prot · H90961 · 2022-01-28 00:00:00 — Detta talar för att det behövs ett ökat nationellt stöd och samordning, inte minst för att kommuner som ska kunna göra det bättre. Baserat på rapporten utsåg vi därför en särskild samordnare, , som ska lämna sin rapport till mig . Då ska vi se hur det ska se ut framöver, vilken myndighet som ska ha huvudansvaret, hur mycket pengar det kan kosta och hur vi ska gå vidare med hela frågan. finns det dessutom särskilt avsatta pengar i den budget som gäller . Det är som anslås till det här arbetet. Det är ett pågående arbete; det är ingenting annat. Det finns positiva exempel. Där har man kraftigt fått upp antalet som vill hoppa av . Det är en följd dels av den press på de kriminella som har utövat under , dels, påstår jag, av det sätt man har valt att arbeta på, alltså det man kallar för Sluta skjut-modellen. Den har visat sig väldigt framgångsrik. Sluta skjut innebär ju att polisen och kommunen med jämna mellanrum tar in de mest kriminella individerna och ställer dem inför ett val: Om ni fortsätter med den kriminella verksamheten kommer vi att jaga er med samhällets alla till buds stående medel, men det finns en annan väg ni kan gå. Vi har ett avhopparprogram som ni kan ansluta er till, och då står vi redo att hjälpa er. Vi kommer att hjälpa till, men det är inte kravlöst, utan det mesta jobbet måste ni göra själva som individer. Det där fungerar. Vi har kraftigt ökat antalet som vill hoppa av, och mycket pekar på att en av de viktigaste insatser som vi nu gör när det gäller avhopparverksamheten är att vi rullar ut Sluta skjut-programmet till fler och fler kommuner, för då kommer vi att få ett bättre och mer strukturerat arbete. För övrigt ser vi att skjutningarna just i har minskat med nästan två tredjedelar , och det är ett tecken på att det faktiskt går att vända. Staten ska göra sitt. Vi går in med mycket pengar till rättsväsendet , men kommunerna måste också göra sitt. Jag kommer inte att vika från den uppfattningen. Kommunsektorn gick med ett överskott på . hade väl ett överskott på nästan . Det är klart att man måste vara beredd att sätta av de resurser som behövs till förebyggande insatser, skola, fritidsverksamhet och socialtjänst men också till avhopparverksamhet för att hjälpa till i det här arbetet. 95 (SD): uttrycker att det skulle finnas ett missförstånd här. Men det jag citerar är ju hans egna ord och ord från drabbade kommunpolitiker i . Om det finns något missförstånd mellan oss och jag helt har missat vad vi debatterar är det något märkligt. Då grundas ju missförståndet i egna utspel och de utspel som kommit från drabbade kommunpolitiker som väntat och längtat efter att staten skulle kliva in och få på plats ett nationellt avhopparprogram. Detta finns inte. nämner den satsning som tillkommer under det här året, men det är ju tack vare den budget som jag, , står bakom. Det är ju anledningen till att vi nu ser 75 miljoner riktas till just avhopparverksamhet. Det är en satsning som knappast kan ta åt sig äran för eller använda som argument för att min interpellation inte skulle vara relevant. Det som är sant är att och regeringen har ändrat sig någonstans utmed vägen. Man har ändrat sig från att ha varit av den uppfattning som jag är av , alltså att det vore bra med ett nationellt avhopparprogram, till att inte förespråka detsamma. I stället vill man genom andra verktyg försöka uppnå något likartat. Men man har alltså inte strikt gått vidare med det förslag som återfanns i 34-punktslistan. Det är detta som är kontentan i denna debatt. Då får man fråga sig vad det var som skedde. Var det att regeringen inte ville skjuta till pengarna men fick dem levererade av och därför kan fortsätta att kika på frågan? Eller var det själv som drastiskt ändrade sig? Eller bedömde regeringen att behovet av insatsen försvann? Jag vet inte riktigt, herr talman. Det jag däremot vet är hur man uttryckte det i det uppdrag som man gav , då man efterfrågade det man sedan inte ville ha. Då uttryckte man bland annat att ”ett gemensamt nationellt avhopparprogram … ska bidra till att förstärka samhällets stöd till individer som vill lämna kriminella eller våldsbejakande extremistiska miljöer och grupperingar”. Det gick även att läsa att det ofta är en lång och svår process där de individuella behoven är många och skiftande, vilket kräver samordnande och skyndsamma insatser från flera samhällsaktörer. Jag instämmer i det som regeringen tyckte hösten eller , men någonstans utmed vägen ändrade man sig, även om man nu som en konsekvens av vår budget får medel att faktiskt jobba med frågan ändå. Det är min uppfattning att man inte kan lasta kommunerna i så hög utsträckning som och regeringen vill göra. Alla kommuner i har inte de resurser och den kompetens som krävs för att jobba aktivt med avhopparverksamhet. Vi kan inte ha ett läge där en individ som, kanske något impulsivt, vill lämna sitt kriminella leverne, göra bot och bättring och söka samhällsgemenskap inte direkt möts med det stöd och de resurser som krävs för att också fullfölja det infallet. Detta riskerar vi att misslyckas med om kommunerna tvingas dra ett så stort lass som önskar. 96 Justitie- och inrikesminister (S): När man debatterar med kommer man ofta att tänka på ett citat av : Det är inte lönt att förklara för den som inte begriper. För den som inte vill begripa spelar det liksom ingen roll vad man säger. Då går allt som man säger in genom det ena örat och sedan ut genom det andra. Jag har ju förklarat att denna punkt på intet sätt är struken. Det är ett pågående arbete, som vi dessutom intensifierar, med att lyfta avhopparverksamheten. Vi har särskilda uppdrag till dessa fyra myndigheter. Det är förnyade uppdrag som handlar om att konkretisera hur arbetet ska gå till. Vi har utsett en särskild samordnare, , som ska leverera en rapport till mig. Det finns särskilt avsatta pengar för detta – . Det fanns från början pengar avsatta också i vår budget. Det blev visserligen mer när reservationen gick igenom, men det var inte så att det inte fanns några pengar avsatta. kommer, som sagt, med en rapport till mig , och efter det kan vi ta nästa steg. Den handlar bland annat om hur detta arbete ska läggas upp framöver. Vilken myndighet ska ha huvudansvar för detta? Hur mycket ska det kosta? Hur ska arbetet struktureras och se ut? Glöm inte, återigen, att detta är ett pionjärarbete! Det finns ingen regering som har gjort någonting sådant tidigare. Men vi tror på detta. Det är väldigt viktigt att kunna få bort de mest brottsaktiva individerna från gatorna, för är det en sak vi vet så är det att det är en liten grupp individer som begår de många brotten. I tror jag att man talar om ett par hundra individer, i en befolkning på flera hundra tusen. Man säger att vi kommer att se en omedelbar effekt vad gäller antalet anmälda brott bara vi tar bort en del av dessa individer. är ytterligare ett exempel. Där gjorde man en stor insats . Man lyckades få undan en hel del av de mest brottsaktiva individerna. Antingen hoppade de av eller så hamnade de i fängelse. Då fick man en omedelbar effekt på hela den kriminella miljön. Detta tror vi alltså väldigt mycket på, och därför jobbar vi aktivt med det. Det är totalt fel att påstå att vi har lagt ned projektet. Vad jag säger är att både stat och kommun måste vara med och bidra. Då talar om de drabbade kommunpolitikerna. Ja, det är många som jag känner sympati för och kan känna med. Men kommunpolitiker ska inte sitta och känna sig drabbade. Kommunpolitiker ska se till att jobba med de problem som finns i kommunen, med de resurser som de har till sitt förfogande. Jag har själv varit kommunpolitiker. Politiker i kommunerna som gör detta på ett bra sätt kommer att kunna nå fantastiskt fina resultat. Återigen: är ett sådant exempel. Där satt man inte och väntade på staten och på att någon annan skulle göra någonting, utan man jobbade väldigt aktivt själv i kommunen. är ett annat exempel. står för nästan hälften av alla skjutningar och är vårt stora problemområde just . har mångmiljardöverskott i sin budget. Det är pengar som de har fått av staten. Sedan har vi dessutom en fin ekonomisk tillväxt. När jag nu ser att de har mångmiljardöverskott tycker jag att vi från statens sida ska kunna säga: Gå nu in och satsa på det förebyggande, på skola, på socialtjänst och på fritidsverksamhet så att ni bryter nyrekryteringen till de kriminella gängen! Var också med och finansiera avhopparverksamheten! Det är väl bra för och alla andra ställen där detta är ett problem. Om detta ska kunna lösa sig och om vi ska kunna ordna upp situationen och flytta fram positionerna måste både stat och kommun hjälpas åt. Det duger inte att någon sitter och väntar på att någon annan ska agera, utan det gäller faktiskt att själv agera med de resurser man har. Sedan ska vi hjälpa till så mycket vi kan från statens sida och öka stödet, och det gör vi också. 97 (SD): Jag ska på ett väldigt pedagogiskt sätt försöka förklara vad debatten handlar om. Jag upplever nämligen att när jag har försökt har endast fastnat i att påstå diverse saker om mig. Det jag har talat om, det som påstår skulle vara ett missförstånd, är hans egna ord. Och det är ord från kommunpolitiker som har vänt sig mot det agerande som påstår inte har ägt rum. Man fortsätter att arbeta med avhopparverksamhet – absolut. Det är tack vare den budget som , fick igenom som man kan göra det på ett intensifierat sätt. Men det ändrar inte den saken att kommunicerade ut att man där och då inte gick fram med ett nationellt avhopparprogram. Jag uppskattar att man utvärderar frågan kring avhopparverksamhet. Jag ser också fram emot rapporten, och jag hoppas att regeringen därefter agerar. Men det ändrar inte sakfrågan. Jag måste, även om vi nu kanske glider bort lite från temat i debatten, kommentera den försköning av som ständigt ägnar sig åt. tycks vara av uppfattningen att socialdemokratiska är praktexempel på en fantastisk kommun medan moderata är den värsta avarten. Jag delar inte den uppfattningen. Jag delar absolut inte det påstående som kom från om att minsann inte väntade med att ta tag i sina problem. Då hade aldrig fått sådana problem. väntade alldeles för . var ju i en europeisk och internationell kontext känd som en stad drabbad av kriminalitet. Och det överskott som har är åtminstone bättre än det underskott som har funnits i . och andra kommuner har tvingats täcka upp för socialdemokratiska misslyckanden i . 98 Justitie- och inrikesminister (S): Nej, jag skryter inte om . I säger vi: Vi skryter inte. Vi säger bara som det är. Så är det också. Jag varken skryter eller svartmålar någonting. Jag kan bara konstatera att vi i har haft en väldigt positiv utveckling när det gäller skjutningar och sprängningar . Vi kan gå och 2017. Då lyftes ofta fram, inte minst av Sverigedemokrater, som ett varnande exempel. har skjutningarna minskat med två tredjedelar. Jag bor i och känner till hur man har jobbat både hos polisen och i kommunen i . Jag känner till det . Därför vet jag vilka insatser man har gjort. Det handlar om repressiva insatser, om att se till att komma åt de mest brottsaktiva individerna, men också om de förebyggande insatserna, satsningar för att försöka bryta nyrekryteringen till de kriminella gängen. Jag ser också andra positiva exempel i landet. är ett sådant exempel. De hade jättestora problem för bara . Jag lyfter fram detta för att peka på att man faktiskt kan vända en utveckling. Innebär det att detta en gång för alla är gjort? Nej, det kan mycket väl vara så att vi får ett bakslag i eller i eller i någon annan kommun. Det vågar jag inte sia om. Det krävs förstås långsiktighet och uthållighet. Men jag tycker att det är värt att peka på att om man jobbar tillsammans, stat och kommun, med att förebygga och bekämpa brott kan man faktiskt nå resultat. Vi fortsätter jobbet med avhopparverksamheten. Det är ett pågående arbete. Vi har gett särskilda uppdrag till de fyra myndigheterna. Vi har utsett en särskild samordnare, . Vi har pengar avsatta för detta – 75 miljoner. Den rapport som lämnas till mig av utredaren kommer att bilda ett underlag för hur vi ska gå vidare. Vi ser fram emot att kunna jobba vidare med detta precis på det sätt som vi sa, med den inriktning som var i 34-punktsprogrammet. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2021/22:273 om försörjningsberedskap 99 Justitie- och inrikesminister (S): har frågat mig om jag avser att initiera några förslag för bättre försörjningsberedskap i närtid och om jag avser att agera för att ta förslagen om en stärkt försörjningsberedskap för hälso- och sjukvården vidare och i så fall när. Vidare har frågat mig om jag avser att agera för att klargöra vilka krav som finns på samhällsviktiga aktörer att lagra drivmedel samt hur jag avser att arbeta för att ska ha en bättre självförsörjning av livsmedel för att ska stå bättre rustat i händelse av kris. Inledningsvis vill jag påminna om att frågorna som ställs även avser andra statsråds ansvarsområden. Försörjningsberedskap är en central del i den historiska satsning på civilt försvar som just nu görs. Från och med slutet av innevarande försvarsperiod, , satsar regeringen sammanlagt på det civila försvaret. Att stärka landets försörjningsberedskap är ett omfattande arbete och måste göras på ett resurseffektivt sätt utifrån en grundlig analys. Regeringen har därför tillsatt Utredningen om nationell samordning av försörjningsberedskapen, med ett brett uppdrag inom detta område. Ytterligare en viktig åtgärd i arbetet med att stärka försörjningsberedskapen är att vi ska sammankalla ett tvärsektoriellt näringslivsråd i enlighet med vad som aviserats i totalförsvarspropositionen. Regeringen gav Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i uppdrag att främja och utveckla en sammanhängande planering för totalförsvaret . I delredovisningen Handlingskraft, som presenterades 2021, lyfts försörjningsfrågorna upp som ett av de viktigaste fokusområdena. Regeringen avser att genomföra en rad åtgärder för att stärka systemet för försörjning med hälso- och sjukvårdsmaterial och läkemedel. Bland annat beslutades att ge i uppdrag att inom myndigheten utveckla ett arbete för ett samlat statligt ansvar för försörjningsberedskapen inom hälso- och sjukvårdsområdet när det gäller läkemedel och medicinteknisk utrustning. Vidare får ett uppdrag att genomföra en kartläggning av läkemedelsproduktionen i samt ett ytterligare uppdrag att utreda och föreslå åtgärder för att säkerställa att det finns en beredskap för försörjningen med dosförpackade läkemedel. Vad avser drivmedel används de inom samhällsviktiga verksamheter på flera sätt, till exempel till reservkraftsanläggningar och för att driva fordon etcetera. Samhällsviktiga verksamheter behöver beakta sitt uppdrag och sina förutsättningar att klara avbrott i energiförsörjning vid kontinuitetsplanering och bedöma eventuella lagringsbehov därefter. Ansvariga bevakningsansvariga myndigheter arbetar med dessa frågor i enlighet med regeringens anvisningar för det civila försvaret –2025. Konkurrenskraftiga jordbruks- och livsmedelsföretag är grunden för en ökad svensk livsmedelsproduktion, vilket skulle kunna bidra till en stärkt livsmedelsberedskap. För att försörjningsberedskapen på livsmedelsområdet ska bli effektiv och rätt dimensionerad krävs inledningsvis ett omfattande kartläggnings- och analysarbete. Regeringen har gett , och i uppdrag att inleda uppbyggnaden av livsmedelsberedskapen. En statusrapport väntas . Sammantaget har regeringen vidtagit och kommer i närtid att vidta flera åtgärder i syfte att stärka försörjningsberedskap. 100 (M): Tack, ministern, för svaret! Frågan om försörjningsberedskap och upprättandet av beredskapslager kommer såklart att vara en central utmaning i uppbyggnaden av vårt civila försvar och vår civila beredskap. Det är uppenbart att det behövs en återtagning av beredskapslager, vilket inte minst covidpandemins effekter har visat. Finns det en bättre nationell beredskap finns det också bättre förutsättningar för internationell solidaritet i händelse av allvarliga kriser. Regeringens arbete med att stärka det civila förvaret är dock ganska senfärdigt och saknar tydlig ansvarsfördelning, tydlig struktur, tydliga riktlinjer och mål och har heller ingen tydlig finansiering ut till regioner och kommuner. I regeringens försvarspolitiska inriktningsproposition fanns få konkreta förslag när det gäller beredskapslagring av livsmedel, men man skriver följande i propositionen: ”För att trygga livsmedelsförsörjningen krävs en fungerande inhemsk jordbruks- och livsmedelsproduktion som flödet av varor i livsmedelskedjan behöver fortsätta utan avbrott.” Det är bra, men tiden går och förslagen uteblir. Inte ens inrättas trots att det utretts . säger ministern att det ska inrättas . Jag ser verkligen fram emot det, för jag tror att ett samarbete med näringslivet är ett måste för att få till en bra, modern och resurseffektiv försörjningsberedskap. Vi behöver också en bra drivmedelsberedskap både för att hålla igång reservkraftsanläggningar och för att driva fordon. Drivmedelslagringen sköts via privata aktörer, som oljebolag, vilka ska hålla beredskapslager som främst är avsedda för störningar i fredstid. Dessa lager finns i många fall inte ens i . I och har vi en bra försörjning i depån i , men den räcker bara till 2032. Vad händer efter 2032? Tiden går ju ganska fort. Finns det någon planering efter 2032 för ? Det finns heller ingen planering som tar höjd för den händelse att det skulle bli krig, och det är inte tydligt vilka krav som finns på samhällsviktiga aktörer att lagra drivmedel. Jag var på besök på en brandstation . Där hade de ingen beredskapsplan vad gäller drivmedel. Dessutom fanns bara en bil på ganska många kommuner i en stor region som kan suga upp bränsle från en bensinmack vid ett långvarigt strömavbrott. Hur ska våra brandmän kunna göra sitt jobb om de måste gå till bränderna? Mat och potatis är rätt viktigt för vår överlevnad. Hur ska vi klara oss i i händelse av kris eller krig? lantbrukare är drabbade av kraftigt höjda kostnader för bland annat el, foder, konstgödsel och diesel. Djuren behöver värme, lyse och foder. Grödorna behöver gödslas, och är man jordbrukare behöver man en traktor och andra maskiner. Inget av detta går att komma ifrån. Hur ska lantbrukare ha råd att producera de livsmedel som krävs för att öka självförsörjningsgraden när elnotan är så hög att man inte ens vill öppna kuvertet och när bränslepriset är så högt att det svindlar när man står på bensinmacken? Utredningen om hälso- och sjukvårdens beredskap har presenterat två delbetänkanden med förslag på åtgärder, men den lista som regeringen har lämnat över propositioner som ska komma det närmaste halvåret är tom. Vilken beredskap har vi här och om vi snabbt kommer in i en ny kris? Därav min fråga till ministern om ministern avser att initiera några förslag för bättre försörjningsberedskap i närtid – inte . 101 Justitie- och inrikesminister (S): Vi är nu inne i en process där vi håller att bygga upp det civila försvaret igen på ett sätt som jag inte tror att någon regering har gjort tidigare. Vi gör en historisk satsning och återställer som sagt beredskapen på en rad områden. Man kan ställa sig frågan varför vi ska ha ett civilt försvar. Jag brukar säga att det finns åtminstone tre svar på den frågan. Det första är att en stat har en moralisk skyldighet att alltid skydda sin civilbefolkning och att göra det så effektivt som man över huvud taget kan. Det andra är att det handlar om att upprätthålla försvarsviljan. Om en angripare lyckas knäcka civilbefolkningen kommer det också att knäcka försvarsviljan, och då är kriget snart förlorat. Det tredje argumentet är att de beredskapsinsatser som vi bygger upp har vi användning för inte bara i tider av höjd beredskap och krig. Vi har även nytta av dem i fredstid om vi drabbas av andra typer av kriser, till exempel en pandemi som vi är inne i just . Det finns många andra typer av kriser som man kan gå igenom. Det civila försvaret är alltså av avgörande betydelse inte bara i krigstid utan också i fredstid. Då talar vi om livsmedels- och läkemedelsberedskap, drivmedel, hälso- och sjukvård, energi och telekommunikationer. På alla de här områdena finns det ett stort antal uppdrag ute på myndigheterna just . Man ska dock komma ihåg att vi kommer från en situation som faktiskt är ganska eländig. Jag kan ta läkemedel som exempel. Man blir nästan matt när man läser vad alliansregeringen gjorde när man avreglerade och sålde ut . Det var hela grejen med den nyliberala hållningen som ni hade då: Allting skulle säljas ut och privatiseras. Men ni glömde bort att Apoteksbolaget också hade ett beredskapsansvar, alltså ett ansvar för att lagra läkemedel i eventuell kris- och krigstid. Detta glömde alliansregeringen helt och hållet bort. Det uppdraget försvann när ni privatiserade och sålde ut på det här sättet. I stället trodde man – och läser jag vad regeringen skriver – att ”det bland marknadsaktörerna på en omreglerad apoteksmarknad kommer att finnas ett intresse för att på affärsmässiga grunder fullgöra uppgifter inom totalförsvarets läkemedelsförsörjning”. Så extremt naivt! Man trodde att marknaden, privata aktörer, utan att det fanns några regler kring det här över huvud taget, skulle kunna lösa frågan. Vad talar vi om? Vi talar om läkemedel, och är det något man behöver i krigstid är det rimligen läkemedel. Allt det här åkte ut genom fönstret när alliansregeringen privatiserade och sålde ut . Man glömde bara bort det. Läkemedelsförsörjning är nu ett av de områden som vi får bygga upp igen när vi sätter av pengar och utredningar till detta. Vi sätter av 4,2 miljarder och bygger upp efter hand. Det handlar om sådant som hälso- och sjukvård med drygt 1 miljard, livsmedel och dricksvatten med ungefär en halv miljard och energisektorn med ett par hundra miljoner. Vi har bett en särskild utredare, , att se över hur en samordningsfunktion ska se ut kring just beredskapen och hur den ska finansieras. Betänkandet kommer , och sedan kommer vi att med det som underlag att fortsätta bygga upp beredskap på nytt. 102 (M): Jag tackar ministern för det utvecklade svaret. Det handlar mycket om vad alliansregeringen gjorde eller inte gjorde, men den socialdemokratiska regeringen – även om den har ändrats lite till och från – har ändå styrt . Då kan man tycka att den skulle ha gjort något vad gäller den civila beredskapen . Det finns en historisk satsning med en mängd pengar som ska gå till det civila försvaret, men det hade aldrig kommit till stånd om inte och några andra partier faktiskt hade tryckt på eftersom regeringen ville sänka ambitionsnivån. Utredningar i all ära – de är jättebra – men någonstans måste man också kavla upp ärmarna och genomföra det man har tänkt sig på både kort och lång sikt. Det finns ungefär 15 000 heltidsarbetande lantbrukare i . Det är de som går upp , i ur och skur, och sköter om djur och jordbruk. För dem är situationen just nu helt akut. De höga priserna på el och bränsle innebär en ohållbar situation för bönder i ett land som leds av Socialdemokraterna. Det rapporteras att läget nu är värre än under torkan 2018. En bonde berättar att hans totala kostnader har ökat med ungefär 1 miljon mot föregående år – bara på hans gård. som efterfrågan på livsmedel ökar – vi är fler som bor i – har produktionen minskat. producerade bönder av livsmedel. finns betydligt fler svenskar, men vi producerar inte mer mat utan mindre. Vi litar på importen. Ungefär varannan tugga, herr talman, är importerad mat. Självförsörjningsgraden har sjunkit till jämfört med vårt grannland där den ligger på . är i stort sett självförsörjande på mjöl, socker och morötter. Och det är gott, men inte särskilt . Den bistra sanningen är att vårt land inte längre har mat till alla sina invånare.