra illegala gränsöverskridande transporter av farligt avfall. Trots och de kontroller den medför så sker en stor mängd illegala gränsöverskridande transporter av far- ligt avfall. Exempelvis har det gjorts uppskattningar som visar att det exporteras elavfall från . En stor andel exporteras till (IVL, 2019). Ett sätt att kringgå lagstiftningen är att hävda att det inte är avfall utan begagnade produkter avsedda för återanvändning. Vid illegal återvinning av elavfall kan miljöpåverkan bli mycket stor. Detta eftersom en mycket enkel teknik används och utan att miljöskyddsåtgärder vidtas. Detta innebär stora arbetsmiljöproblem för de som utför återvinningen men också hälsorisker för de som vistas eller bor i närheten. I tabell 3.1 nedan redovisas miljöpåverkan av olika illegala återvinningsprocesser. Även i kan elavfall omhändertas illegalt utanför produ- centernas system. I vissa fall kan det då hanteras på motsvarande sätt som om det exporteras till länder utan miljöskydd. Tabell 3.1 Processer och miljöpåverkan vid illegal hantering av elavfall Slås sönder, innehållet tas ut och rester dumpas tagning av mikrochip. ning och syrabad för att få tag i metaller och saltsyra och öppen Plast från skrivare, och nedsmältning vid låg skalning för att få tag i Bly, barium och andra tung- metaller kan förorena exempelvis grundvatten Utsläpp till luft och dumpning av restmaterial i floder innehållande glas, tenn, bly, bromerade diox- iner, beryllium och kvicksilver Utsläpp av PAH:er, tungmetaller, bromerade flamskyddsmedel till vattendrag. och blykonta- minering av mark och grund- vatten. Utsläpp till luft av diox- iner, tungmetaller och PAH:er Utsläpp av bromerade dioxiner som bildas vid lågtemperatur- smältning och även utsläpp till luft av tungmetaller och kolväten Utsläpp av PAH:er till luft, vatten och mark Källa: Wath, m.fl. (2011). 3.3.13Sociala aspekter vid utvinning av råmaterial och hantering av elavfall Förutom miljöaspekter finns det också allvarliga sociala aspekter förknippade med gruvbrytning och utvinning, illegal handel och återvinning med bristande skyddsåtgärder. Gruvbrytningen av de metaller som ingår i elutrustning sker ofta i länder och områden som präglas av politisk instabilitet, konflikter och ekonomisk och social utsatthet. I dessa områden är också lagstiftning och kontroll out- vecklad. De tekniska skyddsåtgärderna är otillräckliga. Dessa förhål- lande kan utnyttjas av de företag som vill tjäna pengar på gruvbryt- ningen. Detta resulterar inte bara i ett bristande miljöskydd utan också i orättvisa och farliga arbetsförhållanden. Arbetssätten är inte bara en fara för miljö- och hälsa utan utgör även ett ineffektivt sätt att använda naturresurserna, utbytet blir helt enkelt dåligt. Det även- tyrar den långsiktiga säkerheten i resursförsörjningen och skadar en sund marknad. Som redovisas ovan innebär illegal hantering och återvinning inte bara miljörisker utan även betydande risker för hälsan hos de som hanterar materialet eller befinner sig i närheten. (IVL, 2019). Elutrustning har stor betydelse för immateriella produkter och del- ningstjänster och kan på så sätt bidra till minskad miljöpåverkan. Miljöpåverkan av småelektronik varierar mellan olika typer av elut- rustning. Informations- och kommunikationsteknologi har generellt högre miljöpåverkan räknat per produkt. Den största delen av miljö- påverkan kan kopplas till utvinningen av råvaror för tillverkning och från själva tillverkningsprocessen för kretskort och andra avancerade komponenter. Upplagring av produkter som inte längre används bidrar till miljö- påverkan genom att nya råvaror måste brytas och nya produkter till- verkas när återanvändning och återvinning fördröjs. Både återanvänd- ning och återvinning är generellt tydligt positiva ur miljösynpunkt. Men återanvändning ger en betydligt större miljövinst än återvin- ning. Felaktig hantering av elavfall kan innebära att farliga ämnen sprids och att möjligheten till återvinning minskar. Illegal återvinning eller illegal export för återvinning i länder utan skyddande miljölagstiftning och kontroll innebär betydande miljö- påverkan och dålig arbetsmiljö. 3.4Möjligheter att minska miljöpåverkan från småelektronik För att få en helhetsbild följer här en beskrivning av möjligheter att minska miljöpåverkan från småelektronik som omfattar hela livs- kedjan. 3.4.1Konsumtionen av småelektronik som en del av en ohållbar konsumtion konstaterar i sin nya handlingsplan för den cir- kulära ekonomin att världen kommer konsumera som om vi hade tre jordklot. Man anger också att den globala förbrukningen av material som biomassa, fossila bränslen, metaller och mineraler beräk- nas fördubblas de kommande 40 åren. Eftersom hälften av växthus- gasutsläppen och av förlusten av biologisk mångfald kom- mer från utvinning och bearbetning av resurser så kan nuvarande konsumtion beskrivas som ohållbar. (, 2020). Konsumtionen av småelektronik är en del av detta. Elutrustning ses som en prioriterad produktgrupp både i och iden svenska strategin för cirkulär ekonomi (, 2020) (, 2020). som elutrustningen ska ses som en betydelsefull pro- duktgrupp ur miljösynpunkt så kan den inte ses skiljt från de pro- blem som en omfattande generell konsumtion orsakar. vibeskriver behöver ses utifrån ett långsiktigt behov av förändrad konsumtion, så att förbrukningen av resurser totalt sett minskar. 3.4.2Möjligheter till att minska miljöpåverkan från småelektronik men som inte ingår i utredningen Flera möjligheter att minska miljöpåverkan från småelektronik lig- ger utanför denna utrednings omfattning. Att minska miljöpåverkan vid utvinning av råvaror och tillverkning av produkter har inte bedömts inom utredningen. Inte heller möjligheten att minska an- vändningen av de mest miljöpåverkande ämnena eller att minska användningen av farliga ämnen. Eftersom en betydande del av småelektronikens miljöpåverkan härrör från utvinning och förädling av mineraler och eftersom denna hantering ofta görs med bristande miljöskydd så skulle troligen en betydande minskad miljöpåverkan kunna uppnås om exempelvis den gruvhantering som bedrivs i stort sett utan miljöskydd, upp- graderade sitt miljöskydd till något som skulle ligga nära bästa till- gängliga teknik. kan också en övergång till hållbara och fossilfria energislag vid gruvbrytning och förädling av mineraler innebära en betydande minskning av utsläppen av växthusgaser. En möjlighet att minska miljöpåverkan är att minska använd- ningen av de mest miljöpåverkande ämnena. Ett gemensamt intresse finns mellan miljöinsatser och att minska kostnaden för råvaror. Flera av de farligaste ämnena som kvicksilver, kadmium, bly och bromerade flamskyddsmedel har antingen förbjudits eller begrän- sats. Möjlighet finns att ytterligare begränsa användningen av de mest farliga ämnena. 3.4.3Hållbara produkter, resurseffektiva affärsmodeller och förebyggande av avfall Eftersom en stor del av miljöpåverkan av småelektronik kommer från utvinning av råvaror och tillverkning av produkten innebär för- längd livslängd eller att helt undvika konsumtion av en produkt betydande miljövinster. Detta kan beskrivas som en effektiv använd- ning av produkter och resurser men också som ett undvikande av avfall (avfallsförebyggande). Det enklaste sättet att minska miljöpåverkan är då att undvika att köpa och ställa sig frågan om man verkligen behöver produkten? Förutom att var och en har sin anledning för att köpa en ny produkt, exempelvis status eller intresse, så kan en bromsad konsumtion krocka med samhällets intresse av att konsumenterna ska ha tillgång till och använda de digitala lösningar som är en förutsättning för ett digitalt samhälle. En annan möjlighet är att tillverka (och köpa) produkter som har en optimal livslängd. Det kan handla om att begränsa så kallat pla- nerat åldrande eller generellt ställa krav på produkter som tål ihärdig användning. Livslängden kan också ökas genom att produkterna är möjliga att uppgradera och reparera och genom att det finns tillgång till reservdelar och service. Miljöpåverkan skulle också kunna minskas genom nya affärs- modeller som exempelvis att hyra, i stället för att köpa, eller åtagan- den om återtagande av produkter som inte längre används. Detta skulle kunna skapa incitament för producenterna att designa hållbara produkter. Det skulle också kunna innebära att produkter återläm- nades så snart de inte längre användes vilket skulle gynna återan- vändning av hela produkten, enskilda komponenter och återvin- ningen av materialet. Återanvändningens bidrag till minskad miljöpåverkan är beroende av om återanvändningen innebär att köp av en ny produkt undviks. I vilken grad detta sker i verkligheten är svårt att bedöma. Det behöver också ses i ett sammanhang där köpet av en återanvänd pro- dukt ersätter ett köp av något annat om än ej samma typ av produkt. Generellt kan det dock anses tydligt att återanvändning är att föredra framför återvinning. En studie av IVL (2020) visar exempelvis att återanvändning av en mobiltelefon kan innebära minskade utsläpp motsvarande CO2-ekvivalenter. För en surfplatta innebär återanvändning minskade utsläpp motsvarande CO2-ekvivalenter och för en bärbar dator CO2-ekvivalenter. Återanvändning kan, beroende på hur inbyteserbjudanden ser ut, vara konsumtionsdrivande och därmed leda till att produkterna byts ut snabbare. 3.4.5Möjlighet att öka insamlingen för återvinning Genom att säkerställa att en hög andel av småelektroniken samlas in för materialåtervinning kan miljöpåverkan minskas jämfört med om elavfallet förs till förbränning. De material som återvinns kan ersätta utvinning av nya råvaror och på så sätt minska miljöpåverkan. Som nämns tidigare kan materialåtervinning innebära minskade utsläpp motsvarande CO2-ekvivalenter per kg produkt (IVL 2019a). 3.4.6Möjlighet att återvinna mer av det som förs till återvinning Miljöpåverkan av småelektronik skulle kunna minskas genom att fler av de ingående materialen och ämnena återvanns. Det gäller främst en del av de metaller som förekommer i lägre halter och sällsynta jordartsmetaller. Det gäller också plast som endast återvinns till nytt material i begränsad omfattning. 3.4.7Motverka illegal hantering av småelektronik Illegal hantering av småelektronik har mycket stor miljöpåverkan. Det kan gälla såväl om den illegala hanteringen sker inom och EU eller om det sker genom illegal export till länder med bris- tande miljöskydd. En stärkt och effektivare kontroll kan därför leda till minskad miljöpåverkan. Detta avsnitt syftar till att sammanfattande beskriva de mål och stra- tegier som på ett övergripande plan utgör utgångspunkt för utred- ningen. I första hand är det syfte som anges i utredningsdirektivet ut- gångspunkten. Men i de fall det inte ger tillräcklig vägledning är utgångspunkten FN:s hållbarhetsmål och de svenska miljömålen. 3.5.1FN:s mål för hållbar utveckling antog FN 17 globala mål för hållbar utveckling. Målen syf- tar till att fram leda världen mot en hållbar och rättvis framtid. Av dessa mål har vi sett mål 12 om att säkerställa hållbara konsumtions- och produktionsmönster som det mest betydande för utredningen. Följande delmål ser vi har en direkt koppling till utredningen: •12.4 Ansvarsfull hantering av kemikalier och avfall uppnå miljövänlig hantering av kemikalier och alla typer av avfall under hela deras livscykel, i enlighet med överenskomna internationella ramverket, samt avsevärt minska utsläppen av dem i luft, vatten och mark i syfte att minimera deras negativa konsekven- ser för människors hälsa och miljön. •12.5 Minska mängden avfall markant Till 2030 väsentligt minska mängden avfall genom åtgärder för att förebygga, minska, återanvända och återvinna avfall. Flera delmål under mål 12 har även en indirekt betydelse för utred- ningen på så sätt att en utvecklad avfallshantering bidrar till att upp- nå dessa mål. Mest betydelsefulla av dessa bedöms följande delmål vara: •12.2 Hållbar förvaltning och användning av naturresurser. uppnå en hållbar förvaltning och ett effektivt nyttjande av naturresurser. •12.8 Öka allmänhetens kunskap om hållbara livsstilar säkerställa att människor överallt har den information och medvetenhet som behövs för en hållbar utveckling och livsstilar i harmoni med naturen. Även delmål under mål 8 Anständiga arbetsvillkor och ekonomiska villkor och mål 11 Hållbara städer och samhällen har betydelse för utredningen exempelvis: •8.4 Förbättra resurseffektiviteten i konsumtion och produktion successivt förbättra den globala resurseffektiviteten i konsumtionen och produktionen samt sträva efter att bryta sam- bandet mellan ekonomisk tillväxt och miljöförstöring, i enlighet med det tioåriga ramverket för hållbar konsumtion och produktion, med de utvecklade länderna i täten. •11.6 Hållbara städer och samhällen Till 2030 minska städernas negativa miljöpåverkan per person, bland annat genom att ägna särskild uppmärksamhet åt luftkvalitet samt hantering av kommunalt och annat avfall. Mål som berör resurseffektivitet och avfallshantering syftar ofta till att indirekt uppnå andra mål som exempelvis mål 6 Rent vatten och sanitet för alla, 13 Bekämpa klimatförändringarna, 14 Hav och resurser och 15 Ekosystem och biologisk mångfald. De svenska miljömålen består av ett generationsmål och 16 miljö- kvalitetsmål. Målen ska ses som det nationella genomförandet av den ekologiska dimensionen av de globala hållbarhetsmålen. definition av generationsmålet är formulerat på föl- jande sätt: Det övergripande målet för miljöpolitiken är att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta, utan att orsaka ökade miljö- och hälsoproblem utanför gränser. Under miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö preciseras följande avseende hållbar avfallshantering: Avfallshanteringen är effektiv för samhället, enkel att använda för konsumenterna och att avfallet förebyggs som resurserna i det avfall som uppstår tas till vara i så hög grad som möjligt samt att av- fallets påverkan på och risker för hälsa och miljö minimeras. Något särskilt etappmål eller precisering som avser elutrustning finns inte. Miljökvalitetsmålet Giftfri miljö är styrande för hantering av farligt avfall och därmed intresset av att ha en separat och kontrol- lerad hantering av elavfall. Mål som rör resurseffektivitet och avfalls- hantering bidrar indirekt till att uppnå andra mål som exempelvis mål om begränsad klimatpåverkan, minskade utsläpp och bevarande av naturresurser. 3.5.3Sammanfattande bedömning av befintliga mål med betydelse för småelektronik Målen visar på betydelsen av att småelektronik, med dess innehåll av farliga ämnen, samlas in för att omhändertas och återvinnas separat. Det framgår exempelvis av FN:s mål 12.4 och 11.6 och precisering av God bebyggd miljö: ”avfallets påverkan på och risker för hälsa och miljö minimeras”. Målen visar också på en önskan om att öka återvinningen: FN:s mål 12.5 och preciseringen till God bebyggd miljö ”resurserna i det avfall som uppstår tas tillvara i så hög grad som möjligt ...”. Behovet av ökad återanvändning framgår också i mål 12.5. Återanvändning framgår inte uttalat i preciseringen till God bebyggd miljö men kan läsas in både i att avfall ska förebyggas och att re- surserna i avfallet ska tas till vara. Att förebygga avfall ingår i mål 12.5 och i preciseringen till God bebyggd miljö. Något som inte framgår av de svenska miljömålen är behovet av att öka resurseffektiviteten exempelvis genom att produkter har längre livslängd eller innehåller en mindre mängd material. Detta kan indirekt sägas ingå i att förebygga avfall eftersom exempelvis en ökad livslängd hos produkter minskar avfallsmängderna. I FN:s hållbar- hetsmål ingår effektivt nyttjande av naturresurser i mål 12.2 och i mål 8.4 Förbättra resurseffektiviteten i konsumtion och produktion. Generellt kan målen sammanfattas till en önskan om att: –använda resurser effektivt –säkerställa en insamling och ett omhändertagande där farliga ämnen inte innebär en risk för hälsa och miljö. Syftet med resurseffektivitet är indirekt att uppnå andra miljömål som avser att minska klimatpåverkan, förhindra utsläpp av farliga ämnen, minska påverkan på den biologiska mångfalden och nå en hållbar användning av naturresurser och mark med mera. 3.5.4Sveriges strategi för cirkulär ekonomi Regeringen beslutade om en nationell strategi för cirkulär ekonomi. Regeringen anser att takten i arbetet med omställningen till en cirkulär ekonomi behöver öka för att nå miljö- och klimatmålen, lik- som flera globala hållbarhetsmål inom Agenda 2030.