prot · H90958 · 2022-01-25 00:00:00 — har kommit med en rapport där man ser att det behövs lagändringar, så min fråga till statsrådet är hur man tänker ta vidare den rapport som nu har presenterat när det handlar om frånvarostatistik. 12 Statsrådet (S) replik: Särskild debatt om bristande trygghet i skolan ställer en väldigt viktig fråga, och jag är beredd att diskutera hur vi skulle kunna kunna jobba med just denna viktiga fråga. Jag tycker nämligen att vi kan följa upp närvaro och problematisk frånvaro och generellt hitta gemensamma ramar för hur vi hanterar elever som har det svårt i skolan. Skolan är till för alla elever, och därför är det viktigt att vi har en skola som strävar mot inkludering. Där det inte fungerar ska vi hitta praktiska lösningar. Det kommer att kosta, men det finns möjligheter för det. 13 (C) replik: Tack, statsrådet, för svaret! Jag tycker att det är angeläget att peka på just problematisk skolfrånvaro för att fånga upp elever som inte befinner sig i skolan och att man arbetar aktivt på lokal nivå för att fånga upp dessa elever och se bakgrundsfaktorerna, inte minst utifrån dagens ämne som handlar om trygghet och studiero. Vi behöver också på nationell nivå få förutsättningar att följa den utvecklingen för att kunna göra insatser. Jag tycker att är väldigt läsvärd, och där finns konkreta förslag om ändringar i lagstiftningen när det handlar om att definiera vad som är ogiltig och giltig frånvaro. Det gläder mig därför att ministern är positiv till detta, men jag förväntar mig också att regeringen kommer att agera relativt skyndsamt för att få det här på plats. Detta är en fråga som utbildningsutskottet i bred enighet har lagt fram och arbetat för tidigare, och jag hoppas därför att regeringen tar det framåt. 14 Statsrådet (S) replik: För mig är det viktigt att alla elever passar in i den svenska skolan. Ingen elev ska bli bortvald. Ingen elev ska bli utsorterad. Jag ser det som väldigt tydligt att alla elever har en positiv framtid. Vissa elever har utmaningar innan de når dit, och där är det viktigt att samhället kan kraftsamla. Resurserna ska gå dit. Fokus i hela styrkedjan, från oss som stiftar lagar och ger förutsättningar till lärare i klassrummen som ska tillämpa det här, ska vara att alla elever ska klara sig. Där tror jag att Socialdemokraterna och kan hitta lösningar på frågorna . 15 (L) replik: Liberalerna har begärt att denna debatt ska hållas, och den handlar om studiero och trygghet – ingenting annat. Den nationella plan som Socialdemokraterna pratar om skulle aldrig någonsin ha kommit så långt utan Liberalernas medverkan. Vi har puttat på Socialdemokraterna i frågan om att omplacera, stänga av och vidta åtgärder för att öka lärarnas befogenheter. Ni har röstat emot just de förslagen. Men tack vara Liberalernas aktiva medverkan kommer det fram en nationell plan för studiero. Socialdemokraterna har främst pratat om mobiltelefoner, men vi har pratat om lärarnas befogenheter samt om att kunna omplacera och stänga av hotfulla elever som beter sig illa mot lärare och elever. Särskild debatt om bristande trygghet i skolan Min fråga handlar om Barn- och elevombudet. Den funktionen har till och med Statskontoret kritiserat. Varför vill regeringen behålla denna dysfunktionella funktion? 16 Statsrådet (S) replik: Det är faktiskt lite på grund av Liberalerna som vi står här och diskuterar tryggheten. Det handlar om en otydlig läroplan, minskade resurser för att det läcker pengar och en skolmarknad där lärare har blivit servicepersonal. Vi har framför allt sett otydligheten i skollagen om behörighet och befogenhet för lärare att ingripa. Frågan har utretts. Det är inte så lätt för våra expertmyndigheter att tillämpa en svårtolkad skollag, som Liberalerna skapade, och en läroplan, som Liberalerna skapade. Ger vi dem förutsättningar med tydlighet kommer de att kunna tillämpas på ett mycket bättre sätt. 17 (L) replik: Skolministerns minne är kort när det gäller med vilka partier hon har fått igenom resursökningar till svensk skola , nämligen med Liberalernas hjälp. Men i den här debatten om studiero och trygghet är inte problemet pengar. Det spelar ingen roll hur mycket vi står här och säger att vi ska öka lärarnas befogenheter om ett barn- och elevombud underminerar läraryrkets status. Skolinspektionen har inte det problemet. Skolinspektionen gör bedömningar och kritiserar skolor. Även i de ärenden och fall där varken polisen eller Skolinspektionen har gått vidare har Barn- och elevombudet gått vidare och drivit skadeståndsyrkanden. Kom inte och säg att det är ett generellt problem för landets myndigheter, utan det här är ett problem för Barn- och elevombudet. Det är en myndighet som ni inrättade . Den har spelat ut sin roll. Till och med lärarna säger att kritiken inte är begriplig. 18 Statsrådet (S) replik: Barn- och elevombudet tillämpar skollagen och tittar även på annat. Det finns faktiskt också fall, till exempel vid sexuellt utnyttjande, där en sådan institution kan vara berättigad. Jag tror att med tydliga regler och tydliga befogenheter blir det också lättare att veta var gränserna ska gå. Då slipper Barn- och elevombudet stå där och titta på olika bedömningar hit och dit. Det har varit svårt för många expert- och skolmyndigheter att tillämpa den otydlighet som har funnits. Men den ska vi nu råda bot på. Det gläder mig att så många är för det förslag till lagstiftning som vi kommer att presentera . 19 (MP) replik: Jag vill också tacka vår nya skolminister för engagemanget och deltagandet i den här jätteviktiga debatten om trygghet och studiero i skolan. Tillsammans med , och Liberalerna förhandlade hennes företrädare om flera viktiga produkter, bland annat nationell plan för trygghet och studiero. Finns det några planerade förändringar, , jämfört med den produkt som var långt kommen när först januariavtalet och sedan regeringssamarbetet förändrades? Vad är det som kommer till eller möjligtvis dras ifrån? 20 Statsrådet (S) replik: Särskild debatt om bristande trygghet i skolan Jag måste tyvärr göra besviken. Jag tillträdde , och jag kan faktiskt inte här och redogöra för den resa som ett sådant här lagförslag har gjort. Det är viktigt att alla de förslag som vi lägger fram är förankrade i professionen, att vi har frågat runt och lärt oss mycket av olika instanser. Myndighetsutövare och andra ska få tycka till. På så sätt kan vi landa i någonting. Generellt anser jag att ingen lagstiftning är perfekt. Vi ska utvärdera, mäta och diskutera tillämpningen. Om lagen inte är tillräcklig går vi vidare och fattar fler beslut. 21 (MP) replik: En fråga som är uppe i debatten och som Liberalerna ensamma har drivit är ju att avskaffa den instans, Barn- och elevombudet, som står upp för barns rättigheter när barn har blivit utsatta för till exempel mobbning eller andra kränkningar i skolan. En fråga som har utretts och diskuterats länge är ju att det är lättare att få upprättelse om man har blivit utsatt för mobbning på grund av sitt utseende än vad det är om man har blivit kränkt enligt diskrimineringsgrunderna, till exempel ras, kön eller religion. Kommer skolministern att rätta till detta och se till att stärka barns skydd mot diskriminering i skolan? 22 Statsrådet (S) replik: För mig ska det vara nolltolerans mot alla former av kränkning eller diskriminering. Om vi inte lyckas med detta måste vi se över dessa frågor så att vi lyckas. Svensk skola har flera instanser som man som individ eller representant för skolan kan vända sig till. Här är det viktigt att vi är öppna för att olika myndigheter och uppdrag fångar olika elevgrupper. Därför ska vi inte vara för snabba med att avfärda eller kasta ut barnet med badvattnet bara för att det blåser och viss tveksamhet skapas. Låt oss sitta ned och titta på den statistik som finns. Om det finns luckor så åtgärdar vi dem. 23 (M): Statsrådet talar här om att det råder stor enighet i salen om olika förslag. Det kanske gäller några av förslagen, men det finns en stor frustration i salen kring avsaknaden av förslag för att råda bot på hot, våld och otrygghet i svensk skola. finns i flera skolor lärare och rektorer som tvingas bära överfallslarm för att kunna vistas på sitt arbete. skyller statsrådet på något som alliansregeringen gjorde 2011. Men om det har varit ett problem hade man kunnat göra något åt det under de som man har haft makten. Lärarprofessionen har själv lagt fram flera förslag om alltifrån nivågrupperingar till att säkra resursskolor och specialundervisning för barn med särskilda behov. De vill ändra skollagen för att få mer auktoritet, och de vill ändra lagarna så att rektorer kan stänga av fler elever. Särskild debatt om bristande trygghet i skolan Vi moderater har lagt fram 30 förslag, alltifrån frånvaroregister, som beslutade om för men som regeringen ännu inte har verkställt, till att alla skolor ska ha forsknings- och evidensbaserade program mot kränkningar och trakasserier. Vidare ska lärare och rektorer omfattas av blåljuslagen, det vill säga skärpt lagstiftning mot dem som hotar eller utsätter lärare och rektorer för våld. All personal ska få kompetensutveckling om kränkningar, hot och våld. Det ska vidare vara mer rättssäker och effektiv hantering av anmälningar med mera. Alla dessa förslag har ni avslagit, statsrådet. Så sent som hade ni chansen i utbildningsutskottet att säga ja till att säkra resursskolorna och finansiering långsiktigt, men ni sa nej. Om Socialdemokraterna tyckt att det varit problem med det som alliansregeringen beslutade har man nu haft på sig att ändra på det. Inte ett enda konkret förslag har man lagt fram i det här huset. Jag tycker att det är Socialdemokraterna som är ansvariga för att den rådande situationen i svensk skola fortsätter att gå åt fel håll . 24 (SD): Det är inte bara så att Socialdemokraterna bär ett huvudansvar för att det ser ut som det gör. Man agerar dessutom senfärdigt. presenterades en nationell plan för trygghet och studiero i skolan med bland annat ökade befogenheter för skolpersonal och underlättande av tillfällig omplacering och avstängning av elever. Allt detta hade kunnat vara verklighet om vi hade fått bestämma. Problemet är att förslaget inte räcker. Jag menar att vi måste göra upp med flumskolan. Skolans huvudsakliga uppdrag är att förmedla kunskap, inget annat. För att det ska vara möjligt måste skolan naturligtvis vara en trygg arbetsplats för såväl elever som lärare, präglad av respekt och ordning och reda. Skolan behöver ett statligt huvudmannaskap. Med tydliga nationella riktlinjer visar vi elever och föräldrar vad de kan kräva av skolan, men vi ger också skolans personal ökade befogenheter så att de vet vad de har rätt att göra men också vad de ska göra när problem uppstår. Elever som inte fungerar i skolsituationen ska flyttas. De ska flyttas till jourklasser. Det ska vara regel, inte undantag. Elever som utgör en allvarlig fara ska stängas av och få särskild undervisning på statliga pliktskolor. De åtgärder som skolpersonalen har till sitt förfogande för att säkerställa trygghet och studiero ska inte vara tidsbegränsade. Omplacering, avstängning, kvarsittning och återgång till ordinarie undervisning ska helt avgöras av elevens uppförande. Skolan ska genomsyras av sund moral och svenska värderingar. Detta för att stärka gemenskap och sammanhållning. Våra friheter och rättigheter ska värnas minutiöst. Flickor och pojkar ska behandlas jämställt. 25 (C): Skolan måste kunna garantera en god och trygg studiemiljö för sina elever, och huvudmännen måste kunna garantera en trygg och bra arbetsmiljö för sina lärare och annan personal. Det är viktigt att skolan agerar så fort någon utsätts för mobbning, kränkningar, hot eller våld och att skolan inte utgör en frizon för brott. Särskild debatt om bristande trygghet i skolan vill stärka lärarna och även rektorerna i deras roller. Vi förväntar oss att den nationella planen för trygghet och studiero tar steg för att stärka möjligheten för lärare att agera, till exempel för att avvisa elever som stör ordningen i ett klassrum. Från sida ser vi också ett behov av att skärpa straffen för hot och våld som riktar sig mot lärare och rektorer som agerar inom ramen för sitt nationella uppdrag. En annan viktig del för att skapa trygghet och studiero är att satsa på hälsofrämjande och förebyggande åtgärder. Elevhälsan är ett viktigt sådant område, där presenterade en rad reformer för att stärka elevhälsoarbetet – bland annat att förbättra kunskaperna och samverka med andra myndigheter. Vi vill att elevhälsa ska vara en del av ämnet inom rektorsprogrammet och att utbildning på området ska erbjudas övrig personal på skolan, såsom mentorer, assistenter och kamratstödjare. Vi behöver från politikens sida nationellt skapa förutsättningar för att huvudmän ska kunna agera för att säkra trygghet och studiero på skolorna och för att rektorer och lärare ska kunna agera genom att Skolinspektionen faktiskt agerar när detta brister. Lokalt behöver huvudmännen arbeta från sin sida för att säkerställa att lärarna får en bättre arbetsmiljö och eleverna får en trygg läromiljö. Det finns många goda exempel runt om i landet på hur man arbetar systematiskt och drar lärdom av de framgångsfaktorer som finns för att skapa en trygg skola. Vi behöver se till att det sker på varenda skola för att alla elever ska få en trygg och bra skola och alla lärare ska få en god arbetsmiljö. 26 (V): Trakasserier och diskriminering är ett stort samhällsproblem, och vissa grupper är mer utsatta än andra. har stiftelsen kartläggningar visat att kränkningar kopplade till etnicitet, det vill säga av rasistisk karaktär, är den vanligaste grunden för trakasserier av barn på både mellan- och högstadiet. I årets Friendsrapport framkom det också att utvecklingen inte har gått åt rätt håll. Bland eleverna som uppgav att de är utsatta för kränkningar på mellan- och högstadiet är de vanligast förekommande trakasserierna återigen kopplade till diskrimineringsgrunden etnicitet. Trots detta, samt det faktum att forskningsstudier från bland annat visar hur rasism och dess konsekvenser skadar barns psykiska och fysiska hälsa, saknar många skolor fortfarande konkreta verktyg för att medvetet arbeta förebyggande för att hantera kränkningar, trakasserier och ojämlik behandling som har sin grund i afrofobi eller annan diskriminering på grund av hudfärg. Detta bidrar till att tusentals barns upplevelser av rasism i skolan och förskolan i inte erkänns. I rapporten – vad gör dom? som togs fram av delar barn med sig av sina erfarenheter av rasism och diskriminering och hur de upplever att vuxna hanterar det. Rapporten visar att de vuxna som arbetar i skolan måste få betydligt bättre kompetens i fråga om vad rasism är och vad de behöver göra för att förhindra den. Vi menar att bör få i uppdrag att ta fram en konkret handlingsplan, och vi vill att regeringen och kommuner ska göra mer för att motverka rasismen som vi kommer att motverka rasisterna här i . 27 (KD): Särskild debatt om bristande trygghet i skolan Tryggheten i skolan är nära kopplad till tryggheten i hemmet men också till lärares och skollednings befogenheter att ingripa vid problem, som vi hört. Men den fysiska miljön på skolan är också viktig. Finns det miljöer där mobbare kan agera fritt utan att någon vuxen ser det? Nedgångna lokaler sänder signaler om att skolan och undervisningen inte prioriteras, nedskräpning och skadegörelse likaså. Enligt the broken window theory måste det motverkas. Elever som får hjälpa till att ställa till rätta efter nedskräpning och skadegörelse lär sig att ta ansvar för sina handlingar. De tänker sig för innan de spottar snus eller sparkar sönder en papperskorg nästa gång. Det kanske inte ens blir någon nästa gång. Tryggheten på skolan stärks om det finns tillräckligt många vuxna runt eleverna. Skolvärdinnor, vaktmästare och lokalvårdare är viktiga vuxna runt eleverna och bidrar till att skapa lugn i korridorerna, för att inte tala om elevvårdspersonalen med skolläkare, skolsköterska, kurator, psykolog, och specialpedagog. Hela teamet runt eleven behövs. Vi kristdemokrater vill också stödja samverkan med civilsamhället i skolan, med exempelvis klassmorfar eller guldmormor och med idrottsföreningar som hjälper till med rastaktiviteter. Tryggheten är också kopplad till miljön utanför. I områden med särskilda utmaningar är det svårt att undvika att utmaningarna följer med in på skolan. Därför vill vi ha en namngiven skolpolis på varje skola i det förebyggande arbetet, någon som regelbundet finns med och lär känna eleverna och som motverkar att de dras in i fel sorts aktiviteter genom att de kan bli igenkända av polisen. Jag vill avsluta med ett afrikanskt ordspråk: ”Det behövs en hel by för att fostra ett barn.” Samverkan behövs för att vi ska kunna ge våra ungdomar bästa möjliga förutsättningar att lära för livet. 28 (MP) replik: Jag håller inte med KD om deras familjepolitik, men när i sitt första anförande talade om allianser mellan föräldrar och skola kunde jag inte annat än instämma. Det är centralt för att hantera och få bukt med incidenter som handlar om våld och hot och för att se till att detta inte upprepas. Men förslag på lösningar åstadkommer inte detta – inte i dagens marknadsskola. När föräldrar alltmer börjar betrakta sig själva som kunder på en marknad och tänker att eleverna alltid har rätt bryts den där alliansen. Vi måste återupprätta den. Vi måste se till att skolan inte är en marknad och att ingen förälder eller elev betraktar sig som en kund och föreställer sig att man alltid har rätt. 29 (KD) replik: Detta är en väldigt viktig aspekt i det hela. Jag tror inte att ett ansvarskontrakt, som det vill ha, måste vara nedskrivet och undertecknat formellt och fysiskt. Men en tydlig beskrivning av vad som faktiskt är skolans uppdrag, vad som är föräldrarnas uppdrag och vad som är elevens eget ansvar skulle underlätta när det gäller den här typen av diskussioner och oklarheter. Särskild debatt om bristande trygghet i skolan Uppdraget för varje skola är detsamma, oavsett vilken skola man går i. Varje förälder har naturligtvis rätt att välja skola, och det menar vi att man ska fortsätta att ha. Men uppdraget för varje skola är detsamma, och man ska inte kunna spela ut på det viset. Om regelverken är likartade överallt spelar det ingen roll vilken typ av skola eleven går i. 30 (MP) replik: används dock skolbytet av föräldrar som inte tycker att det är ett problem att deras barn beter sig illa eller kanske våldsamt eller som vill undvika uppföljning av när en skola orosanmäler eller börjar tala om det. Det är ett stort problem hur dagens marknad fungerar, och det ligger i vissa aktörers ekonomiska intresse att det fortsätter att vara så. Innan marknaden kom in på skolområdet behövdes inget tal om kontrakt mellan föräldrar och skola, utan det var underförstått. Jag vill avsluta med att berätta om när jag själv första gången tog kontakt med förskolehuvudmannen gällande en allvarlig kränkning som mitt barn hade utsatts för. Då frågade ansvariga på kommunen om jag ville få hjälp att byta förskola. Jag tycker att det har gått för långt; att byta skola kan inte vara lösningen när det gäller kränkningar, hot och våld i klassrummen. Vi måste tillbaka – bort från marknadslogiken. 31 (KD) replik: Jag håller fullständigt med om att kränkningar, hot, våld och utpressning inte hör hemma i skolan. Varje skola har en skyldighet att värna om varje elevs människovärde och frihet från kränkningar samt om en god och trygg studiemiljö. Där står och jag på samma sida; det är självklart att detta måste vara första prio för att man ska kunna ge den trygga miljö för lärande som varje barn har rätt till. 32 (L): Liberalerna begärde den här debatten om bristande studiero och trygghet i skolan därför att läraryrket är det viktigaste yrke vi har i samhället. Det smärtar många av oss skolpolitiker när lärarna inte känner trygghet, tillit, förtroende och stöd från samhället. Det smärtar oss när regelverk sätter krokben, när skolmyndigheter förföljer lärare genom skadeståndsyrkanden och när huvudmännen inte ger dem rätt förutsättningar och resurser. Vi ser också att antalet anmälningar till har fördubblats. Dessa siffror är gamla, fru talman. Därför kräver Liberalerna att regeringen ger ett nytt uppdrag. Det senaste är , och utvecklingen går åt fel håll. De kontakter vi har på säger att hoten och våldet ökar. Det fysiska våldet ökar i skolan, och vi ser inga tecken på att detta inte skulle innebära att problemen ökar. Vi menar att skollagen måste förtydligas i kapitel 5 när det gäller befogenheterna. Detta har vi krävt – omgående och återkommande – . Särskild debatt om bristande trygghet i skolan Jag vill också ta upp kapitel 6, om kränkningar och kränkthetsbegreppet. Att en elev känner att den har blivit kränkt vid ett ingripande från vuxna i skolan behöver inte betyda att eleven faktiskt har blivit kränkt. Lärarna måste känna trygghet, förtroende och tillit till skollagen och regelverket. Det gäller också att vi har ett samhälle – vuxna, föräldrar, vårdnadshavare och andra – som ser upp till läraryrket. Om vi inte hade haft 40 000 som hade lämnat yrket – och var femte lärare säger att den överväger att lämna läraryrket just på grund av hot och våld – hade vi inte haft någon lärarbrist. Det viktigaste vid sidan av studiero är tillgången på behöriga och utbildade lärare. 33 (V) replik: Jag tror att det ibland är svårt att vara komiker i det här landet när står i talarstolen och pratar om de här frågorna. Liberalerna styr i hälften av kommuner. Liberalerna ligger bakom majoriteten av de skollagar och läroplansändringar som har tillkommit under . Liberalerna är ett av de partier som är anledningen till att vi har ett marknadsexperiment i svensk skola. Elever behandlas som kunder, kunskap och bildning ses som en vara och det är inte alla barns rätt till kunskap utan ett fåtal aktieägares vinster som sätts i främsta rummet. står och pratar om trygghet i skolan. Vilken trygghet har Liberalerna bidragit med till den svenska skolan? Allt det som står och kritiserar just nu är sådant som han själv har varit ansvarig för. 34 (L) replik: Jag och mitt parti var med och bidrog till att lagstiftning ställde samma krav på kommunala skolor som på fristående skolor. Inte minst var vi med och bidrog när det gällde kapitlet om särskilt stöd och extra stöd i form av anpassningar för de elever som har behov av det. Det är dock inte detta som den här debatten handlar om. Den här debatten handlar om att vi har 40 000 lärare som har lämnat yrket, om att anmälningarna till om hot och våld har fördubblats och om att sex av tio lärare avstår från att ingripa mot ordningsstörningar av rädsla för att bli anmälda, bland annat till en funktion som fortfarande stöttar, nämligen Barn- och elevombudet. För övrigt, fru talman, har röstat nej till många av de andra skärpningar som vi har drivit på för och velat se när det gäller omplacering och avstängning. 35 (V) replik: Samma lärare som pratar om ber i kommun efter kommun Liberalerna att sluta skära ned på skolan. Samma skolpersonal som ser otryggheten och känner den på sin arbetsplats vill få bort Liberalerna från makten så fort som möjligt för att det återigen ska göras satsningar på skolan i stället för nedskärningar. De vill få bort Liberalerna så att vi kan avskaffa den marknadslogik som skapar otrygghet i den svenska skolan. Särskild debatt om bristande trygghet i skolan Det som Liberalerna – tyvärr tillsammans med regeringen – presenterar som svar är mobilförbud och en rad andra meningslösa lagändringar som inte kommer att leda till någon trygghet. Möjligheten att ha mobilförbud på landets skolor finns redan. Det vi kan konstatera är att Liberalerna är orsaken till att denna debatt behöver existera. är Liberalerna de som har tagit initiativ till att diskutera de problem som de själva har skapat i det här landet. 36 (L) replik: