prot · H909129 · 2022-06-13 00:00:00 — Det justerade protokollet utkommer eller som talmannen bestämmer. Talare som vill göra anmärkningar mot snabbprotokollet ska anmäla detta den tredje vardagen efter sammanträdet. § 1 Meddelande om statsministerns frågestund vice talmannen meddelade att vid frågestunden skulle frågor besvaras av statsminister (S). § 2 Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2021/22:538 Interpellation 2021/22:538 Arbetslösas aktivitet av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan tidigare inbokade engagemang. § 3 Anmälan om faktapromemorior vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2021/22:FPM98 Distansförsäljning av finansiella tjänster COM(2022) 204 till civilutskottet 2021/22:FPM99 Förordning för att bekämpa sexuella övergrepp mot barn COM(2022) 209 till justitieutskottet 2021/22:FPM100 Kriminalisering av överträdelser av sanktionsbeslut COM(2022) 247 till justitieutskottet § 4 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2021/22:4762–4767 till finansutskottet § 5 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2021/22:KU20 Granskningsbetänkande 2021/22:KU21 Behandlingen av skrivelser 2021/22:KU39 Ett modernt offentligt belöningssystem och de allmänna flaggdagarna 2021/22:KU38 En skyldighet att lämna uppgifter till 2021/22:KU40 Kommittéberättelse – kommittéernas verksamhet , m.m. 2021/22:KU42 Indelning i utgiftsområden 2021/22:UbU29 Tydligare krav på fristående förskolor, skolor och fritidshem med konfessionell inriktning 2021/22:UU9 Strategisk exportkontroll 2021 – krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden 2021/22:UU18 Förstärkt kontroll av produkter med dubbla användningsområden 2021/22:UU10 Verksamheten i Europeiska unionen § 6 Sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation betänkande 2021/22:SoU30 Sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation (prop. 2021/22:177) 1 ACKO ANKARBERG (KD): ska vi behandla förslag till en helt ny lag samt följdändringar i flera befintliga lagar. Det handlar om de brister som finns när äldreomsorgen och verksamheter för personer med funktionsnedsättning tvingas ha åtskild dokumentation för vård respektive omsorg och därmed också dubbel dokumentation. Det leder såväl till risker för brister i omsorgen som risker vid vårdinsatserna. Dokumentationen ska, menar jag, så långt det är möjligt vara sammanhållen, oavsett insats, så att den som ger vården eller insatsen har nödvändig information. uppmärksammade regeringen på detta . Det är därför mycket bra att vi nu ser ett resultat. En förändring mot en sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation är på väg. Fördelarna med en sammanhållen dokumentation är lätt att räkna upp. Men det finns också utmaningar och risker som måste vägas av. Att dela information som är sekretessbelagd måste göras så att endast den personal som behöver få del av den får det. Vidare är det nödvändigt med ett samtycke, inte ett tyst samtycke utan ett uttalat samtycke där den som är föremål för den sammanhållna dokumentationen får information om vad det innebär och att man har rätt att spärra vissa uppgifter om man så önskar. Däremot måste personal alltid kunna ta del av nödvändig information om det handlar om akuta livräddande insatser. Regeringen har lämnat ett förslag till som socialutskottet har godkänt. Det är en lag som ger frivilliga möjligheter till elektroniska system och en sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation. I förslaget ingår också relevant reglering som stärker integriteten samt att myndigheter dels ska ge vägledning, dels ska utöva tillsyn. En god samverkan är avgörande för att människor med sammansatta behov ska få en vård och omsorg av god kvalitet och säkerhet. Detta är särskilt tydligt för den som bor i särskilt boende och för den som bor i ordinärt boende med insatser från hemsjukvården och omsorg om äldre personer och personer med funktionsnedsättning. Situationer där en sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation skulle vara av särskild nytta kan vara vid en medicinsk utredning av äldre personer eller personer som har funktionsnedsättning, där en bredare bild kring personens livssituation är särskilt viktig för att kunna välja rätt sjukvårds- och behandlingsnivå. Vidare kan personer med kognitiva nedsättningar, till exempel till följd av demenssjukdomar, inte alltid själva beskriva sina besvär, sin situation eller sina behov. Det kan också handla om att inom den kommunala hälso- och sjukvården och ha kunskap om tidigare sjukdom hos den enskilde och därmed vara uppmärksam på om vissa symtom och tillstånd skulle uppkomma. På det sättet skulle den enskilde kunna få hjälp att söka adekvat vård tidigare. är alltså eniga med övriga partier i utskottet om att detta förslag bör godkännas. Det är på många sätt efterlängtat och kommer att minska riskerna för att väsentlig information inte når all personal som behöver den, och det kommer att underlätta för såväl personal som patienter och vårdmottagare att ta del av den samlade dokumentationen. Men vi hade gärna sett mer. Jag vill yrka bifall till reservation 4 under punkt 5 i betänkandet. Det hade varit önskvärt med en långsiktig patientdatareform. Utskottet har lyft detta tidigare och pekat på en rad områden där det krävs statlig styrning eller normering i någon form. sker vissa förändringar, men det sker styckevis och delt. Det vore bra med en långsiktig patientdatareform för att åstadkomma nödvändiga förändringar och väga av alla de integritetsaspekter som hänger ihop med dokumentation av olika slag. Var man lagrar uppgifter är också en viktig fråga som behöver analyseras och säkras. Därför finns det behov av en mer långsiktig patientdatareform. Flera remissinstanser har bland annat framfört att det behövs liknande lagreglering för fler delar inom verksamhetsområde, och vi instämmer i det. Tyvärr finns inte en majoritet för ett tillkännagivande om en långsiktig och bredare patientdatareform. Men förhoppningsvis noterar regeringen såväl synpunkterna från remissinstanserna som yrkandena här i , så att vi längre fram får en bättre ordning. 2 (M): och jag personligen har envist lyft behovet av att skapa bättre möjligheter för en sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation för journalföring och informationsutbyte, inte bara inom hälso- och sjukvården utan också mellan hälso- och sjukvården och . Jo, därför att många medborgare har omfattande och komplexa vård- och omsorgsbehov – behov som kräver insatser inte bara från hälso- och sjukvården utan också från . Särskilt gäller detta många äldre som är i behov av både sjukvård och äldreomsorg, insatser från både region och kommun. Övergripande och generellt är ansvarsfördelningen mellan region och kommun enkel. Regionerna ansvarar för hälso- och sjukvård och kommunerna för äldreomsorg i form av exempelvis hemtjänst eller särskilt boende för äldre. Det finns dock vissa undantag. I ett särskilt boende är det kommunen som ansvarar för hälso- och sjukvården. Ansvaret för hemsjukvård är däremot oftast delat. Där är det i regel kommunerna som ansvarar för den basala hemsjukvården, som omfattar exempelvis såromläggningar, medicinering och provtagning, medan regionerna ansvarar för den avancerade hemsjukvården, alltså den hemsjukvård som annars hade gjorts inom ramen för sjukhusvård. I vardagen är distinktionen mellan och hälso- och sjukvården inte alltid alldeles självklar, och framför allt kan den vara svår att hantera. Det är ett problem som faktiskt uppmärksammades redan innan ädelreformen genomfördes . , nu årtionden senare, är det inte rättsligt möjligt med gemensam dokumentation och sammanhållen journalföring mellan hälso- och sjukvården och . Detta trots att ett gott omhändertagande av en person med komplexa behov förutsätter informationsutbyte och ett välfungerade samarbete mellan berörda aktörer. Konsekvensen av bristfällig informationsdelning blir ofta en vård och omsorg av sämre kvalitet. I värsta fall blir det en patientfarlig vård och omsorg. Därför är den proposition som vi nu behandlar efterlängtad och viktig. I och med förslagen i propositionen kommer det att bli möjligt att frivilligt inrätta ett elektroniskt system, så kallad sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation. Det ger verksamheter inom som avser äldre personer eller personer med funktionsnedsättning och hälso- och sjukvården möjlighet att få tillgång till varandras vård- och omsorgsdokumentation genom direktåtkomst eller annat elektroniskt utlämnande. Detta är bra och i linje med det tillkännagivande som gjorde 2020 efter förslag från om att skapa goda möjligheter till sammanhållen journalföring och informationsdelning mellan hälso- och sjukvården och . Men vi moderater är, precis som många remissinstanser, mycket kritiska till att regeringen inte tagit ett större samlat grepp om behovet av bättre möjligheter till informationsutbyte mellan hälso- och sjukvården och . Regeringens proposition, liksom den utredning som ligger till grund för den, rör bara vissa delar av verksamheter, nämligen verksamheter inom som avser äldre personer eller personer med funktionsnedsättning. Att regeringen inte lät utreda om och hur man skulle kunna skapa förutsättningar för en sammanhållen dokumentation avseende olika verksamheter och alla dess målgrupper är en stor brist som innebär att dagens dysfunktionella lagstiftning i stora delar kommer att bestå. I praktiken innebär det att människor fortsatt riskerar att falla mellan stolarna och att tidiga och viktiga förebyggande insatser allvarligt försvåras. Särskilt bekymrade är vi moderater över att barn och unga som kräver insatser från olika aktörer, såsom , skolan och barn- och ungdomspsykiatrin, far illa när samverkan och informationsdelningen brister. Detta kan vi inte acceptera. Därför vill jag lyfta reservation 5, som berör just detta. Samverkan mellan olika aktörer måste fungera. För det krävs en modern sekretesslagstiftning som möjliggör informationsutbyte och direktåtkomst inom och mellan socialtjänst och hälso- och sjukvård samt i många fall också informationsdelning med polis och skola. Självfallet, fru talman, står jag bakom samtliga moderata reservationer i betänkandet, men för tids yrkar jag bifall endast till reservation 5. Avslutningsvis vill jag betona vikten av ett ökat nationellt ansvar för den digitala infrastrukturen gällande vård- och omsorgsdokumentation. Med 290 kommuner och 21 regioner som alla har vitt olika förutsättningar är det viktigt att staten tar ett övergripande ansvar för en nationell sammanhållen informationsmiljö. Just precis detta har också framförts av Myndigheten för vård- och omsorgsanalys. Även Myndigheten för digital förvaltning, Digg, framförde liknade synpunkter. har som vision att bli bäst i världen på e-hälsa till 2025, detta i syfte att underlätta för människor att uppnå en god och jämlik hälsa och välfärd samt utveckla och stärka egna resurser för ökad självständighet och ökad delaktighet i samhällslivet. För att förverkliga den visionen behöver få på plats en ny moderatledd regering som kan visa ledarskap och tydliggöra ansvarsfördelningen inom e-hälsoområdet och som höjer tempot i reformarbetet. 3 PER RAMHORN (SD): Vi har framför oss socialutskottets betänkande 30 Sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation. Vi sverigedemokrater ställer oss i stora drag positiva till det här. Det är ett viktigt första steg för att underlätta informationsöverföring mellan vård- och omsorgsverksamheter, vilket är värdefullt ur ett patient- och brukarperspektiv men också ur ett verksamhetsperspektiv. Regeringen föreslår att det ska vara frivilligt för vård- och omsorgsgivare att använda den här utökade möjligheten till att dela elektronisk dokumentation. Det är en uppfattning som vi inte delar. Vi anser att lagen i stället bör vara obligatorisk. En obligatorisk användning av sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation skulle enligt oss öka patientsäkerheten. Förslaget om frivillighet anser vi dåligt ur flera perspektiv. Att låta saker ske på frivillig grund innebär att införandeperioden kan bli betydligt längre än vad den skulle behöva vara. Det skulle utöver detta också riskera att leda till ojämlik vård, då olika vårdgivare inte kan se information om en patient. Det avgörande blir då om vårdgivaren är ansluten eller inte. Det är således vår uppfattning att samtliga såväl privata som offentliga vård- och omsorgsgivare som bedriver offentligt finansierad verksamhet ska ha en skyldighet att ingå i sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation men också inhämta och lämna ut efterfrågad information för kvalitetsuppföljning. är styrningen av och ansvaret för utvecklingen på e-hälsoområdet spritt mellan flera sektorer och aktörer på statlig, regional och nivå. När regioner och kommuner inte arbetar samordnat riskerar detta att leda till minskad transparens och jämlikhet för patienter men också till att informationsanvändningen inte nyttjas optimalt. Vi behöver alltså gå från en fragmenterad struktur som enbart täcker vissa delar av sjukvården och omsorgen mot en mer sammanhållen struktur. Vi anser därför att staten behöver ta ett mer övergripande ansvar för att säkerställa en nationell och sammanhållen digital informationsmiljö som kan utvecklas och förvaltas. Jag yrkar bifall till vår reservation nummer 1. 4 (S): Vi debatterar nu sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation, som innebär att vården och omsorgen äntligen kommer att kunna samarbeta närmare och enklare för en säkrare omsorg och vård. Det är viktigt för den enskilde och underlättar för personalen. Detta är en bra och viktig förändring som vi är redo för att ta nästa steg i. Andelen äldre ökar i befolkningen, och många av dem får insatser från både vård och omsorg. drivs allt fler verksamheter i privat regi. Det innebär att allt fler personer får insatser från olika aktörer, vilket ställer krav på att det sker samverkan och ett effektivt informationsutbyte utan att skyddet för den enskildes integritet riskeras. Lagförslaget innebär att vårdgivare och omsorgsgivare genom direktåtkomst eller annat elektroniskt utlämnande får tillgång till personuppgifter hos andra vårdgivare och omsorgsgivare. Patientdatalagens bestämmelser som vi har om sammanhållen journalföring överförs till den nya lagen. I den nya lagen införs också bestämmelser som ger möjlighet för delar av verksamheter att få tillgång till sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation. Inom hälso- och sjukvården omfattar lagen alla patienter. Inom omfattar lagen verksamheter som avser omsorg om äldre personer och personer med funktionsnedsättning. I lagen införs även flera integritetsstärkande åtgärder. Det handlar bland annat om att ge patienten och omsorgsmottagaren inflytande över i vilken utsträckning dennes personuppgifter delas med andra vård- och omsorgsgivare. Detta är ett viktigt steg i en viktig riktning. Digitalisering är nödvändig. Att hitta effektivare och smartare lösningar är fullständigt grundläggande för att vara en relevant stomme av svensk välfärd nu och framåt. Det har vi socialdemokrater och de andra partierna i den här kammaren förstått. Digitaliseringen som en viktig del i den utvecklingen är inte kontroversiell. Det som skiljer oss åt är att vi tar olika lätt på förändringen. Med det här förslaget stärks och förtydligas den personliga integriteten. För oss socialdemokrater är det ingen annan som kan ha slutordet om tillgängligheten till dina egna hälsodata – vem ska äga dem om inte du själv? Jag märker och ser hur flera partier i den här kammaren säger att det borde gå fortare och lättare att digitalisera och att det bara blir bättre och lättare. Den här fartblindheten som vi bevittnar gör mig en aning orolig. Kör man i hög hastighet missar man mycket efter vägen. Här tappar man många på vägen. Ur ett helt demokratiskt perspektiv behöver alla eller de flesta känna sig mogna för att hänga med i den här digitaliseringsförändringen. Vi ser när det kommer till SJ:s biljettsystem eller bankernas digitaliserade tjänster hur detta exkluderar människor, och det är farligt. Därför ska vi skynda långsamt och inse att de finns viktiga demokratiska perspektiv som behöver . I den tid vi nu lever, där säkerhetspolitiken är mer aktuell än på väldigt länge, tänker jag på ett av många exempel som vi har fått uppleva. Det gäller det som hände i kommun . Kommunen blev hackad, och stod utan både journaler, medicinlistor och scheman . Jag tror att vi behöver tänka efter både en och två gånger för att digitaliseringen och digitala system ska hjälpa och inte stjälpa oss. Vi socialdemokrater prioriterar alltid välfärden och sätter den i främsta rummet. Hälso- och sjukvården och omsorgen ska styras efter behov; det tummar vi inte en millimeter på. Offentligt finansierad välfärd ska också styras demokratiskt och inte av vinstdrivande företag eller diktaturer som . Människor ska kunna lita på att vården och omsorgen finns där när man behöver den. Vi vill och ska göra mer när det kommer till digitalisering och hur vi använder hälsodata. Det förslag som vi debatterar nu och ska besluta om är till synes kanske inte så märkvärdigt. Det kommer dock att spela en viktig roll för en säkrare vård och omsorg. Men det är också ett steg; fler steg behöver och ska tas. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 5 (M) replik: Tack, ledamoten , för inlägget i debatten! Ledamoten argumenterade väl för att lagstiftningsförändringarna behövs för att skapa möjlighet till en sammanhållen dokumentation kring äldre och personer med funktionsnedsättningar. Men jag ställer mig lite fundersam till varför inte ledamoten , Socialdemokraterna och regeringen tycker att detta är angeläget också för andra grupper som är i behov av både insatser från och hälso- och sjukvården. Varför tycker inte ledamoten att det är viktigt att underlätta informationsdelning och samverkan även kring andra grupper? Det gäller till exempel barn och unga som mår dåligt och är i behov av insatser från och till exempel insatser från barn- och ungdomspsykiatrin. Varför tar regeringen bara det här lilla steget när behovet är mycket, mycket större? Ärligt talat, fru talman, undrar jag varför regeringen nöjer sig med att bristerna i samverkan kommer att bestå för till exempel socialt utsatta barn och unga, för personer med missbruk eller för personer med psykisk sjukdom. De är ju ofta i behov av insatser både från psykiatrin och från kommunens socialtjänst. Det är min första fråga. Jag vill också invända lite grann mot den bild som ledamoten gav av att vi måste skynda långsamt. Problemet, fru talman, är snarare att regeringen är kvar på perrongen. Utvecklingen går otroligt fort, och vi har en lagstiftning som inte alls håller jämna steg med den tekniska utvecklingen. Konsekvensen blir inte en bättre och stärkt personlig integritet utan en allt sämre, för lagstiftningen är inte uppdaterad till hur tekniken ser ut . Vi har ett enormt stort behov av att uppdatera lagstiftningen och skapa en annan digital infrastruktur just för att värna den personliga integriteten. 6 (S) replik: Tack, ledamoten, för frågorna men också för drivet och engagemanget i dessa frågor! Jag blir inspirerad. Det behöver absolut göras mer. Det är inte så att vi är nöjda eller tycker att det här är tillräckligt. Det behöver göras mer, som jag också sa i mitt anförande, framför allt när det kommer till och barn och unga. Där vill vi göra mer, och jag kan också tycka att takten behöver öka. Många saker ska göras, men det här är de delar som vi har kommit fram med i denna proposition. Min fråga tillbaka till ledamoten gäller den nationella plattformen, som föreslås här av ledamoten. Det ska där vara lättåtkomligt för patienter att göra jämförelser och olika vårdval. Och det är inget fel på det – men vilka är det som kommer att ta del av det här? När vi tittar på vilka det är som använder de digitala banktjänsterna, som jag nämnde i mitt anförande, ser vi exempel som visar att endast två av tio äldre använder Swish som ett betalmedel. Och det är ändå de som är de största konsumenterna av både vård och omsorg. Hur tänker ledamoten kring att de här grupperna ska bli inkluderade och att vården ska bli mer jämlik? Hur tänker han kring att detta vänder sig till priviligierade och ganska friska grupper? 7 (M) replik: En genomgående kritik som vi moderater har haft mot regeringen är att regeringen ofta skär ut små, små bitar ur komplexa problemområden. Jag tycker att propositionen är ett exempel på just detta. Vi har ett område som är stort och omfattande, där det hade behövts genomgripande reformer brett. Men regeringen väljer att bara plocka ut en mindre del. Sedan är man ändå öppen och säger: Det behövs reformer också för andra grupper och andra delar av verksamhet. Men i stället för att ta det samlade greppet väljer alltså regeringen att såga ut en mindre tårtbit. Det tycker jag är problematiskt. En lång rad remissinstanser – regioner, kommuner och även myndigheter – menar också att det här är problematiskt. Detta är faktiskt också i strid med det tillkännagivande som riktade 2020, för det var bredare än att bara handla om de grupper som vi nu debatterar. När det gäller den andra frågan, tillbaka till mig, är det en viktig fråga som ledamoten lyfter, nämligen det digitala utanförskapet. Vi moderater har lagt fram flera förslag om att till exempel skärpa tillgången till uppkoppling på särskilda boenden. är det många särskilda boenden som saknar denna möjlighet för den enskilde. Inte minst under pandemin såg vi att det var en allvarlig brist och någonting som gjorde att äldre blev än mer isolerade än vad de hade behövt vara. Detta är ett område som vi verkligen behöver adressera. Min fasta övertygelse är att vi ska erbjuda vård och omsorg utifrån den enskildes preferenser. Många önskar digitala vårdkontakter och vill kunna sköta mer av sina tjänster digitalt. Andra vill inte alls göra det. Då måste möjligheten finnas att välja både det digitala och det fysiska spåret. Jag är också övertygad om att om vi kan skapa möjligheter att göra mer digitalt blir även möjligheten större för dem som är i behov av att träffa sin läkare och sina omsorgskontakter oftare och mer fysiskt att göra just detta. Den möjligheten ökar när vi använder våra resurser på ett samlat och mer effektivt sätt. 8 (S) replik: Vi har ett ansvar för att göra både och. Vi har ansvar för att fånga in fler, och ibland till och med vänta in. Men vi ska också ta ansvar för att driva på i de lägen där utvecklingen kräver det. Vi vill, och vi ska, göra mer när det kommer till digitalisering och hur vi använder hälsodata. De förslag som vi debatterar nu kommer att spela en viktig roll för en säkrare vård och omsorg. Men de är också bara ett steg; fler steg behöver tas. Regeringen gav exempelvis i uppdrag att analysera och föreslå hur legala möjligheter till sammanhållen journalföring kan nyttjas i stor utsträckning i hela landet. Myndigheten lämnade en slutrapport , och förslagen bereds i . Steg tas alltså. Vi får inte glömma att det finns många som inte kan eller vill exempelvis boka sin tid inom vården digitalt. De vill prata med en fysisk person. Digitalisering och digitala system ska hjälpa oss, inte stjälpa. System är till för människor, och därför behöver vi se till att människor inkluderas och inte lämnas efter. 9 ACKO ANKARBERG (KD) replik: Även jag hade några frågor, och delvis klarnade det under ledamotens utbyte med . Men jag vill ändå ställa frågan. Jag uppfattade, fru talman, att ledamoten ansåg att det är bättre att skynda långsamt med det som rör digitalisering, för annars leder det till att den som inte vill använda digitala tjänster inte kan göra det. Jag ser att det är två helt olika saker.