prot · H909131 · 2022-06-15 00:00:00 — Hur förklarar sitt stöd till propositionen? 79 (MP) replik: I den här propositionen föreslås att det ska införas en möjlighet för kommunala skolor att tillämpa syskonförtur. Det röstar nej till . har tillsammans med alla andra partier i utskottet brutit ut viktiga delar av det här lagförslaget gällande urvalet till resursskolor och godkänt det. Så har man inte gjort med syskonförturen. Om man tycker att det är viktigt med syskonförtur bör man rösta ja till propositionen. Det är faktiskt viktigt. Som förälder skulle jag vilja påstå att syskonförtur är det enskilt viktigaste sättet att underlätta livspusslet för familjer. Det borde vara en självklarhet. Men man har inte ansträngt sig för att lösa detta, och jag beklagar det. Jag vill korrigera två missuppfattningar som upprepade i sin replik. För det första stämmer det inte att kvotering införs som urvalsgrund. Det fanns ett utredningsförslag som innehöll urvalsgrunden kvot. Men den finns inte med i propositionen, och det finns goda skäl för det. För det andra avskaffas inte verksamhetsmässigt samband mellan förskola och grundskola. Detta har inte funnits. Den här propositionen skulle däremot innebära att kommunala grundskolor får samma rätt som friskolor redan har att säga att den och den lågstadieskolan hör ihop med den och den mellan- och högstadieskolan. Det skulle vara väldigt bra, inte minst för att se till att kompisar som kanske hunnit flytta några kvarter under skolgången fortfarande ska kunna hållas ihop när man måste byta skola. 80 (KD) replik: anser att verksamhetsmässigt samband ska finnas även mellan förskola och grundskola i de fall där skolorna vill tillämpa detta, eftersom det innebär en bra övergång mellan förskola och skola för barnen. Vi är helt för syskonförtur. Det är inte så att syskonförtur inte förekommer i . Det finns syskonförtur i väldigt många kommuner. Det har påståtts att det funnits tveksamheter kring om man kan ha syskonförtur eller inte. Jag bidrar gärna längre fram till att vi får syskonförtur som en tydlig urvalsgrund för att undanröja tvivlen. Men det är inte så att det faktum att vi röstar ned den här propositionen innebär att syskonförtur på något vis försvinner eller försämras. stärker gärna den rätten. Men vi är inte beredda att rösta för det här samlade förslaget med de många nackdelar som det har. När det gäller påståendet att det inte skulle vara någon form av kvotering använder sig regeringen av orwellskt nyspråk. Det som är skollotterier – randomiserat urval tror jag att det hette i utredningen – kallar man lika möjligheter. Men det betyder ju samma sak. Ni kan inte lura oss genom att byta begrepp. Jag förstår väl att det är kvotering om man säger att de som har en viss postadress ska få förtur till en viss skola. Det är klart att det är en form av kvotering, inte på grundval av kön eller etnicitet utan på grundval av vilken postadress man har. Ni kan inte finta oss med nyord av det slaget. Dessutom tycker jag att anförande var avslöjande. Hon sa att ingen ska behöva bära bördan av att ha valt fel. Detta handlar om människosyn. Vi tror att människor har en fri vilja och en förmåga att ta ansvar och att människor måste få välja. Människor befrias inte av att du gör dem maktlösa i välfärdsstaten. 81 (MP) replik: Jag blir lite chockad om misstolkar mig eller möjligen faktiskt tycker att det ska finnas dåliga skolor. Mitt anförande gick ut på att jag tycker att det inte ska finnas några dåliga skolor. Jag tycker att föräldrar ska få välja mellan bra skolor, skolor som är drivna av aktörer som bara har barnens bästa i fokus, aldrig aktieägarnas plånböcker. Så ser det inte ut . Jag träffade i 50 mammor som bor i och på andra orter i . De kände inte till att mer än sex av tio av eleverna på deras barns skola underkändes och inte hade möjlighet att gå vidare till gymnasiet. Det är inte deras fel att skolan som de hade sina barn på var dålig. Det är samhällets fel. Det är samhällets ansvar att se till att alla skolor är bra skolor. Jag förstår inte heller kritik mot närhetsprincipen, mot att geografi spelar roll och ska få spela roll för vilka elever som får plats på en viss skola. Jag trodde att det var en självklarhet. Det är också en av de urvalsgrunder som finns kvar. Det är den enda som finns för kommunala skolor . Syskonförtur borde bli en självklarhet, inte bara i de kommuner där den aldrig överklagas. Det är bara där den kan användas med dagens regelverk. 82 (M): För är det självklart att föräldrar ska kunna välja både förskola och skola. Det är bra om föräldrar tar ansvar för sina barn och deras uppfostran – hjälper till med läxor, skjutsar, visar kärlek, sätter gränser och har koll på barnens umgänge. En del av detta ansvar är också att vara med och välja förskola och skola för sina barn. Skolan är nyckeln till att vi ska lyckas med . Har man gått ut gymnasiet har man goda chanser att få jobb, mycket bättre än om man inte tagit studentexamen. Att klara sig i skolan är ett vaccin mot kriminalitet. Att många lyckas i ämnen som matematik är helt avgörande för om ska klara den stentuffa och hårda konkurrens som vårt näringsliv möter. För många barn är dessa tider glädjens tider, med studentexamen, vänner, bra betyg och framtid. För andra är det knepigare. Socialdemokraterna har beklagligtvis misslyckats med skolan, fru talman. lovade lägsta arbetslöshet och en halvering av den grova brottsligheten och av andelen underkända elever. Man har inte lyckats med detta. ”lägsta arbetslöshet” har tvärtom kommit att bli en av de högre. Det skjuts nära nog i , och det sker mord . I skolan slås lika många elever ut nu som . var det 16 000 barn som lämnade årskurs 9 utan fullt godkända betyg. Mer än var fjärde elev i årskurs 6 fick underkänt i ett eller flera ämnen. Många elever vittnar om brister i studieron. De kan helt enkelt inte koncentrera sig på lektionerna, och lärarna kan inte fullt ut göra sitt viktiga arbete. Då ser man att det är ett antal förlorade år med Socialdemokraterna och att det behövs en ny inriktning. ska debattera och besluta om skolval. För är det självklart att föräldrar ska kunna välja och önska förskola och skola. Vi vill ha ett aktivt skolval, och vi vill att de kriterier som används ska vara förutsägbara, möjliga att påverka och allmänt accepterade av föräldrar. Det förslag som Socialdemokraterna har lagt fram är dåligt. Kriterierna kan inte i alla delar sägas vara förutsägbara, påverkbara och allmänt accepterade. Jag skulle, fru talman, vilja peka på tre huvudsakliga problem. Det första är att detta förslag i praktiken gör barn till integrationsverktyg. I förslaget talar man om allsidig social sammansättning, som har kommit att bli begreppet. Man säger att en rektor ska jobba med detta för att eftersträva en viss sammansättning och att urval ska kunna anpassas för att åstadkomma det. Det kan till exempel handla om att rita om upptagningsområden för enskilda skolor så att barn inte givet får gå där de vill eller önskar. I praktiken blir barn genom ett sådant här förslag ett instrument för att försöka rätta till Socialdemokraternas misslyckande när det gäller migration, integration och kriminalitet. Och i förlängningen leder det också till att man kan komma att bussa barn till skolor som föräldrar och barn inte har valt. Det andra problemet är att Socialdemokraterna nu med ett sådant här förslag öppnar för att börja sortera barn i skolan baserat på etnicitet, ekonomi och föräldrarnas utbildningsbakgrund. Skolministern fick i frågor om just begreppet allsidig social sammansättning och hur skolorna konkret skulle göra för att uppnå detta. Ministern sa då att familjens ekonomi och föräldrarnas utbildningsbakgrund är sådant som ska ligga till grund för sammansättningen. sa också att det i praktiken kan handla om, som hon uttryckte det, att ge en skolplats till en nyanländ elev före en elev som är född i . Skolministern säger alltså att det i praktiken är familjens ekonomi, föräldrarnas utbildningsbakgrund och landet du är född i som kan avgöra om kommer in på en skola eller inte. Detta är, om man drar det framåt, en riktigt farlig utveckling som riskerar att slita isär . Det tredje stora misstaget Socialdemokraterna begår, fru talman, är att blåsa till strid om skolan i stället för att försöka hitta breda, långsiktiga lösningar som skapar arbetsro för lärare och övrig personal. Det finns en bred majoritet för att ändra till exempel skolans finansiering och för att ta tag i de brister i likvärdighet som finns exempelvis mellan stad och land och mellan pojkar och flickor, bland annat genom en tydligare statlig styrning av finansieringen för att få en bättre nationell likvärdighet. Men Socialdemokraterna har valt konflikt i stället för breda politiska lösningar. Det finns vidare, fru talman, en bred majoritet för att utveckla och förbättra skolvalet och reglerna för urval och antagning. vill ha ett aktivt skolval och samlad information till vårdnadshavare om de olika möjligheter som finns. Vi vill att urval ska baseras på kriterier som är förutsägbara, påverkbara och allmänt accepterade, såsom närhetsprincip och syskonförtur. Jag kan konstatera att det finns gemensamma nämnare hela vägen från till . Ingen är nöjd med dagens ordning, alla ser problem, alla har idéer till lösningar, alla vill se förändringar och alla vill ge skolans personal arbetsro. Dessvärre väljer skolministern konflikt. Hon har inte samtalat eller förhandlat med något av de sju andra riksdagspartierna om frågan om skolval, trots att Socialdemokraterna bara har stöd av en knapp tredjedel av . Jag har sagt det förr, fru talman. Om skolministern inte vill prata med mig eller hade hon kunnat ringa Liberalerna eller . Hon hade kunnat sitta ned och samtala med eller . Men skolministern har varken ringt eller suttit ned med företrädare. Skolministern har valt konflikt framför att lösa allvarliga och viktiga problem i den svenska skolan. Det tycker jag är ett stort misstag. Allra sist vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 83 (S) replik: Skolan är nyckeln om vi ska lyckas, säger . Jag håller verkligen med; det försöker vi säga . Frågan är bara om menar att alla barn eller bara vissa barn ska ha rätt att lyckas, när man så kraftigt försöker motverka de förslag för att öka jämlikheten som ligger på bord. Återigen, fru talman, rabblar upp skjutningar, 16 000 barn som misslyckas, brister i skolans studiero och så vidare – alla de utmaningar som skolan har – men inte ett enda förslag till hur man skulle kunna lösa detta. Det förslaget ligger på bordet – att vi ska jämna ut förutsättningarna för skolorna. Men hur det ser ut i skolorna är och inte ett spår intresserade av. I stället gör man som man brukar, rabblar upp en massa saker som inte alls stämmer: att barn blir integrationsverktyg, att barn ska bussas, att barn ska sorteras beroende på deras etnicitet. och vet att detta inte stämmer. Det handlar om det som jag sa i mitt anförande förut, fru talman: att se till att barn med olika bakgrunder går i samma skola och möts där. Hur svårt kan det vara att förstå att det är detta som är allsidig social sammansättning? Det är detta hela vårt samhälle bygger på. Men det samhället vill inte ha. Som jag sa när vi stod här har avslagit vartenda förslag i denna kammare som syftar till att öka jämlikheten, så jag är inte ett dugg förvånad över att man också avslår detta. Men jag är förvånad över att man fortsätter att sprida en bild som inte är sann. Jag tycker att det är märkligt gjort av , som ändå säger sig vara ett statsbärande parti, att bidra till att saker som inte är sanna fortsätter att spridas. Varför gör ni det, ? I detta anförande instämde (MP). 84 (M) replik: Jag tror att det stora misstag som både skolministern och gör är att man blåser till strid i stället för att försöka hitta lösningar för lärare och annan personal i skolan. Det finns stora möjligheter – elever som lyckas och framgångar som nås – och andra gånger är det problem. tycker att det är jobbigt att jag återkommande i debatter pekar på att 16 000 elever underkänns i årskurs 9. Det är helt enkelt för att sätta ljuset på ett antal av de allvarliga problem vi har. Vi har, fru talman, flera förslag för att ta tag i den bristande likvärdigheten mellan exempelvis stad och land, mellan pojkar och flickor och mellan dem som kan svenska och dem som inte kan. Vi har till exempel föreslagit att man ska ha obligatorisk språkscreening redan i tre- eller fyraårsåldern för att hitta de barn som inte har språket och vokabulären och helt enkelt ge dem en chans att klara skolan och livet. Detta har röstat nej till. Vi har lagt fram förslag om obligatorisk läxhjälp redan i lågstadiet i stället för att detta skjuts in sent, som ofta skett innan. I stället ska stödet ges . Detta har röstat nej till. I de diskussioner vi nu har haft, om skolfinansiering och om skolval, finns det en bred majoritet i som inte är nöjd med tingens ordning utan ser problem med bristande likvärdighet och ett behov av att utveckla skolvalet. Jag är rätt övertygad om att det, om vi från partierna hade suttit ned vuxet, hade funnits goda chanser att göra upp. Det är inte säkert att vi hade kunnat bli överens, men det hade funnits goda chanser att nå viktiga, bra lösningar för att säkra finansiering och utveckla skolvalet. Men ansvaret för att det inte blir så landar i knät på och skolministern. Skolministern hade kunnat ringa någon av oss. hade kunnat lägga fram initiativ i utbildningsutskottet. Men hon har valt konflikt framför långsiktighet, och det beklagar jag. 85 (S) replik: Jag skulle vilja påminna och om vad regeringen har gjort de två senaste mandatperioderna eftersom det uppenbarligen har fallit bort. Visst, man kan lägga fram hur många initiativ som helst i utskottet. Men den här regeringen tillsatte , som har jobbat oavbrutet väldigt länge för att titta på vad forskningen säger och hur det faktiskt ser ut. Man har haft oändligt många möten och seminarier, och man har varit runt i hela . Alla politiska partier har kunnat delta i den diskussion som varit, och jag vet att också deltog. Så kom inte och säg att man inte har haft en chans att påverka de förslag som ligger här ! Det är ju så vi jobbar . Man gör en utredning, och medan den pågår diskuterar man på olika ställen. Så ser det alltid ut. Så stå inte och påstå att vi inte har bjudit in! Det har vi visst gjort, självklart. Vi har inte haft någon egen gruppering, men självklart har och tidigare skolpolitiska talespersoner kunnat delta i detta, genom att vara med på seminarier, delta i debatter och lägga fram egna förslag. Det är klart att man har kunnat vara med. Men det är alltid mycket lättare att rikta fokuset bort från det som det ändå handlar om just . handlade det om att vi vill ändra skolfinansieringen, och handlar det om skolvalet. och hans kamrater påstår att man kan välja skolplats. Jag skulle vilja säga att det inte är så värst många som kan välja. Man kan önska en skolplats, men sedan har man ingen aning om var någonstans i kön man står. Ringer man till friskolan och frågar var man står i kön får man inget svar – det är inte transparent. Hur ska man kunna planera sitt liv, menar och , när allting är så hemligt att man inte ens vet var man står i kön? 86 (M) replik: , hennes parti och regeringen har alltså stöd av mindre än en tredjedel av . Ska man få någonting gjort i svensk politik handlar det ju om att forma majoriteter – att göra upp med mitt parti eller med andra partier. Det vi har sett här nu är att regeringen har haft ambitioner. Jag har full respekt för det. Men ska ni socialdemokrater få stöd för de förslag som läggs fram av skolministern krävs det ju att ni har samtal och diskussion med andra partier för att ge och ta i detta. Det sker inte genom något remissförfarande eller någon utredning utan antingen inför att man lägger fram ett förslag i eller under arbetet i något av utskott. Här är fakta att skolministern inte har tagit kontakt med något av de andra partierna för att se om man kan bärga en majoritet och lösa ett antal av de problem som finns med finansiering eller skolval. Utskottets ordförande hade faktiskt i sin ledarroll kunnat vända sig till partierna när detta behandlades och försöka hitta en kompromiss för att ta frågan framåt. Men och skolministern har valt konflikt i stället för att hitta lösningar. Jag kommer tillbaka till att mitt parti, , och även andra, inte heller är nöjda med detta. Vi ser stora behov av att utveckla skolvalet och göra det aktivt, samla information till vårdnadshavare och få fram andra kriterier när det gäller syskonförtur och närhetsprincipen. Det är samma sak med diskussionen om finansiering, som vi hade . Vi ser allvarliga problem med brister i likvärdighet, med brukstradition på landet eller att pojkar inte pluggar ordentligt, och då måste vi ta tag i detta. Det hade vi kunnat göra om inte Socialdemokraterna hade försuttit den chansen. blir det olyckligtvis valkonflikt i stället för arbetsro, men det får väl en ny regering ta tag i efter valet. 87 (C): Vi ska ha en skola som utjämnar livschanser. Vi ska ha en skola som oavsett storlek eller var i landet den finns kan se till att varje elevs behov och förutsättningar möts. Vi ska ha en skola med fokus på kvalitet och likvärdighet och en skola där alla får välja, oavsett bakgrund. Det är en skola att lita på. Vi har ett unikt system i där alla kan välja skola oberoende av varifrån de kommer eller vad föräldrarna arbetar med. För del är det viktigt att värna och utveckla valfriheten för elever, föräldrar och lärare. Det behöver bli tydligare och lättare att välja förskola och skola. Det ska finnas en skola för alla, oavsett vad man har för intressen eller behov. Därför är det också viktigt att det finns en mångfald av aktörer i svensk skola och att föräldrar har en självklar möjlighet att välja. ställning är tydlig. För att möta de utmaningar som finns i skolan behöver vi ställa höga krav på huvudmännen. Vi behöver fördela resurser efter behov och fokusera på det som gör skillnad för skolors kvalitet, likvärdighet och trygghet. Men det handlar också om att utveckla valfriheten. Vi anser att det behövs ett större fokus på skolornas kompensatoriska uppdrag och på hur det arbetet ska bedrivas och stärkas. De elever som har de svåraste förutsättningarna ska mötas av de absolut skickligaste lärarna. På det sättet skapas god grund för alla att lyckas och klara sin skolgång. Det är viktigt att huvudmännen inte ska kunna välja och vraka bland eleverna och att det införs ett obligatoriskt aktivt skolval som är samordnat och stärker egenmakten för människor. Regeringens förslag i propositionen om allsidig social sammansättning är otydligt. Flera remissinstanser, som Skolinspektionen, och menar att såväl ”aktivt verka för” och ”allsidig social sammansättning” är otydliga skrivningar. Dessa otydligheter innebär i sin tur en osäkerhet för huvudmännen i deras arbete, vad som gäller och vilka åtgärder som kan vidtas inom ramen för regeringsformen, och diskrimineringslagen. I olika remissvar poängteras flera delar kopplat till just detta. Det kan leda till sådant som står i strid med diskrimineringslagen. Vi håller med om den kritiken. I de nuvarande bestämmelserna i skollagen står det att utbildningen ska främja allsidiga kontakter och social gemenskap och ge en god grund för ett aktivt deltagande i samhällslivet utan att för den skull ställa enskilda elever mot varandra. Den främsta orsaken till skolsegregationen i är boendesegregationen. Två tredjedelar av den segregation som vi ser inom skolan är baserad på just boendesegregation. Från sida ser vi en risk om kösystemet helt skulle avskaffas. Då skulle den enda förutsägbara och påverkbara urvalsgrunden vara närhetsprincipen när det handlar om en skola. Det riskerar i förlängningen att stärka boendesegregationen eftersom det enda sättet att påverka urvalsgrunden skulle vara att just flytta. vill jag också vara väldigt tydlig med att vi från sida ser ett stort behov av reformer när det gäller kösystemet till de fristående skolorna. Det är inte rimligt att man kan ställa sina barn i kö de föds, redan på BB. Det riskerar att missgynna barn och föräldrar som flyttar in sent till en kommun med nuvarande kösystem, och det gynnar dem som har information att kunna göra ett aktivt val och därmed också har bättre förutsättningar för att välja. Det kan vi också se i statistiken: De som utnyttjar skolvalet i störst utsträckning är barn till föräldrar med högre utbildningsnivå. Detta vill vi bryta från sida. Därför tycker vi att det är viktigt med ett obligatoriskt skolval, att vi säkerställer bättre information och att vi samordnar skolvalet på lokal nivå för att man ska kunna välja vid ett och samma tillfälle, liksom vi vill se andra viktiga reformer för att utveckla skolvalet. Det som regeringen har gått fram med i propositionen består av flera delar. Det är framför allt två som jag särskilt vill lyfta. Dels är det förslaget om allsidig social sammansättning, som den här kammaren röstade ned. Dels är det förslaget om att helt avskaffa kösystemet för fristående skolor, vilket regeringen genom att läsa stämmohandlingar, debattartiklar och andra mediekommentarer lätt hade kunnat konstatera att det saknas stöd i för. Åtminstone har det varit så , men jag skulle nog bedöma att det har varit fallet även tidigare. Då väljer regeringen att gå fram med en ideologiskt färgad proposition om skolvalet. Det är nästan som om regeringen med precision visste vilka förslag man skulle lägga fram för att inte vinna gillande. Man hade ju kunnat lägga fram förslag om obligatoriskt skolval, bättre information och samordnat skolval. Vi som läser kunde i går på debattsidan ta del av en artikel där fyra skolvalsforskare lyfte fram tre viktiga perspektiv som inte finns med i den proposition som vi debatterar. De fyra skolvalsforskarna lyfte fram att närhetsprincipen behöver moderniseras. De lyfte fram behovet av ett samordnat skolval och att placeringsmetoden bör regleras i lag. Men inget av detta finns med i regeringens proposition. Trots att det finns en reformvilja i går regeringen fram med förslag som man vet kommer att falla. Det är minst sagt olyckligt. Det bör finnas goda grunder för att hitta gemensamma vägar framåt för ett mer rättvist skolval och för att fler ska kunna välja och på det sättet bryta segregationen i större utsträckning. Avslutningsvis vill jag ta upp en positiv del i den proposition vi behandlar och som vi när det kom en annan proposition till utbildningsutskottet, om resursskolor, kunde konstatera att det finns en majoritet för. Det bör gälla lika villkor för fristående resursskolor som kommunala resursskolor när det gäller urval. Det är de elever som har störst behov av särskilt stöd som resursskolan ska prioritera. Detta går vi fram med i det här betänkandet, och jag är väldigt glad och tacksam för att vi har lyckats komma fram med detta. Inte minst skulle jag vilja tacka utbildningsutskottets kansli för deras arbete, som har gjort det möjligt att gå fram just med detta. 88 (MP) replik: Mycket av den analys som gör här i talarstolen överensstämmer med den analys som vi i gör. Till exempel konstaterar själv att det framför allt är högutbildade föräldrar som ställer sina barn i kö. Det är det som det handlar om när det kommer till segregationen i skolan: Barn till framför allt högutbildade föräldrar koncentreras på vissa skolor och barn till lågutbildade koncentreras på andra. Det är problematiskt på många sätt, bland annat utifrån det som själv lyfter om målsättningen att vi ska ha en skola som förbereder barn för ett samhälle där människor faktiskt har olika förutsättningar och att barnen ska få en förståelse för det. Faktum är att det också är problematiskt ur ett lärandeperspektiv. Vi ser att resultaten är bättre i de skolor som har en allsidig social sammansättning. värnar denna kö. Det är för mig väldigt svårt att förstå.