prot · H90953 · 2022-01-14 00:00:00 — Men, som sagt, med de lagändringar vi gör kanske vi kan komma åt en del av problematiken. 11 (SD): Det må vara ett ovanligt fall, men likväl har det hänt. Det är också en situation där en stor majoritet av befolkning tycker att det inte får gå till så här, och därför måste vi ta vårt ansvar i kammaren och se till att vi gör vad vi kan för att ändra på det. Det är jättebra att regeringen arbetar med att stärka skyddet för brottsoffer och ser till att reglerna om ersättning till brottsoffer förbättras. Det är också bra att reglerna för utmätning av skadestånd ses över, något som efterfrågat. Men det är inte därför vi är här . Jag har kallat ministern till kammaren för att debattera det galna i att någon som döms för ett brott får skadestånd för ett frihetsberövande som rör just det brottet. Jag ser tre grundproblem här. För det första: Socialdemokraterna och tidigare regeringar har öppnat dörren till och släppt in massor med människor som vi i många fall inte har en aning om vilka de är, hur gamla de är eller vilka avsikter de har. Förutom det uppenbara hotet mot samhället som detta innebär bidrar det också till att försvåra för rättsapparaten. Att inte ha åldersbedömningar som är slutgiltigt fastslagna utan som går att ändra i syfte att få straffet sänkt om man skulle bli dömd för ett allvarligt brott är mycket problematiskt. Här har regeringen ett lagförslag på gång för att göra det lättare att ändra någons ålder, både till förmån för en tilltalad och till nackdel för en tilltalad. För det andra: straffsatserna och straffrabatten. Två våldtäkter av detta synnerligen grova slag, människorov, utpressning och stöld borde från början generera långt mer än de som mannen i exemplet jag tog upp dömdes till i hovrätten. För det tredje: Rätten till skadestånd, som vi är här för att diskutera. Justitiekanslern har meddelat att ersättningen blev så hög eftersom både tiden som gärningsmannen varit frihetsberövad och hur grovt brottet var som frihetsberövandet gällde beaktades. Detta höjde ersättningen . En sådan ordning är absolut rimlig om straffet i stället blir en friande dom eller om man, som statsrådet säger, släpps ut innan det ens går till åtal. Då är det såklart relevant vilken allvarlighetsgrad brottet har som man misstänkts för. Men det blir ju fullständigt horribelt att ta detta i beaktande då gärningsmannen är dömd för brotten i fråga. När domen till slut vann laga kraft kunde våldtäktsmannen alltså gå därifrån som en fri man med på fickan. Brottsoffren fick också ett skadestånd för det fruktansvärda de utsattes för. Kvinnan i lägenheten tilldömdes , och kvinnan som hållits instängd och våldtagits i får . Jag välkomnar som sagt att regeringen går på de förslag som utredningen har lämnat om att höja kränkningsersättningen. Även förslaget om att ersättning som ges på grund av ett frihetsberövande ska kunna utmätas om det finns skulder till brottsoffer är bra, men det är inte tillräckligt. Kommer att verka för en lagändring så att rätten till skadestånd går förlorad i de fall en gärningsman suttit frihetsberövad för ett brott som denne när domen vinner laga kraft alltjämt är dömd för? 12 Justitie- och inrikesminister (S): Det sista är svårt, för det handlar om en resning, det vill säga att domstolen har omprövat vad en tidigare domstol har kommit fram till. Resningar är extremt ovanliga, särskilt för denna typ av grova brott, men när de väl sker är det på grund av att det har framkommit nya omständigheter i målet som visar att en person har suttit frihetsberövad för . Vad ska en rättsstat göra i detta läge? Man har först dömts till en viss påföljd, men på grund av nya omständigheter görs en omprövning som visar att man inte skulle ha suttit så . Har staten då en skyldighet att ersätta den dömde ? Det tycker jag nog eftersom den ursprungliga domen inte var korrekt. När beslutet omprövas måste också frågeställningen om gärningsmannens skadeståndsanspråk hanteras. Det är grundläggande. Detta är alltså svårt att komma åt, men man kan göra annat, till exempel höja skadestånden till brottsoffer kraftigt, vilket är på gång. I det aktuella fallet var skadestånden till de två målsägande 275 000 respektive . I vårt förslag till senare i vår höjer vi skadestånden till brottsoffer kraftigt; vi talar generellt sett om nära nog fördubblingar. Vi vill som sagt också utöka möjligheten till utmätning. Jag kan hålla med om att vi har haft för låga straff för många grova våldsbrott. Därför har vi sett till att skärpa straffen för så gott som alla grova våldsbrott. Det gäller grov utpressning, grov misshandel, grovt rån, grov våldtäkt, grova vapenbrott och grova narkotikabrott. Jag tror det handlar om ett sextiotal straffskärpningar och nykriminaliseringar. Antalet av domstol utdömda fängelseår var 2020 över 11 000, vilket är en ökning på bara . Domstolarna dömer nu ut högre straff i mycket högre utsträckning än vad de gjorde tidigare, bland annat som en effekt av de straffskärpningar vi har gjort. Vi kommer att behöva skärpa straffen även i andra avseenden. Jag kommer till i vår med förslag på straffskärpningar för sexualbrott. Bland annat kommer vi att höja minimistraffet för våldtäkt. En lång rad annat kommer också. , , avskaffades också straffreduktionen för unga, alltså 18–20-åringar, som begått allvarliga brott. Bara det kommer att öka straffmätningen i en lång rad brott. Låt oss reformera stödet till brottsoffer, skadeståndsrätten och utmätningsmöjligheten som vi går vidare med straffskärpningar för allvarliga brott för att bekämpa dem. Det finns unika fall med resning, och de är svåra att komma åt. Men jag menar att även fortsättningsvis ska ge ersättning till den som vid en omprövning visar sig har suttit för länge i fängelse. 13 (SD): Det är bra att straffen skärps, men uppenbarligen hjälpte det inte i det fall jag tog upp. Som jag nämnde i mitt tidigare anförande är problemet med just denna resning att vi har personer i vårt land vars ålder inte är fastställd. Vi vet inte hur gamla de är, och när de tycker att det passar kan de hävda att deras ålder är en annan vad som är fastlaget från början. Detta behöver vi göra något åt. Jag delar inte uppfattning att detta skulle vara ett svårlöst problem. Jag ser det som tämligen enkelt bara viljan finns, men det är väl oftast där det brister. Jag har av olika anledningar läst en och annan förundersökning, och jag slås ofta av hur den misstänkte väljer att inte medverka i utredningen utan i förhör enbart svarar ”ingen kommentar”. Det har man givetvis rätt till, men om man på det sättet bidrar till att frihetsberövandet blir längre än vad det hade behövt vara, ska man då få ersättning för det? tycker uppenbarligen det. Det är nog tyvärr så, fru talman, att vi inte kommer så mycket längre i den här debatten. Jag och ministern tycker olika i denna fråga. Jag tycker inte att det är ett helt olösligt problem att komma till rätta med den typen av provocerande skadestånd. I min värld är det helt uteslutet att en man som begår flera grova våldtäkter inte bara får ett otroligt kort straff utan dessutom får betalt för den tid som han suttit inlåst. Med detta sagt hoppas jag att statsrådet använder sitt sista anförande till att förklara för väljarna varför han tycker att en multikriminell våldtäktsman som själv har bidragit till en utdragen rättsprocess ska tilldömas ett skadestånd som dessutom vida överstiger det som brottsoffren tilldömts. 14 Justitie- och inrikesminister (S): Först, när det gäller punkten om åldersbedömningar, var det jag som återinförde möjligheten till medicinska åldersbedömningar, som försvann 2013 eller 2014 med den gamla regeringen. Jag tog initiativ till att återinföra dem så att vi skulle få bättre möjligheter att klara ut hur gamla de som har kommit till egentligen är. har vi en fungerande möjlighet att göra det. I det här fallet fastställdes åldern till . Sedan kom gärningsmannen i efterhand in med uppgifter som styrkte att han inte hade varit . Det var på den grunden som han sedan beviljades resning. Man får ändå utgå från att domstolen vid det senare tillfället har tagit till sig de nya uppgifterna och att det är dem som beslutet har grundats på. Om det visar sig att gärningsmannen inte var och han därmed suttit för länge i fängelse är dagens regler sådana att han ska ersättas för . Det är svårt att komma åt detta. Sådana fall med resningar kommer alltid att komma upp då och då. Om det framkommer nya omständigheter i ett mål som gör att en person har suttit i fängelse än han borde har han i det läget ett anspråk på staten. Jag kan också känna en stark moralisk upprördhet ibland över hur man kan landa i olika frågor. Hur kommer vi åt detta? Jag säger: Låt oss se till att kraftigt höja skadestånden för brottsoffren. Detta går jag till med . Och låt oss se till att vi kan utmäta tillgångarna från gärningsmännen på ett helt annat sätt än vi kan . Då kan man lägga beslag på en del av de pengar som tilldömts i ersättning till människor som suttit häktade. Detta går vi som sagt till med , och jag räknar med stor uppslutning. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 6 Svar på interpellation 2021/22:183 om barn som utsätts för sexualbrott 15 Justitie- och inrikesminister (S): Kopparklint har frågat mig vilka ytterligare åtgärder jag ämnar vidta för att motverka sexualbrott mot barn och hur jag ämnar verka för att skydda barn från pedofiler som söker barn och kommer i kontakt med dem på nätet i syfte att utsätta dem för sexuella övergrepp. Att bekämpa sexualbrott mot barn är en angelägen och högt prioriterad fråga för regeringen. Vid vår interpellationsdebatt berättade jag om att regeringen har tagit initiativ till en rad lagändringar på straffrättens område som innebär strängare straff och utökat straffansvar för sexualbrott. Jag berättade också om uppdraget till 2020 års sexualbrottsutredning och de förslag som utredningen lämnade . Jag berättade vidare att regeringen kommer att tillsätta en ny utredning med uppdrag att se över bland annat det straffrättsliga skyddet mot sexuella övergrepp för barn mellan . En viktig del av regeringens politik är vidare att förstärka den brottsbekämpande kapaciteten. Utbyggnaden av har inneburit att myndigheten har kunnat förstärka den resurs som arbetar med bland annat sexualbrott mot barn. Även har fått ökade resurser för att kunna utveckla sin verksamhet och öka antalet åklagare. För att öka kunskapen om förekomst och risk- och skyddsfaktorer stöder regeringen forskning om våld mot barn, bland annat genom Stiftelsen kartläggningar. Enligt stiftelsens senaste studie uppgav var fjärde elev i årskurs 3 i gymnasiet att de utsatts för övergrepp under sin uppväxt. I studiens definition av övergrepp ryms såväl sexuella ofredanden som allvarliga sexualbrott. Det är alltså en mycket bred definition. Den genomsnittliga åldern på offret vid det första tillfället var . Det framgår också att den vanligaste förövaren var en ungefär jämnårig person som offret kände. Studien från Stiftelsen visar att andelen som uppgav att de utsatts för övergrepp var högre 2021 än 2014. Enligt rapportförfattarna kan en del av ökningen handla om att det har blivit lättare för ungdomar att definiera det de har varit med om som övergrepp och att de därmed kunnat ange det i enkäten. finns det andra studier som indikerar att utsattheten för sexualbrott har minskat , om än från höga nivåer. Enligt Brottsförebyggande rådets nationella trygghetsundersökning, som publicerades , minskade den självrapporterade utsattheten för sexualbrott bland 16–19-åringar, som är den yngsta åldersgruppen i studien, . Men sexuella övergrepp mot unga är givetvis djupt oroväckande oavsett om övergreppen ökar i omfattning eller inte. Att barn tvingas växa upp med våld och övergrepp är oacceptabelt. Det behövs ett sammanhållet, långsiktigt och strategiskt arbete som syftar till att säkerställa barnets rättigheter och att åtgärda det som inte fungerar i praktiken. fick därför en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag till en samlad nationell strategi för att förebygga och bekämpa våld mot barn. Strategin ska anlägga ett helhetsperspektiv och möjliggöra en sammanhållen inriktning för arbetet med att förebygga och bekämpa våld mot barn . Utredaren ska redovisa sitt uppdrag i vår. För att förebygga sexualbrott och öka anmälningsbenägenheten måste också kunskapen om rätten till sexuell integritet och självbestämmande spridas till både män och kvinnor, pojkar och flickor. har därför fått i uppdrag att sprida information om den nya samtyckeslagen till ungdomar, vårdnadshavare och yrkesverksamma. Den tidigare genomförda informationsinsatsen Av fri vilja fick stort genomslag, och förlängdes myndighetens uppdrag. 16 KOPPARKLINT (M): Jag vill tacka ministern för svaret. har vi valt att titta bort och valt att inte prata om detta fenomen. Tystnadskulturen har nästlat sig in överallt. Resurser har inte prioriterats inom polisen. har pedofiler fått härja runt bland våra barn näst intill oskyddat. Jag undrar: Varför? Av statsrådets svar får jag känslan av att statsrådet vill förmildra fenomenet att barn blir utsatta för sexualbrott genom att statsrådet belyser att det minsann har minskat enligt en undersökning. Statsrådet väljer att lyfta fram det faktum att snittåldern bland offren i den undersökning han hänvisar till är och att förövaren är ganska jämnårig. Detta känns faktiskt som ett försök att förringa saken ytterligare. Statsrådet hade i stället kunnat välja att ta upp att anmäldes det högsta antalet våldtäkter mot barn , fler än 2019. Statsrådet hade kunnat berätta 2019 fick polisen in 8 138 anmälningar gällande sexualbrott mot barn och att de ökade – en nästan dubbelt så stor ökning som den näst högsta noteringen – eller att det enligt statistik från Brå gällande anmälda barnpornografibrott skedde en ökning jämfört med och att dessa brott har ökat mer än åtta gånger. Statsrådet skulle också ha kunnat nämna att de anmälningar som gällde utnyttjande av barn för sexuell posering ökade 2021 jämfört med . Inget av detta sa statsrådet i sitt svar, utan det var viktigare för statsrådet att förmildra utbredningen av sexualbrott mot barn. Detta talar sitt tydliga språk, fru talman. Statsrådet uttrycker i sitt svar att det är en mycket angelägen fråga att bekämpa sexualbrott mot barn, att man har vidtagit flera åtgärder för att förbättra möjligheterna att bekämpa den typen av brott och att man tar nya initiativ fortlöpande. Men jag ifrågasätter detta starkt. De åtgärder som man har vidtagit ter sig verkningslösa när man ser den negativa utvecklingen. Jag är högst tveksam till detta när polis och åklagare har mer än händerna fulla med gängkriminaliteten, som regeringen inte får bukt med. Små barn, till och med bebisar, barn som inte ens har börjat skolan, barn som har börjat skolan, tonårsbarn och barn i alla åldrar faller offer för det vedervärdiga i att en vuxen människa tar sig rätten att utsätta dem för sexualbrott. Om människor förstod hur det påverkar ett barn som har blivit utsatt för sexualbrott – om man för fick uppleva den smärta, sorg, skam, ilska och frustration som barnet känner under uppväxten och in i vuxen ålder – skulle man se vilket tortyrfängelse barnet tvingats in i. Jag vet, och många som sitter och lyssnar här vet, precis hur detta känns. Varje gång man hör talas om ett barn som har blivit utsatt för en vidrig pedofil, sadist, psykopat, pedoraptor kastas man tillbaka till den där fängelsehålan. För mig är det dock tillfälligt, för jag har fått verktygen att ta mig ur den. Men för barnet som har blivit utsatt har det ofrivilliga straffet precis börjat – ett straff som regeringen skulle kunna förebygga. 17 (M): Stort tack till Kopparklint, som ställer den här oerhört viktiga interpellationen! Ett av fyra barn blir utsatt för sexualbrott – ett av fyra! Som förälder får man ont i hjärtat, och det tror jag att man får oavsett vem man är. Jag satt i socialnämnden hemma och vet hur hemska fall det kan handla om. Jag vet hur viktigt det är att vi vuxna tar det här på allvar och att vi står upp för de utsatta barnen. Det är vi som är trygga, och vi får inte vända dem ryggen. Vi måste arbeta för att det inte ska hända igen. Men det lyckas . Ganska fallerar olika insatser. Det finns dock olika organisationer som arbetar bra för att skydda utsatta barn, men det behövs mer. Även här i riksdag måste det här tas på större allvar. Vi måste göra mer. För om ett av fyra barn blir utsatt är varje gång en gång för mycket. Inte ett barn till! Jag har i Hästpartiets podd intervjuat , som berättar om sin hemska uppväxt på hästgården på här i . Det var en uppväxt med en pappa som var dömd för sexuella övergrepp på småtjejer men som ändå fick komma hem till sin gård och fortsätta att bedriva hästverksamhet med många unga flickor. Han var ridläraren vars gård på blev centrum för många skandaler och sexuella övergrepp. är hans dotter. Hon har berättat sin historia . Hon växte upp med en pappa som var psykopat. Uppväxten kantades av våld och skräck. Det var galna nattritter i oerhört farliga situationer. Det var störda straff om de inte gjorde som pappan sa eller om de hade misslyckats på en tävling. Då blev de doppade i poolen och fick sedan stå ute i minusgrader tills de inte ens kunde prata. Då blev de doppade i poolen igen, och så fortsatte det. Sedan skulle de stå i givakt, utan att darra, för att kunna be om ursäkt. Varför kunde den här pappan, som var dömd för sexuella övergrepp, komma tillbaka till gården när man inte hade någon övervakning så att det inte skulle kunna ske något igen? Ingenting fanns, och ingen fanns som följde upp ärendet. Kopparklints fråga här är därför oerhört viktig, fru talman. Vilka ytterligare åtgärder ämnar ministern att vidta för att motverka sexualbrott mot barn så att vi inte har ett av fyra barn som är utsatt? 18 Justitie- och inrikesminister (S): Först vill jag säga att våld mot kvinnor och barn och sexuella övergrepp är och har varit en av de allra mest prioriterade frågorna. Jag vill påstå att det är helt fel att säga att ingenting har hänt eller att regeringen inte har gjort någonting. Det är precis tvärtom. har vi genomfört en lång rad av både straffskärpningar och ekonomiska satsningar på de brottsbekämpande myndigheterna för att komma åt just den här typen av brott. Vi har skärpt straffen för sexualbrotten, bland annat grov våldtäkt mot barn. Det gjorde vi under förra mandatperioden. Vi införde samtyckeslagstiftningen, som är en revolutionerande lagstiftning på många sätt när det gäller sexualbrotten. Det innebär att vi nu har fler åtal för våldtäkt än vi hade före lagstiftningen. Vi har fler fällande domar för våldtäkt än vi hade före lagstiftningen. Vi avskaffade preskriptionstiden för våldtäkt mot barn – också detta en stor reform – mot bakgrund av att vi sa att det inte ska spela någon roll hur som har gått. Gärningsmannen ska veta att hur som än förflyter kommer lagstiftaren och de brottsbekämpande myndigheterna att kunna komma åt en om man har begått brott mot barn. Avskaffade preskriptionstider är alltså viktigt. Vi såg till att polisen rekryterade 350 särskilda utredare. Det är utredare med speciellt fokus på särskilt utsatta brottsoffer, där våld mot kvinnor, våld mot barn och även hedersrelaterat våld är en del. Från subventionerar vi LVU-omhändertaganden, alltså lagen om vård av unga. När myndigheterna behöver omhänderta ett barn som far illa gör man ett LVU-omhändertagande. Det är ofta en väldigt dyr insats; det kan kosta 5 000–att göra ett sådant omhändertagande. Då går staten nu in med pengar och subventionerar kommunernas kostnader för detta. Vi satsar nästan en halv miljard bara på det här. Därmed blir det lägre kostnader för kommunerna när man gör dessa omhändertaganden, som ofta måste göras för att skydda de barn som far illa. Det är alltså helt fel att påstå att vi inte har gjort någonting. Vi har nog tvärtom gjort mer än de allra flesta andra regeringar har gjort. Och vi är på väg att göra mer. Det som är på gång nu är att vi kommer att skärpa straffet för våldtäkt mot barn. Det kommer ett lagförslag om det. Vi kommer att skärpa straffet för sexuellt övergrepp mot barn. Vi kommer att skärpa straffet för utnyttjande av barn för sexköp. Vi kommer att inrätta en ny brottsrubricering, grovt sexuellt ofredande mot barn, med en straffskala på upp till tre års fängelse. Vi kommer att utvidga bestämmelserna om utnyttjande av barn för sexuell posering. Detta är bara några exempel på lagförslag som vi nu kommer att kunna gå till med. Lagrådsremiss av detta kommer , proposition kommer i vår och ikraftträdande sker . Vi kommer att fortsätta satsningarna på polis och åklagarväsen och instruera dem på ett sätt där vi säger att de här målen ska prioriteras och att de ska avsätta resurser för att bekämpa de här brotten. Så nej, det är faktiskt inte korrekt när man påstår att ingenting har hänt och att ingen bryr sig om detta. Det är helt fel. Den regering som jag företräder har gjort mer för detta än någon annan regering, och vi kommer att fortsätta att göra det. Jag välkomnar naturligtvis engagemanget från och enskilda ledamöter i frågan, för det innebär att vi kommer att ha ett fortsatt mycket starkt stöd i för våra åtgärder. 19 KOPPARKLINT (M): Jag tycker att det är lite osmakligt att ministern står här och slår sig för bröstet och tycker att allt har gått så bra. Det har det inte gjort. Vi har barn som blir utsatta för detta vidriga, och då kan man inte stå här och tycka att det man har gjort är bra och tillräckligt. Vi måste sluta att normalisera och förmildra dessa brott. Det är lika idiotiskt som den skola som säger att man inte ska använda ordet pedofil för att det kan vara kränkande. Man säger: Det kan ju faktiskt ligga annat bakom så att det inte handlar om en pedofil. Man säger att det finns ”goda” pedofiler och att man därför inte ska dra alla över en kam. Det är klart att man ska använda ordet pedofil! Det är det begrepp man brukar använda när man pratar om någon som attraheras av barn och begår sexualbrott mot dem. Sedan ska man ifrågasätta hur den ”goda” pedofilen ser ut. Är det personen som har utsatt barn och har slutat med det? Är det den person som har sökt vård för att upprätthålla sin avhållsamhet och inte konsumera barnporr? Ja, då kan jag möjligtvis hålla med om att det finns en ”god” pedofil. Det vi dock ska vara medvetna om är att den mänskliga sexualdriften är stark. Om någon ska gå in i ett livslångt celibat krävs insatser från samhället. Det räcker då inte med att luta sig mot frivillig kemisk kastrering som ingen följer upp individuellt eller som fungerar på ett icke tillfredsställande sätt. Det fungerar inte. Att det är tabubelagt att prata om sexualbrott mot barn, att man får vakta sin tunga för att det blir lite hemskt kring det, måste också få ett slut. Så länge vi sätter munkavle på detta får den relativt skyddade verkstaden energi att fortsätta. Det är inte fåtalets ondska som är värst, utan det är den stora massans tystnad som gör att detta kan fortgå. Om politiken inte pratar mer om sexuella övergrepp mot barn för att det är lite grovt, hemskt eller obekvämt ska man tänka på hur det känns för barnen. Tar inte samhället ställning för dem sviks de dubbelt. Menar vi allvar med att vi ska skydda barn mot dessa vidriga brott måste fler effektiva metoder och skärpta påföljder införas, men framför allt måste dessa frågor dras fram i ljuset och inte omfattas av tystnadskultur, normalisering och förmildrande, vilket jag anser att statsrådet håller på med. Vi måste börja prata klarspråk när det gäller detta, och om någon frågar mig säger jag att det har gått käpprätt åt skogen med dessa frågor i . Det är en skam, och det är regeringen som bär ansvaret för detta. Statistiken ser inte bra ut, och att den ser ut som den gör bär sittande regering ansvar för. Jag förstår att man inte har kunnat göra underverk sedan sist vi stod här och debatterade, men regeringen borde ha kunnat göra mer på en hel mandatperiod.