prot · H909104 · 2022-04-28 00:00:00 — Det rör just avräkningarna från biståndet. Jag har hävdat – inte här i kammaren, men till exempel i en debatt med – att regeringen under förra mandatperioden kommunicerat till att man haft en överenskommelse om att begränsa biståndet och ha ett tak på . Det stämmer inte, utan det är någonting som jag hade fått för mig. Jag hade fel och kommer inte att hävda det igen. Då var det sagt. Plåstret är avrivet! Så till saken, som också rör just de avräkningar från biståndet som aviserats! Det görs historiskt stora avräkningar på uppåt en femtedel av den svenska biståndsbudgeten, fru talman. Det sker i ett läge där det inte bara är kriget i som ställer krav på svensk solidaritet med utsatta människor och med dem som drabbas av krig, konflikter, nöd och förtryck, utan där vi också ser att biståndet behövs i resten av världen. Vi har en begynnande livsmedelskris. Vi har enorma behov efter pandemin. Hundratals miljoner riskerar att halka tillbaka ned i fattigdom. Vi har pågående konflikter i , i och på . Man skulle kunna tänka sig att det är oerhört svårt att säga att vi nu ska plocka bort pengar. Jag tror att de flesta av oss känner att även om biståndet inte kan göra allt är det precis i det här läget det behövs som allra mest. I det läget väljer man att göra stora avräkningar från regeringens sida. Det är dessutom så att detta proportionellt sett drabbar just det bilaterala biståndet högre. Regeringen har prioriterat det multilaterala biståndet ekonomiskt. Det är där de stora delarna av tillväxten skett. är det så att sparbetinget drabbar just det bilaterala svenska biståndet och de organisationer som jobbar med att bygga svenska värden ute i världen. Här vill jag ha raka svar från regeringens sida. Hur ser man på det här? Hur har man landat i att det är just denna prioritering som ska göras? Varför behöver det vara så stora avräkningar? Varför håller man inte igen i det här läget? 98 (S) replik: säger att han erkänner att han haft fel. Det är inte ovanligt att oppositionen har fel, tycker i alla fall vi som regeringsparti. Det tillhör också en demokrati. Ni tycker att vi har fel ibland, och vi tycker att ni har fel . Det är också därför vi inte alltid enas. När det gäller avräkningarna i biståndet är ambitionen att de mest sårbara människorna inte ska påverkas avsevärt. som det här sker måste vi också kunna ge stöd till och kunna betala för de tusentals kvinnor och barn som just nu flyr från . Vi följer det regelverk från OECD-Dac som finns. 99 (C) replik: Här har vi ett tankefel. Det är inte så att Dac säger att vi måste göra de här avräkningarna. Man får göra dem. Vi har enats och kompromissat oss fram till att man får göra den här typen av avräkningar. Det finns en rimlighet i det i vissa lägen, till exempel när vi tar emot grupper som kommer att rota sig i , arbeta och via transfereringar skicka tillbaka pengar till sina lokalsamhällen. Det är indirekt ett väldigt effektivt bistånd. Jag är dock inte på säker på att vi är i det läget, utan vi har att hantera en situation där vi givetvis ska välkomna ukrainska flyktingar. Vi har en historiskt bred enighet om detta i ; det är ingen som säger emot. Det denna konflikt handlar om är om vi måste finansiera detta via biståndet. Och måste vi i detta läge, innan vi är säkra på hur många som kommer till , lyfta pengarna? Även om avräkningarna inte realiseras måste man börja spara in . Biståndsorganisationerna får ställa in projekt. De som arbetar med svenskt bistånd på Sida och våra andra biståndsmyndigheter får dra i handbromsen. Projekt som vi har aviserat att vi vill vara med i blir inte av. Det gjorde i förra replikskiftet var att i bästa fall måla upp en ganska elak halmgubbe. Konflikten gäller inte om vi ska vara solidariska med ukrainska flyktingar, för där är vi överens. Det konflikten handlar om är om vi behöver göra historiskt stora avräkningar. Jag vet att man får, men frågan är om man bör i ett läge då när behoven är historiskt stora världen över. Låt mig betona att vi måste lyssna till dem som arbetar med detta, och det bilaterala biståndet drabbas särskilt hårt. Det är bra att värna det humanitära stödet, men när det gäller exemplet tog upp med den som har samarbetat med sina svenska kollegor i SKR är det precis den typen av projekt, fast i andra länder, som ställs in. Varför måste man nödvändigt göra så här stora avräkningar? 100 (S) replik: Biståndsramen har ökat med tack vare att ekonomi går bra. Vi har klarat av pandemin alldeles utmärkt, och företagen funkar ännu bättre. Regeringen har aviserat att man med dessa 5 miljarder ska göra vidare satsningar på hälsa, klimat och humanitärt stöd och höja de geografiska anslagen. Det humanitära stödet kommer att vara kvar, men det övriga får man skjuta lite . Enligt OECD-Dacs regelverk kan man räkna av 4 miljarder, och vi väljer att följa detta överenskomna regelverk. Detta gör att vi både kan ta emot tusentals kvinnor, barn och män från och fortfarande vara en av de största biståndsgivarna i världen. Det är , och , tror jag, som når enprocentsmålet, och det fortsätter att göra. Utöver det är det fem länder som når upp till 0,7-procentsmålet. Jag delar grundtanke att det är jätteviktigt att stå upp för enprocentsmålet. Låt oss fortsätta att göra det. Det här är bara temporärt. Det kommer att bli bättre sedan. 101 (MP): Vi lever i en allt farligare tid. invasion i gör att säkerhetsläget försämrats drastiskt i vårt närområde. Den europeiska säkerhetsordningen är ifrågasatt. En demokrati i har blivit invaderad av en auktoritär stat som försöker frånta landet rätten till frihet och självbestämmande. Det finns starka misstankar om grova krigsbrott, som inkluderar våldtäkter och massmord på civila. Putins krigföring har också redan resulterat i att miljontals människor tvingats på flykt, antingen inom gränser eller till närliggande länder, däribland . Vi ser nu ännu tydligare att EU:s beroende av rysk olja och gas är ett miljöproblem men framför allt ett säkerhetspolitiskt problem. Vi måste ställa om energipolitiken. Förnybart är det säkerhetsmässigt och miljömässigt hållbara. Vi kan helt enkelt inte fortsätta att vara beroende av auktoritära stater och fortsätta att pumpa in pengar i Putins krigskassa. Kriget i får också andra stora konsekvenser i en väldigt instabil och utsatt värld. Vi ser hur bränslepriser och matpriser stiger, och syns protester i länder som och där människor redan lider på gränsen till svält. Vi riskerar en global svältkatastrof, som dessutom kommer att drabba länder som redan är hårt ansatta av konflikter, fattigdom och klimatförändringar. I en sådan värld, där demokratin också i allt större utsträckning hotas och inskränks, krävs mer global solidaritet, inte mindre. föreslår därför en höjning av biståndet till av bni. Vi behöver en tryggare värld, och vi behöver hjälpas åt. Dessutom säger vi nej till regeringens avräkningar. Vi tycker att avräkningar från biståndet ska minimeras, och i regering med Socialdemokraterna begränsade vi detta. Men tyvärr verkar det nu vara helt bortblåst. ska fortsätta att driva en feministisk utrikespolitik som sätter fokus på kvinnors rättigheter, politiskt deltagande, ekonomisk egenmakt, inflytande i fredsarbete, frihet från våld och rätt till reproduktiv hälsa. Respekten för kvinnors och flickors rättigheter och möjligheter behöver öka. Fler kvinnor ska vara med och fatta de viktigaste besluten. har och ska fortsätta att ha en ledarroll för att lösa den globala klimatkrisen. Det gör vi genom att leva upp till våra egna klimatlöften och nå nollutsläpp men också genom att hjälpa andra länder att klara klimatomställningen. ska hjälpa länder att skydda känsliga områden mot exploatering av olja och fossilgas och verka för ett globalt förbud mot subventioner av fossila bränslen. bistånd ska vara hållbart, stärka demokratin och rusta samhällen för att minska fattigdom och utsatthet. Det ska möta klimatutmaningen, motverka korruption och driva på för fred och stabilitet i världen i linje med de globala hållbarhetsmålen i Agenda . ska stå fast vid i bistånd, och i detta svåra läge bör det ökas. Det är dags att ta ett steg fram i denna svåra tid, inte ett steg tillbaka. Jag står bakom alla reservationer men yrkar bifall till reservation 14. 102 (M) replik: fick vi höra att vill höja biståndet till av bni. Det hörde vi också i dagens anförande. Det var udda att det inte syntes särskilt mycket utan att man närmast smög ut det. Det handlar alltså om en höjning med flera miljarder, 13 för att vara exakt. Det ger en totalsumma på klart över 60 miljarder. Vi vill i stället prioritera om redan enorma bistånd och fokusera biståndet dit där det behövs mest och gör störst nytta, lösa korruptionsproblemen, kroka arm med andra aktörer och tänka lite mer innovativt. Men innan jag drar några förhastade slutsatser frågar jag : Hur avser att finansiera dessa 13 miljarder? Var ska pengarna tas? 103 (MP) replik: Det var ganska många konstateranden av hur svenskt bistånd ser ut, och precis där behöver vi vara. Svenskt bistånd är i världsklass. Det stärker länder och människor och ger både samhällen och individer hjälp och högre motståndskraft. I en artikel där man för ut en nyhet går det inte att resonera som i en hel debatt eller i en seminarieserie. Men vi ser akut ökade behov. Slår man upp vilken tidning som helst vilken dag som helst ser man att det internationella samarbetet för att hjälpa och stötta ökar. Precis som är vi i färd med att skriva vår följdmotion till regeringens budgetproposition, så jag får bli svaret skyldig i . Det som regeringen kommer att dra ned på är just det långsiktiga utvecklingssamarbetet. Det är bra att det humanitära finns kvar, men det är ett väldigt dyrt bistånd. Det är det absolut sista halmstrået för att få människor att bara precis överleva. Vi vill ju vara med och bygga starka, motståndskraftiga samhällen, och då behövs det långsiktiga samarbetet otroligt väl. har en oerhört stark ekonomi. Vi ser att det finns resurser att ta av. Det finns omprioriteringar att göra, men framför allt finns det ett ekonomiskt utrymme. Jag kan förstå att detta kan vara svårt att förstå för , som bara vill ha utrymme för att sänka skatterna. Vad är ert svar på de stora behoven i världen? 104 (M) replik: har tidigare tydliggjort att man står bakom bland annat en beredskapsskatt, alltså att finansieringen av ett stärkt försvar ska komma från en höjd skatt. Detta anser är orimligt. Jag tror att många där ute, som kanske tittar på debatten , redan känner: Inte mer skatt. har redan bland världens högsta skattetryck, med världens högsta marginalskatter. Företagen går redan på knäna efter en lång pandemi med restriktioner och elpriser som för många har fyrdubblats. Bensin- och dieselpriserna påverkar alla som inte har tillgång till tunnelbana. Jag ser fram emot när vi väl får svar på frågan hur de 13 miljarderna ska finansieras. Jag tycker att det är ett viktigt svar, och det är viktigt att väljarna får det. Jag hoppas innerligt att man inte avser att höjningen av biståndet ska ske via skattsedeln. 105 (MP) replik: Jag noterar att inte svarar på min fråga och inte pratar något om ambitionerna i biståndet, som hon ju själv efterfrågade från mig, utan detta blev snarare en skattedebatt. Det tycker jag är djupt ovärdigt. är ett rikt land. Vi ligger mestadels fem-i-topp, men ibland sjunker vi ned till någonstans mellan fem och tio, i stort sett i alla internationella index. Vi är inte i närheten av att ha en svårighet i likhet med den som vi nu ser på många ställen i världen. Frågan är vem det är som vill svika. Vem är det som inte ska få del av en möjlighet till en bättre värld? Vilken del i hela Agenda 2030 är det som inte vill ska bli uppfylld? Jag vet att det får bli en retorisk fråga eftersom detta är min avslutande replik. Jag hoppas verkligen att återkommer med svaret på den frågan, för detta är en skam. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 12 arbete m.m. betänkande 2021/22:SoU19 106 ACKO ANKARBERG (KD): debatterar vi ett betänkande som rör en bredd av frågor inom område och frågor i nära anslutning till det. har präglats av ett allt större uppdrag genom att fler människor behöver hjälp under en del av livet. har personalbristen blivit akut inom flera områden, och såväl kontinuitet som kvalitet påverkas. Om tillåts försämras genom brist på personal och ekonomiska resurser när uppdraget ökar uppstår ett välfärdssvek. Människor har på goda grunder rätt att förvänta sig att klarar sitt uppdrag som yttersta skyddsnät och att den kan ge stöd och hjälp till den som inte klarar sig själv. och dess medarbetare utför ett viktigare och svårare arbete än vad de får erkännande för. Att ytterligare stärka professionens ställning, kompetens och auktoritet i det arbetet är därför en viktig politisk uppgift. Genom stöd och handledning samt möjligheter till specialist- och vidareutbildning stärks kompetensen hos personalen i den sociala barn- och ungdomsvården och den andra delen av . En långsiktig satsning behövs för att stärka kompetensen. Efter förslag från oss och andra partier under /21 har ett tillkännagivande getts till regeringen om kompetenskrav inom . Regeringen bör återkomma om det och lägga till åtgärder till stöd för socialsekreterarna. I stödet till utsatta barn har och socialsekreteraren en avgörande roll. I deras arbetsuppgifter ingår att fatta svåra och ingripande beslut som kan vara livsavgörande för det enskilda barnet. Erfarenhet, kontinuitet och förtroende är viktiga förutsättningar för det arbetet. Regeringen bör därför verka för att kommunerna ska säkerställa att är en attraktiv arbetsgivare som erbjuder konkurrenskraftiga villkor så att de kan rekrytera och behålla socialsekreterare. Socialsekreterare och ombud som är involverade i rättsliga processer som rör barn bör vara väl förtrogna med barns behov och beteenden. Detta är särskilt viktigt när yrkesverksamma ska prata direkt med barnet, i synnerhet om barnet självt är brottsoffer. För att stärka barnperspektivet bör regeringen se över hur en särskild utbildning kan inrättas för personal inom som är involverade i rättsliga processer som rör barn. Därför vill jag, fru talman, för räkning yrka bifall till reservation nummer 8. I socialutskottets betänkande föreslås tre tillkännagivanden. står bakom samtliga dessa. Efter motionsyrkande bland annat från oss så finns ett förslag till tillkännagivande, en uppmaning, från till regeringen att se över möjligheterna att erbjuda koordinatorstöd och en fast myndighetskontakt till familjer och andra anhöriga till barn med funktionsnedsättning. För familjer som behöver hjälp och stöd på olika sätt därför att deras barn har en funktionsnedsättning är det vanligt med väldigt många myndighetskontakter. Det är kontakter som de själva oftast måste samordna och där det alltför ofta saknas kontinuitet i kontakterna. Därför är det viktigt att få till koordinatorstöd och en fast myndighetskontakt för familjer som är i denna situation. Jag är därför glad över det föreslagna tillkännagivandet. Utskottet har också en uppmaning till regeringen i en annan mycket angelägen fråga. Statens ansvar för dem som vistas i olika institutionsboenden är omfattande. Det finns dessvärre historiska exempel på att staten gravt underlåtit att leva upp till detta ansvar. Tydligast är kanske exemplet med Medicinalstyrelsens odontologiska försöksverksamhet vid . Utskottet noterar att vid har inlett ett flerårigt forskningsprojekt om vården vid Vipeholm, bland annat med avsikten att klarlägga orsakerna bakom de förhöjda dödstal som fanns där . Utskottet ser förstås väldigt positivt på dessa vetenskapliga ansträngningar, och vi delar den förhoppning som socialministern gav uttryck för när hon ställdes till svars här i kammaren om att denna forskning ska följas av andra projekt som kan kasta ljus över förehavanden på andra anstalter. För utskottet framstår det emellertid som möjligt för staten att ta ett mer aktivt ansvar för att få till stånd ett arbete med att granska hur verksamheten vid olika inrättningar i statlig regi bedrevs och bringa klarhet i frågor om vanvård och övergrepp. Ett sådant arbete kan medverka till ökad öppenhet och medvetenhet om denna problematiska del av det förflutna och därmed också bidra till att något liknande inte upprepas . Det kan också ge ett samlat underlag för ytterligare arbete med frågor om hur staten förhåller sig till historiskt begångna oförrätter. Följaktligen bör regeringen enligt ett enigt utskott överväga om och i så fall hur staten kan agera för att få till stånd en granskning av hur verksamheten vid olika inrättningar i statlig regi bedrevs , i syfte att bringa klarhet i frågan om vanvård och övergrepp. Grunden för att utskottets eniga yttrande är motionsyrkanden från och Liberalerna. Jag är glad över samtliga tre förslag till tillkännagivanden från utskottet. 107 (S): debatterar vi arbete. Jag vill först yrka bifall till reservation nummer 27. Jag vill börja mitt anförande med att berätta en historia. Det handlar om som växer upp i en familj där mamma är psykiskt sjuk och pappa dricker för mycket. Pappa blir aggressiv när han är full och slår . Detta gör att blir orolig och kissar på sig. På förskolan upplevs som rastlös, och han ger sig på andra barn. Personalen på förskolan tar ändå sitt ansvar och gör en orosanmälan. , som är hårt belastad, träffar mamma som tydligt deklarerar att familjen inte behöver hjälp. Mötet bidrar dock till en förbättring i familjen för . fortsätter att misshandla , som blir allt mer orkeslös. får ta hand om sig själv, men vill inte heller vara hemma under alla dessa ständiga bråk. Skolan ser problemen först i högstadiet, sätter in extraresurser och gör orosanmälningar. Motvilligt tar familjen emot insatser från , men problemen i familjen kvarstår. Mamma vågar inte berätta om våldet i familjen. Hon är rädd att förlora barnen. Men tillhörighet blir i stället traktens kriminella gäng som sysslar med stölder och narkotika. När är är han etablerat kriminell och har suttit på ungdomshem vid två olika tillfällen. har sedan återvänt till förorten där gänget väntar. Hur det går för mamma vet vi inte. Vad vill jag då ha sagt med denna berättelse? Jo, att vi ganska tidigt kan känna igen problemen, och att insatserna sätts in för sent fast man redan i förskolan har sett signalerna. Resultatet av bristfälliga tidiga insatser är att det kostar skyhögt mer, både mänskligt och ekonomiskt, när vi behöver gå in med tvångsåtgärder sent i livet. Barn och familjer som behöver stöd ska inte utsättas för godtyckliga insatser. Även socialt arbete ska bygga på beprövad erfarenhet. Det är därför viktigt att utredningen om en ny socialtjänstlag är tydlig med att det förebyggande arbetet och den systematiska uppföljningen måste vara prioriterat och bygga på evidens. I fall hade förmodligen en systematisk uppföljning av de orosanmälningar som ändå kom in under resans lopp gjort att man gått in med tidigare åtgärder i familjen. Med rätt evidensbaserade metoder i det förebyggande arbetet hade också haft större möjlighet att ge stöd och avlastning i föräldraskapet. Framför allt hade det varit lättare för mamma att berätta om sin och barnens utsatthet om det hade byggts upp ett förtroende mellan och . När vi höjer kraven, vilket vi behöver göra, så behöver personalen inom ha hög kompetens och kontinuerligt erbjudas vidareutbildning. infördes därför ett krav på att man skulle vara socionom för att få utföra vissa arbetsuppgifter inom . För att stötta kommunerna att höja bemanningen och kompetensen har regeringen har gjort särskilda satsningar. Åren 2016–2019 satsades 210 miljoner för en höjd bemanning och 40 miljoner för att höja just kompetensen. Det är positivt att kommunerna jobbat mera aktivt med frågan. Men 2019 var det fortfarande hälften av kommunerna som upplevde att de har svårt att klara kompetenskraven. Vid kontakt med fackliga företrädare inom så talar man mycket om arbetsbelastningen och utsattheten i yrket. Många nyutbildade har inte med sig tillräckligt från sin utbildning och får ta sig an svåra ärenden utan stöd och handledning. Här vilar ett stort ansvar på kommunerna att skapa rimliga arbetsförhållanden. Men det behövs också att högskolornas och universitetens utbildningar inom socialt arbete är tillräckliga. Samverkan mellan olika funktioner och myndigheter är helt avgörande för att skapa ett gott skydd för barn och unga som är i riskzonen. Just nu har och ett uppdrag att stärka samverkan mellan elevhälsa, barn- och ungdomspsykiatrin och . Arbetet handlar mycket om att bygga en helhet kring barn som är i behov av insatser från flera aktörer. Samarbetet mellan myndigheterna pågår . Men för att kunna ha fasta strukturer i arbetet krävs en förändring i lagstiftningen gällande sekretess och organisation. Samverkan ska vara för den enskildes bästa, och ska inte olika organisationer och olika sekretessregler vara ett hinder. I berättelsen om skulle ett större samarbete mellan skola och socialtjänst ha skapat ett bättre skyddsnät runt . Mäns våld mot kvinnor pågår , och , och samhällets insatser måste skruvas upp för att stoppa både det fysiska och det psykiska våldet. Vi män har en stor och avgörande roll att stå upp för dessa utsatta kvinnor, göra vad vi kan och inte stå tysta och acceptera situationen. Det är positivt att det i betänkandet finns många motioner om hur vi kan stärka detta arbete. Regeringen har också i årets budget satt av betydande ekonomiskt stöd till kommunerna och kvinnojourer för att höja kvaliteten och kunskapen inom detta viktiga område. I en kommande proposition stärker regeringen barnperspektivet för barn som följer med våldsutsatta vårdnadshavare till skyddat boende. Barns behov av skola, sjukvård och tillgång till egen handläggare på ska tillgodoses. För och i berättelsen skulle en tidig flytt till skyddat boende kanske förändrat allt. Att slippa leva med våld och trakasserier skulle hjälpt att orka vara mamma och gett en möjlighet att kanske kunna koncentrera sig på skolan. Sammantaget vill jag slutligen säga att de som jobbar inom är oerhört viktiga välfärdsarbetare, precis som lärare, vårdpersonal och alla andra som jobbar inom välfärden. Men personal inom lämnas alltför ofta utan tydliga riktlinjer och stöd i arbetet. Därför vill jag peka på att kommunernas socialtjänst behöver lyftas fram och diskuteras mer, precis som vi gör här . Regeringen har sett behoven inom välfärden och skjutit till historiskt höjda statsbidrag till kommunerna. Detta ger kommunerna en möjlighet att öka bemanningen och därigenom minska höga arbetsbelastning. Det är också genom att ha tillräckligt många välutbildade socialarbetare vi blir bättre på just det förebyggande arbetet. Det som hände i familj ska inte behöva hända om vi är beredda att jobba förebyggande. Att göra det vi vet kostar lite mer i starten, men sparar desto mer i slutet. 108 ACKO ANKARBERG (KD) replik: Tack, ledamoten, för anförandet! Jag delar verkligen ledamotens uppfattning att det är så mycket mer man behöver göra i tidiga insatser. Då krävs det att alla i skola, socialtjänst och i det civila samhället finns där. Det är så mycket som brister och som vi borde göra bättre. Är det ledamotens uppfattning att regeringen den här mandatperioden har haft energi och kraft att påverka och sett till att har fått bättre förutsättningar? Har det varit driv från regeringen att hjälpa medarbetare, socialsekreterarna, att få bättre arbetsvillkor och förbättra situationen när det gäller kompetensförsörjning, möjlighet till fortbildning och inte minst att få kunna arbeta utan att behöva skydd? Det handlar om att inte behöva begära skyddad identitet därför att jag jobbar som socialsekreterare. Så ser situationen ut för många socialsekreterare. De går in i yrket och behöver förändra sitt och sin familjs liv för att kunna fortsätta att arbeta. Det som har hänt , kanske 15–, är en utveckling som inte är positiv.