prot · H90995 · 2022-04-07 00:00:00 — Vi vet att frågan om skolbibliotek blev högaktuell när man insåg att av de fristående skolorna hade stora brister när det kom till skolbiblioteken. Det ledde till att man gjorde en förändring i lagstiftningen. Men det är klart att det också innebär mer kostnader – självklart. Skolan ska få kosta, och läsinsatser och skolbibliotek är något som ska få kosta. Efter att jag har läst upp det som Liberalerna säger om skolbiblioteken på sin hemsida undrar jag: Är Liberalerna beredda att gå med på att vi ska ha bemannade skolbibliotek med skolbibliotekarier? Det borde vara ganska lätt att svara på nu när jag har läst upp svaret från Liberalernas hemsida om vad man anser i denna fråga. 154 (L) replik: Det är en viss skillnad, för vi har inte sett propositionen ännu – eller hur? Den finns inte på bord. Jag har egentligen inget att ta ställning till förrän vi har sett utformningen av lagförslaget. Vi är naturligtvis för skolbibliotek, bemannade skolbibliotek. Det har jag sagt till ledamoten i ett tidigare replikskifte. Vi ser vikten av det. Det har jag pratat om som en viktig pusselbit när det gäller att fokusera på läsningen och på att stärka läsningen som en del i att höja kunskapsresultaten. Men vi har inte propositionen framför oss. Vad är det vill ha svar på? Ska jag ge ett hypotetiskt svar? 155 (V) replik: Jag har redan läst upp vad Liberalerna tycker i denna fråga, så jag går över till nästa fråga som jag har förberett. Jag nämnde i mitt anförande tidigare att liberala politiker på nivå, bland annat, pratar om elever i form av kunder. Från sida är det otroligt viktigt att se till att begreppen inte förändras. Skolan är inte och ska inte vara en marknad. Elever ska därmed aldrig behandlas som kunder på en så kallad marknad. Jag undrar helt enkelt: Är detta Liberalernas linje generellt? Vi har nämligen inte bara hört liberala politiker från en kommun kalla elever för kunder. I kommun efter kommun börjar detta bli ett mer vanligt begrepp bland högerpolitiker, inklusive liberaler. Är detta något som Liberalerna ställer sig bakom? Ser Liberalerna på elever som kunder? Om man nu gör det undrar jag: Ska man börja kalla lärare och övrig skolpersonal för servicepersonal? Ska vi då börja kalla utbildning, bildning och kunskap för någonting annat? Vi kanske ska benämna det i form av olika slags varor. Är det detta synsätt som Liberalerna har? Eller har och ett annat synsätt när det kommer till skolan, det vill säga det normala? Jag skulle säga att det normala är att man ser på detta som kunskap och bildning. Det är elever, inte kunder, som går i en skola. Och vi har lärare och rektorer och liknande. 156 (L) replik: Först avkräver du, , mig hypotetiska svar om en proposition som inte har lagts fram än och försöker få det att låta som att jag inte kan vår egen politik. Sedan ställer du mig till svars för hur kommunalpolitiker – det är en, vad jag vet – har uttryckt sig om elever. Har hört mig från talarstolen benämna elever som kunder? Har gjort det? Jag kan försäkra dig att jag inte har det. Jag tycker inte att det är ett bra sätt att benämna elever. Men jag vet också att det finns en kontext, ett sammanhang, där det resonemanget fördes i den kommun där det fördes. Det är väldigt lätt, fru talman, att rycka ord och citat ur sitt sammanhang och att göra detta till symbolpolitik. Är det inte det som just nu gör? Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 2021/22:UbU18 157 (M): Vi jobbar högre upp i åldrarna. ser vi att det kommer fler och fler till som har en väldigt kort utbildning. Vissa har kanske aldrig fått en första utbildning. har många 50-åringar kvar på arbetsmarknaden, om de får ny kunskap och möjlighet till omställning. vet vi att 1,3 miljoner människor i arbetsför ålder i inte kan försörja sig själva. Många av dem har en kort utbildning. Men vuxenutbildningen har lämnats i stort sett helt utan reformer. presenterades med några viktiga reformer – absolut. Men det är långt ifrån tillräckligt. Vuxenutbildningen i behöver ett rejält kvalitetslyft. Vi behöver en tydligare arbetsmarknadskoppling, en ökad flexibilitet och en ökad kostnadseffektivitet. Vi ska få ut mer för varje skattekrona. behövs en lång rad reformer. För det första vill vi se ett friskolesystem inom vuxenutbildningen med Skolinspektionen som tillsynsmyndighet. När det gäller förskolan, och gymnasiet ser det annorlunda ut. När det gäller vuxenutbildningen är det nämligen kommunen som är huvudman, och det är kommunen som sköter tillsynen av samtliga utbildningsanordnare inom vuxenutbildningen. Kommunen upphandlar eller auktoriserar leverantörer. Kommunen ställer själv kvalitetskrav – det är olika kvalitetskrav i olika kommuner – och sköter sedan tillsynen, ofta av samma utbildningsleverantör eller samma kommun. Olika kommuner har alltså olika kvalitetskrav och sköter själva tillsynen. Det här är inte ett effektivt system. För det andra behöver vi en ökad kvalitetsuppföljning, och vi behöver införa externa examinatorer inom vuxenutbildningen. Vi vet att många utbildningar i stor utsträckning leder till jobb. vet vi att vissa andra utbildningar, och det kan vi säga redan på förhand, i väldigt liten utsträckning leder till ett jobb efter avslutad utbildning. Här behövs ett betydligt tydligare nationellt kvalitetsfokus med nationella kvalitetskrav. Vi vill införa nationella prov och externa examinatorer för att säkerställa att ett godkänt betyg alltid är lika mycket värt, oavsett i vilken kommun du råkar bo. Så är det inte . För det tredje vill vi införa en resultatbaserad ersättning. är det så att vissa utbildningsanordnare kan ha ett incitament att behålla en elev i studier, för så är ersättningssystemet utformat: Du får betalt för att löpande behålla eleven i utbildning. I stället vill vi se ett system som styr mot det resultat vi vill se. Vi vill se att du får ett godkänt betyg efteråt, och vi vill se att du kanske får ett jobb, beroende på vilken typ av utbildning det rör sig om. Då är det ju det vi ska rigga systemet för och styra mot. Trots detta är det väldigt få kommuner som använder sig av en resultatbaserad ersättning inom vuxenutbildningen, någonting vi verkligen skulle vilja se på fler håll. Slutligen behöver vi en tydligare arbetsmarknadskoppling inom vuxenutbildningen. Vi vill uppmuntra fler företag att bidra till yrkesutbildning, till exempel genom skattelättnader för att själva anordna utbildningar, och för privatpersoner, enskilda individer, som vill vidareutbilda sig. Om du redan har ett jobb, har jobbat länge i ditt yrkesliv och känner att kroppen inte orkar längre och därför vill byta spår och utbilda dig till någonting annat är det väldigt svårt att få möjlighet till den typen av omställning. Det är ju sällan så att din nuvarande arbetsgivare skulle finansiera en utbildning som innebär att du kommer att byta yrke och arbetsgivare. Dörren till komvux är tyvärr i många kommuner då stängd, och därför vill vi bland annat införa ett rutavdrag för utbildning för den som själv vill investera i sin egen vidareutbildning. Det här är några av de många reformer som vi vill se på vuxenutbildningsområdet. Det som byggt starkt är ju alla de hårt arbetande personer som går upp , går till jobbet och bidrar till vårt gemensamma. som Socialdemokraterna vill bygga ut bidragspolitiken och fortsätter med sin gömma-glömma-politik kommer vi moderater alltid att stå upp för de människor som ställer väckarklockan, går upp och bidrar till att försörja sig själva. Därför behöver vi införa en arbetslinje också i vuxenutbildningen. Med detta tackar jag för ordet och yrkar bifall till reservation 7 under punkt 3. 158 ALIREZA AKHONDI (C): Det var mycket klokskap i inlägg, ska jag börja med att säga. Vuxenutbildningen behöver reformeras. Det håller jag med om. Sedan kan fundera på om ytterligare avdrag i beskattningssystemet är rätt väg att gå. Det kan vi dividera om. Vuxenutbildningen är viktig, inte bara ur ett individperspektiv utan också ur ett systemperspektiv. Den påverkar arbetsmarknadens funktionssätt i dess grundläggande fundament, och jag är inte så lite stolt över att stå här och kunna skryta lite om att vi snart kommer att få ett fantastiskt, världsunikt system med omställning som tar sikte på frågor som vi i politiken har diskuterat länge, nämligen det livslånga lärandet och hur vi säkerställer att människor ska kunna fortbildas och kompetensutvecklas hela livet. Vi vet ju att våra utbildningar inte längre räcker ett helt yrkesliv. Det händer mycket inom digitalisering och automatisering, och då är det klart att vi alla behöver fylla på för att fortsatt vara attraktiva på svensk arbetsmarknad. Var fjärde elev som lämnar gymnasiet gör det med ofullständiga betyg. Därför är en vuxenutbildning av hög kvalitet helt avgörande för att skapa ytterligare förutsättningar för de här personerna att få nya och bättre livschanser senare i livet. I den bästa av världar lyckas vi få fler människor att läsa yrkesprogram på gymnasiet. Men när det inte sker är det otroligt viktigt att det finns vägar till dessa yrken via vuxenutbildningen. Vi ser hur bransch efter bransch skriker efter kompetens. I många branscher krävs det specifika yrkesutbildningar. Tyvärr lyckas vi inte fylla dem fullt ut, vilket jag tycker är beklagligt. Just nu har vi en situation med 218 000 lediga jobb på Platsbanken. Hör och häpna – 218 000 lediga jobb! Det är en gigantisk förlust både för individerna och för som nation att vi inte lyckas försörja företagen som skapar jobb och ger skatteintäkter till välfärden med den kompetens som behövs. ser därför behov av reformer för att utveckla yrkesvux. Det behövs långsiktiga planeringsförutsättningar. Den nuvarande ordningen behöver förbättras både för att möta arbetsmarknadens behov och så att man vågar investera i utbildningar som kräver mer resurser. Branscherna behöver även större inflytande för att utveckla och utforma utbildningarna så att de möter arbetsmarknadens behov. ser också behov av att stärka stödet till kommunerna och bättre följa upp verksamheten. Vi delar därför bedömning att Skolinspektionens granskning även ska ske på verksamhetsnivå och att ska ta fram stödmaterial för upphandling. Med detta sagt vill jag rikta mig till Socialdemokraterna och säga att det på riktigt är beklämmande och tråkigt att ni väljer att begrava . Det fanns väldigt mycket bra saker i den som tyvärr inte blir verklighet. Jag tycker att det var väldigt konstigt att man inte ville tillföra den miljard som behövdes för att stärka kvaliteten i enlighet med de förändringar som utredningen föreslog. Det svenska utbildningssystemet präglas av valfrihet och möjlighet att välja utbildningsanordnare – förutom när det handlar om vuxenutbildning. Det är ett av få system där det de facto är upp till kommunen att avgöra om det ska finnas valfrihet eller inte. vill se en vuxenutbildningspeng så att valfrihet möjliggörs även för personer som vill läsa på vuxenutbildningen. Det vore ett bra steg för att skapa mer valfrihet och stärka studenternas förutsättningar. När jag ändå har ordet tänkte jag få lite feeling kring sfi. När den ordinarie talespersonen inte står i talarstolen kan jag ju passa på att bedriva mitt eget korståg mot sfi. Sfi är en skolform som är under all kritik. I de allra flesta kommuner erbjuds 15–, oavsett vilken nivå man har. Det finns inga bra instrument för progressionmätning, den är inte resultatstyrd och den föregås inte av prov. Inte heller sker några prov efter utbildningen. Trots att det bara krävs 30 högskolepoäng för att man ska vara behörig är det enbart var tredje lärare som är det. Vi satsar en tredjedel så mycket per plats jämfört med vad en gymnasieplats kostar, så det är inte så konstigt att människor inte lär sig svenska. Att lära sig svenska är en grundförutsättning för att man ska kunna vara attraktiv på svensk arbetsmarknad. Mot den bakgrunden vänder jag mig till Socialdemokraterna. En hel del av de här frågorna hanterades i den nu berömda som ni valde att begrava, vilket är väldigt, väldigt tråkigt. Inom ramen för januariavtalet såg vi till att tillsätta en sfi-pengsutredning som tar sikte på den andra delen av det kvalitetslyft som behöver komma på plats för sfi. Det handlar om form och uppnådda resultat i språkutvecklingen. Det är glädjande att utredningen nu har presenterats. Det var faktiskt inte så många dagar sedan den kom. hoppas vi att den snabbt skickas ut på remiss och att den prestationsbaserade ersättningen för sfi ska kunna genomföras. I betänkandet lyfts även yrkeshögskoleutbildningar upp som en fantastisk framgångssaga i tillbaka. Det är utbildningar som tas fram utifrån arbetsmarknadens behov. De flesta studenter som läser en YH-utbildning får jobb. Att fortsätta att utveckla YH är nyckelfrågan. ökar inte antalet antagningsplatser inom YH, trots stor efterfrågan på kompetens. Flera rapporter har visat att det är en samhällsekonomiskt lönsam investering. Vi vill se fler utbildningsplatser inom YH framåt. De behöver givetvis gå genom statens budget, men vi vill också öppna för möjligheten att låta privata offentliga arbetsgivare delfinansiera platser på . Naturligtvis står jag bakom alla yrkanden i betänkandet. Men jag fick faktiskt välja vilken reservation jag ville yrka bifall till, 3, 11 eller 12, och för tids vinnande tar jag mitt favoritnummer, nämligen reservation 3. 159 (V): Jag kommer inte att ha ett lotteri om vilken reservation jag ska yrka bifall till, utan jag yrkar bifall till reservation 16. Jag vill börja mitt anförande med att rätta föregående talare i talarstolen, Alireza Akhondi från . Visserligen finns det problem med andelen behöriga lärare på sfi och en rad andra problem, men det största problemet handlar om att man inte har rätt att läsa sfi i från dag ett, utan man måste ha fått uppehållstillstånd i för att ha rätt att läsa sfi. Övriga utbildningar som man läser när man kommer till anordnas av andra aktörer, till exempel ABF och andra organisationer. Men just rätten till sfi är inte något man har från början. Därför är det inte heller så konstigt om människor inte lär sig svenska om de får vänta . Utan rätt att läsa sfi är det självklart att det kommer att finnas problem. För många människor har vuxenutbildningen inneburit en andra chans när tidigare skolformer har misslyckats. För andra har det inneburit en chans till yrkesväxling. är särskilda insatser inom både vuxenutbildningen och arbetsmarknadspolitiken nödvändiga för att förbättra möjligheten till utbildning och för att underlätta den framtida kompetensförsörjningen. Kommunernas förutsättningar och engagemang för komvux varierar dock runt om i landet. Det kan leda till problem för både enskilda individer och samhället. Att ha rätt till utbildning och att få undervisning av högsta kvalitet likvärdigt över hela landet är en angelägenhet för alla. En likvärdig utbildning och ett likvärdigt utbildningsutbud förutsätter en likvärdig ekonomi, och ett statligt ekonomiskt ansvar är därmed centralt för att nå detta. Likvärdiga förutsättningar innebär inte lika mycket pengar till alla kommuner utan att resurserna ska fördelas efter behov – detta till skillnad från pengar efter vad en kommun vill och kan betala, som det är i dagens läge. Området är brett, och jag har valt att fokusera på två delområden som jag menar är särskilt viktiga . Under pandemin kunde vi alla konstatera att det var otroligt viktigt med tillgång till en bra och likvärdig äldreomsorg i hela landet. vill ha en jämlik och jämställd äldreomsorg med hög kvalitet. Personal med rätt kompetens är en förutsättning för att sådan äldreomsorg ska kunna bedrivas. Det kommer att råda brist på utbildade undersköterskor . För att kompetensförsörjningen ska vara tryggad på lång sikt måste yrket bli mer attraktivt. Undersköterskeyrket har varit föremål för en rad olika utredningar, och lämnade regeringen propositionen Stärkt kompetens i vård och omsorg – reglering av undersköterskeyrket. Där föreslogs bland annat att yrket undersköterska ska regleras med en skyddad yrkestitel. anförde i en följdmotion att yrket undersköterska bör regleras genom en skyddad titel och förbehåll av arbetsuppgifter med motiveringen att en reglering av undersköterskans arbetsuppgifter troligen skulle skapa incitament för arbetsgivare att anställa fler undersköterskor samt för den enskilde att utbilda sig. Med hänsyn till förväntad ökad förekomst av omfattande och sammansatta vårdbehov bland äldre – vilket vi också såg under pandemin – som får vård och omsorg i kombination med ökade kvalitetskrav är det angeläget att undersköterskors kompetens regleras tydligare och säkerställs. har beslutat om ett reviderat vård- och omsorgsprogram inom gymnasieskolan, som började gälla . Det är bra. Det har utformats nationella yrkespaket med förslag på innehåll i sammanhållna yrkesutbildningar som kan ges inom komvux. Dock kommer innehållet i vård- och omsorgsutbildningarna för vuxna att variera kraftigt eftersom huvudmännen kan välja hur de ska använda de nationella yrkespaketen. De så kallade uppdragsutbildningarna är ofta kortare än utbildningar som ges i form av det nationella yrkespaketet. Enligt en annan utredning, SOU 2019:20, har av anställda undersköterskor en vuxenutbildning eller annan vuxenutbildning inom vård och omsorg. För en stor andel av de anställda inom vården kommer utbildningsinnehållet att skilja sig på grund av att kommunerna kan välja att ha olika slags innehåll i utbildningarna. Det leder till att likvärdigheten inte säkras över hela landet. Därför anser vi att regeringen bör uppdra åt en lämplig myndighet att ta fram tydligare nationella riktlinjer som bygger på det förra förslaget från regeringen. Men det måste tydliggöras så att det gäller samtliga utbildningar för undersköterskor. Det andra ämnet jag tänkte ta upp handlar om adopterades rätt till modersmålsundervisning. I finns tusentals människor som har blivit adopterade från andra länder. Det är personer som har rätt att lära sig om sitt ursprung och ska ha rätt att lära sig sitt språk. När man är barn och går i skolan har man rätt att läsa modersmål. Men detta bygger på att det ska finnas grundläggande kunskaper i språket och engagemang från de föräldrar som har tagit hit dem. har det uppdagats oegentligheter kring internationella adoptioner. har på initiativ av beslutat att dessa adoptioner ska utredas. har bristen på engagemang från svenska myndigheter inneburit att informationsinhämtandet och kunskapsspridningen om dessa oegentligheter har fallit på ideella organisationer i . Ett av problemen har varit att man inte har fått lära sig sitt modersmål. Svenska medborgare som har kommit till genom adoption har fått bilda egna föreningar för att till exempel fördjupa sig i omständigheterna till varför de har kommit hit. Språkbarriären har varit ett av de största problemen som har försvårat för adopterade att ta del av information om sin bakgrund. I exempelvis sker utredningsarbetet på spanska, som sedan måste översättas av ideella krafter till svenska så att informationen kan spridas till berörda personer. Vi menar att det behövs ett starkare regelverk för att se till att adopterade ska ha rätten att lära sig sitt modersmål i vuxenutbildningen, för att kunna underlätta detta arbete. Vi menar alltså att en utökad rätt att studera det egna modersmålet bör utredas . 160 ALIREZA AKHONDI (C) replik: Jag är egentligen hungrig, och efter detta ska jag dessutom sätta mig i bilen och köra till . Men när en vänsterpartist så tydligt bjuder upp till dans kan man inte vara den som tackar nej, även om klockan är mycket. Innan Ukrainakrisen slog till var det av alla asylansökningar som beviljades, . Det är inte så konstigt att man måste vänta tills man vet om man får stanna i eller inte innan man får ta del av sfi-undervisningen. Det är inga konstigheter, kan jag tycka. Sedan är det jättebra att vi ändå inte vill förlora tid och därför erbjuder svenska från dag ett, då med hjälp av folkbildningen och dess resurser. Det är också ett sätt att stärka folkbildningen. Mig veterligen är utbildningspolitiska talesperson – han nickar – och jag kan tycka att det är lite beklagligt att han inte riktigt behärskar sfi-frågan, fru talman. Jag har själv varit chef för en sådan verksamhet i , och bristerna handlar inte riktigt om när man får börja. De handlar i stället om antalet timmar man erbjuds och hur resultatet mäts – ersättningarna betalas efter resultat – samt om form, innehåll och så vidare. Framför allt handlar det om lärarnas behörighet och att de faktiskt klarar av att lära ut. Jag hade egentligen ingen fråga till , vilket kanske är meningen med ett sådant här replikskifte. Men ändå: Hur kommenterar mina påståenden? 161 (V) replik: Alla som sitter i utbildningsutskottet vet att jag gillar replikskiften – och allra mest älskar jag replikskiften utan tydliga frågor, för det ger mig en bra möjlighet att fortsätta förklara politik på området. Eftersom Alireza Akhondi inte är ordinarie ledamot i utbildningsutskottet känner han inte till vilka motioner jag brukar väcka – det är inte så märkligt – men till att börja med vill jag säga att jag har väckt motioner bland annat i frågan om utbildningsnivån på personalen. Jag har också lagt fram förslag till kammaren när det gäller hela strukturen i sfi. Bland annat ska man kunna läsa sfi tidigare. Vi menar från sida att det är avgörande att människor får läsa sfi tidigare. Jag kan ta mitt eget, eller snarare min mors, fall som exempel: Vi bodde i innan vi fick veta om vi skulle få stanna eller inte, och under den tiden hade min mamma inte rätt att läsa sfi. kunde hon via sin praktik lära sig svenska på en arbetsplats i stället, men alla har inte haft förmånen att göra det. Därför är det viktigt med sfi från dag ett. När det sedan gäller frågan om en sfi-peng, vilket nämndes tidigare, menar jag att det vore fruktansvärt med tanke på att vi ser hur det har gått i resterande delen av utbildningsväsendet. Vi har en skolpeng som används av aktörer på marknaden som ett sätt att locka till sig människor och berika sig på våra skattemedel. Vi vet att det även i det här fallet kommer att leda till oegentligheter som olika aktörer redan har varit ute och fördömt. De har sagt att detta inte ska få förekomma. Om du har arbetat inom vuxenutbildningen, Alireza Akhondi, kan du fråga dem om de skulle vilja ha en sfi-peng. Svaret kommer att bli nej. 162 ALIREZA AKHONDI (C) replik: kommer med en massa grundlösa påståenden om en marknadsskola. Vad är det för någonting? Jag har liksom aldrig förstått vad ledamoten pratar om när han pratar om marknadsskolor. Det är jättebra att vi har ett skolpengssystem. Valfrihet är fantastiskt bra och någonting vi ska värna och utveckla. Det innebär inte att dagens friskolesystem inte har brister; självklart har det brister, och det är klart att man bör ta itu med de problem som finns. Alternativet är att gå tillbaka till det system så varmt förespråkar, det vill säga att det är föräldrarnas plånbok som avgör människors livschanser. Den avgör vilka områden de kan skriva sina barn i för att barnen ska få gå i de skolorna och så vidare. Jag tycker att barn som jag, som har vuxit upp i , faktiskt ska få välja var de vill gå i skolan. Jag vill ge de barnen och eleverna den möjligheten, och samma sak gäller vuxenutbildningen. Varför ska man inte kunna få välja vilken aktör som passar en bäst och som erbjuder de utbildningar och den pedagogik som passar en? Varför vill och alltid hindra människor från att göra egna val och kunna påverka sin framtid – och även ta ansvar för de val de gör? I stället vill man peka ut en hel sektor som fifflare och fuskare som bara vill berika sig. Det är beklämmande på riktigt. 163 (V) replik: vet jag inte riktigt vad det här hade att göra med vuxenutbildningen – jag drog bara ett exempel – men låt mig förklara. är med och styr i en stor majoritet av landets kommuner.