prot · H909130 · 2022-06-14 00:00:00 — Det justerade protokollet utkommer eller som talmannen bestämmer. Talare som vill göra anmärkningar mot snabbprotokollet ska anmäla detta den tredje vardagen efter sammanträdet. vice talmannen meddelade att (M) avsagt sig uppdraget som suppleant i OSSE-delegationen. Kammaren biföll denna avsägelse. § 2 Anmälan om subsidiaritetsprövningar vice talmannen anmälde att utdrag ur följande protokoll i ärenden om subsidiaritetsprövning av EU-förslag hade kommit in: 2021/22:31 för från justitieutskottet, 2021/22:35 för från civilutskottet och 2021/22:61 för från socialutskottet. § 3 Anmälan om faktapromemoria vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2021/22:FPM101 Nytt direktiv om återvinning av tillgångar och förverkande COM(2022) 245 till justitieutskottet § 4 Ärende för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: COM(2022) 231 till finansutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . § 5 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2021/22:FiU20 Riktlinjer för den ekonomiska politiken 2021/22:FiU30 Årsredovisning för staten 2021 2021/22:UbU33 Ett mer likvärdigt skolval 2021/22:UbU34 Stiftelsen verksamhet och årsredovisning 2021 2021/22:JuU45 om arbete mot den organiserade ekonomiska brottsligheten 2021/22:JuU47 Kompletteringar till EU:s nya gräns‑ och kustbevakningsförordning och förtydliganden i regler om unga lagöverträdare betänkande 2021/22:KU20 1 (M): har granskat att regeringen och statsråden i sin ämbetsutövning har följt grundlagarna och andra lagar och regler som styr regeringsarbetet. ledamöter är alla folkvalda, och vi tillhör alla olika politiska partier. Men granskningen är formell och handlar inte om vad som kan anses vara politiskt önskvärt eller möjligen politiskt klandervärt, utan granskning kan sägas innebära att politiskt ansvar utkrävs på konstitutionell grund. Att det konstitutionella snarare än det politiska perspektivet ska ligga till grund för utskottets granskningsarbete är av central betydelse. Det förpliktar men erbjuder öppningar till samförstånd över partigränser där samförstånd kanske inte alltid råder. I det här betänkandet, KU20, redovisas utskottets granskning av statsrådens tjänsteutövning med anledning av de särskilda anmälningar som har inkommit till utskottet fram till och med januari . De är alltså gjorda av riksdagsledamöter. Granskningen bygger på 35 KU-anmälningar, och utskottet påtalar brister i sammanlagt 14 ärenden. Utskottet är i granskningsbetänkandet enigt utan reservationer. Det är viktigt eftersom det betyder att alla partier står bakom det vi har kommit överens om, och det ger granskningen en extra tyngd än om det är, som det ibland kan vara, partipolitiken som styr ställningstagandena. Men som jag sagt tidigare, fru talman, har vi gjort granskningen på konstitutionella grunder. Innan jag går in på ärendena vill jag passa på att rikta ett stort tack till alla ledamöter i utskottet och ett stort tack till vårt utskottskansli för gott samarbete. Vad utskottet kommit fram till mer i detalj kommer vi under hela debatten att återkomma till under respektive kapitel i betänkandet. Jag tänker inleda med att fokusera på den del av granskningen som rör regeringens hantering av coronapandemin. Hanteringen av pandemin granskades , alltså , av . De slutsatserna redovisades , och de pekade på en rad brister i regeringens hantering. Också i årets granskning har utskottet behandlat flera ärenden om regeringens hantering av coronapandemin. Utskottet konstaterar även i den här granskningen att det finns brister. Vi påtalar brister både i regeringens krishantering och i regeringens agerande gentemot , och jag kommer att lyfta fram dessa två ärenden och slutsatserna i korthet. Det första ärendet handlar alltså om regeringens krishanteringsorganisation. Här konstaterar utskottet att gruppen för strategisk samordning, GSS, har varit helt central i krishantering under pandemin. Men när det gäller ministrarnas förhållanden till gruppen, GSS, har det enligt utskottet funnits otydligheter. Vår slutsats, fru talman, är att GSS borde ha haft en tydligare koppling till statsrådsnivån. Med tanke på den betydelse som GSS kom att ha är det tveksamt om det varit lämpligt att den statssekreterare som har lett GSS inte verkar ha varit underställd någon minister. En sådan ordning riskerar att leda till ett för stort avstånd mellan GSS och olika ministrar. Granskningen visar också att någon särskild grupp för närmast berörda ministrar inrättades inte under pandemin, men det har gjorts tidigare i samband med kris. Förutsättningarna för att samordna en strategisk hantering inom regeringen hade kunnat förbättras om en grupp för berörda ministrar hade inrättats. Även dokumentationen inom ramen för krishanteringen har granskats. Utskottet skriver i betänkandet att den knappa dokumentation som gjordes enligt utskottet inte var till fyllest. Det betyder alltså inte tillräcklig. Sammantaget konstaterar utskottet att det har funnits otydligheter och brister i regeringens krishanteringsorganisation. Det andra ärendet jag vill lyfta fram är regeringens agerande gentemot . Huvudfrågan i granskningen har varit hur regeringen och har agerat gentemot , vars uppgift bland annat har varit att utvärdera hur krisorganisationen inom har fungerat under pandemin. Granskningen visar att inte i tillräcklig utsträckning har bidragit med underlag till . Utskottet har ansett att hade kunnat bistå kommissionen mer aktivt med att försöka identifiera uppgifter som kunde vara relevanta och därmed underlättat för kommissionen. Utskottet menar att det inom borde ha funnits en förståelse för vilka slags handlingar som kunde vara intressanta för kommissionen och att det borde ha varit en självklarhet att kommissionen skulle kunna ta del av dessa handlingar. Genom kontakter mellan och hade även missförstånd och oklarheter i samband med kommissionens förfrågningar kunnat undvikas. Utskottet vill understryka att det är kommissionen själv som bedömer vilka uppgifter som behövs för att fullgöra uppgiften. Det är alltså inte regeringen som ska bedöma vad som är relevant för en oberoende kommission. Sammantaget konstaterar utskottet också i detta ärende att regeringen har brustit. borde i större utsträckning ha bistått på olika sätt. För den bristen ansvarar regeringen och ytterst statsminister . Utskottets granskning har även omfattat ett stort antal anmälningar som inte rör coronahanteringen. De kommer som sagt i de påföljande debatterna att gås igenom var och en för sig. Men jag vill i mitt inledningsanförande också lyfta fram den granskning vi har gjort av uttalande när hon presenterade statsråden i den nya regeringen vid en pressträff. En förundersökning hade då inletts mot ett statsråd, och det visste den tillträdande statsministern om. Utskottet konstaterar att statsministern borde ha undvikit att uttala sig på det sätt hon gjorde då det riskerade myndigheters och domstolars självständighet. Dessutom riskerar ett sådant uttalande att blanda samman den politiska och dömande makten, vilket är olämpligt. Här pekar KU på att det är en brist. Ett annat granskningsärende där utskottet konstaterar brister handlar om evakueringen av tolkar och andra lokalanställda från . Granskningen visar att deltog i diskussioner med och ambassaden i först . Såvitt utskottet kan bedöma stod det fritt att ta upp frågor om tolkar och andra lokalanställda med tidigare än vad som faktiskt skedde. Inom ramen för det här ärendet har KU också granskat uttalande om förenligheten med grundlagen att agera för tolkarna och om antalet personer som skulle kunna komma i fråga för att få skydd i med stöd av kvotflyktingsystemet. Sammantaget anser utskottet att uttalande inte gav en rättvisande bild vare sig av de konstitutionella förutsättningarna eller av omfattningen av en möjlig evakuering. I årets granskning konstaterar utskottet alltså brister i flera ärenden som rör justitie- och migrationsminister . Det finns ytterligare ett missvisande uttalande som handlar om antalet avhopp från kriminella gäng i , och det var inte korrekt. Med detta anmäler jag å vägnar resultatet av den granskning som redovisas i vårt betänkande enligt 13 kap. 2 § regeringsformen. 2 HANS (S): granskar statsrådens tjänsteutövning utifrån de anmälningar som kommit in från ledamöter. Det är en hörnsten i den parlamentariska kontroll som vi i har över den exekutiva makten. Arbetet leder fram till ett granskningsbetänkande, och det är detta betänkande vi har samlats här för att debattera. Jag vill till att börja med konstatera att det är bra att KU återigen kan presentera ett enigt granskningsbetänkande. Det är ett viktigt sätt att upprätthålla trovärdigheten och digniteten i det arbete som görs i en annars politiskt konfliktfylld miljö, inte minst ett valår som detta. För detta vill jag tacka ledamöterna i utskottet. Jag vill också tacka vårt kansli för den hjälp vi fått i framarbetandet av betänkandet. En naturlig följd av utformningen av granskningsarbetet där anmälda statsråd granskas är att KU i vissa fall påpekar brister i regeringens eller enskilda statsråds agerande. Inte minst är detta det som renderar mest uppmärksamhet i medier och hos allmänheten. Jag vill ändå lyfta fram det viktiga arbete som KU gör med att på ett konstruktivt sätt uppmärksamma hur god handläggning ska se ut samt hur lagar och regler bör tillämpas för att brister inte ska uppkomma . Det är den goda revisorns roll. Jag vill nu gå igenom några delar och några övergripande reflektioner från årets granskning. Mina kollegor kommer att gå in mer i detalj i de kommande delarna av debatten. En inte oväsentlig del av granskningen har återigen varit ärenden som på olika sätt berör hanteringen av coronapandemin. Denna pandemi är en av de största utmaningar vi sett i modern tid – en med långtgående konsekvenser för hälsa och ekonomi. Den ställde också vår statsledning, våra myndigheter och våra institutioner inför en utmaning som inte är lätt att hitta en rimlig jämförelse till i längd och omfattning . I ett ärende har granskat regeringens organisation för krishantering och särskilt den roll som gruppen för strategisk samordning, GSS, har haft. Denna grupp, i huvudsak bestående av statssekreterare från berörda departement, har enligt KU haft en delvis otydlig politisk koppling. Här betonar KU att den nya ordning som inrättats, där statsministerns och inte inrikesministerns statssekreterare leder GSS arbete, väntas ge den ökade tydlighet som utskottet efterfrågar. Funktionen GSS som sträcker sig har den funnits inte fört minnesanteckningar, då inga beslut har fattats i denna grupp utan den i huvudsak varit till för just strategisk samordning. Trots det menar KU att GSS borde ha fört minnesanteckningar, då gruppen kom att spela en viktig roll i krisarbetet. KU välkomnar att statsministerns statssekreterare har inrättat en sådan funktion i GSS arbete. Sammanfattningsvis kan man konstatera att KU inte funnit något som påverkat själva pandemihanteringen negativt. Bristerna har gällt ansvarsförhållanden och dokumentation, och dessa brister bör nu vara åtgärdade. har också granskat regeringens agerande gentemot . Regeringen tillsatte och gav den vida mandat att granska hanteringen av pandemin. Ändå kan KU konstatera att det i delar har funnits brister när det gäller kommunikation med kommissionen och utlämning av dokumentation till densamma. Det har inte, som ibland hävdats, inneburit att kommissionen inte fått del av all den dokumentation som funnits och efterfrågats, men dokumentationen kom kommissionen till handa senare än önskvärt och ibland först efter påstötningar. kunde ha varit mer behjälpligt i att identifiera relevant information, och i det ligger KU:s kritik. Ett av de viktigaste granskningsärendena för framtiden är ett där KU inte funnit någon brist i de anmälda ministrarnas agerande. Det handlar om två statsministrars agerande i när givit ett mandat med så kallad falsk majoritet, det vill säga att en majoritet av ledamöter har en åsikt som inte kan förväntas återspegla majoritetsförhållandena i kammare. Här konstateras att regeringen agerar i EU-sammanhang under parlamentariskt ansvar och har en viss möjlighet att avvika från mandat, som i strikt konstitutionell mening inte är bindande, om goda skäl föreligger. Att EU-nämndens mandat inte återspeglar åsiktsförhållandena i kan vara ett sådant skäl. Att regeringen agerar under parlamentariskt ansvar är nyckelfrasen här. Utskottet har , liksom tidigare, granskat uttalanden från statsråd. De kan ha gjorts i här i kammaren, till medier eller – som blir allt vanligare – i sociala medier. I flera av de anmälda fallen har vi konstaterat att brist inte förekommit, men det finns också fall där vi har synpunkter. Grovt kan uttalandena delas in i två kategorier. I den ena har statsråd uttalat sig på ett sätt som kan tolkas som att de kommenterar rättsprocesser, hur regeringen fullgör förvaltningsuppgifter och även relationen till public service. Här är KU väldigt noga, och det finns en röd linje som inte ska överträdas. Det är viktigt för förtroendet för rättsväsendet, regeringens saklighet vid myndighetsutövning och public services självständighet att det armlängds avstånd som förväntas hållas också hålls. Den andra kategorin handlar mer om att sakförhållanden inte återges på ett sätt som ger en helt rättvisande bild. Det är viktigt och välkommet att statsråd deltar i den politiska debatten, men det är rimligt att ställa höga krav på saklighet. I dagens medialiserade samhälle, där statsråd förväntas uttala sig och om allt möjligt, kan vi nog förvänta oss att KU även kommer att få anledning att oavsett regering peka på denna typ av brister. Under de senaste mandatperioderna har KU kunnat lämna i huvudsak eniga granskningsbetänkanden. Det har skett i ett parlamentariskt rörigt läge. Om vi efter valet hamnar i situationen att det finns ett mer tydligt politiskt underlag för en regering kommer det att ställa höga krav på den kommande majoriteten att upprätthålla denna tradition och inte friskriva en regering med enkel majoritet i . Med de orden vill jag tacka alla för gott samarbete och önska alla en trevlig sommar. 3 (SD): I och med detta hålls den sista granskningsdebatten för . Jag vill därför tacka såväl mina kollegor i utskottet som utskottets tjänstemän för mycket gott samarbete under de gångna fyra åren. har inte varit som andra. Den började utan regering och fortsatte med pandemi , och under pågående krig i vårt närområde behandlas en gemensam svensk-finsk Natoansökan. Mycket har hänt, och sannolikt kommer än mer att hända. Trots dessa allvarliga omständigheter har KU:s arbete i stort kunnat bedrivas under de vanliga formerna, och den parlamentariska enheten har varit god. Detta är ett gott betyg inte bara åt arbete utan även åt den svenska parlamentarismen i stort. Ett mindre gott betyg får dock regeringen eftersom KU har skäl att påtala brister i 14 av 35 anmälningar. Vi kommer att återkomma till dessa senare under debatten, men jag vill ta tillfället i akt att komma med några allmänna reflektioner. KU har fortsatt sin granskning av regeringens arbete under coronapandemin. Regeringens dokumentation och relation till coronapandemin och arbetet i gruppen för strategisk samordning, även kallad GSS, är områden där KU har funnit skäl att lämna synpunkter och påtala brister. I sammanhanget vill jag poängtera att KU även fann att regeringens arbete hade varit behäftat med brister. Det är naturligtvis inte bra. Ett annat område som KU finner skäl att ha synpunkter på är statsrådens tjänsteutövning, det vill säga områden där KU inte huvudsakligen granskar regeringens kollektiva beslutsfattande. Här finns att lämna mot en rad olika statsråd: , , och inte minst statsministern själv. Vissa av dem jag nu har nämnt har dessutom varit statsråd , och KU får ständigt skäl att återkomma till dem, vilket är mycket tråkigt. Men det kommer vi att diskutera mer under kommande debatt. 4 PER SCHÖLDBERG (C): blir det granskningsdebatt, en ganska lång sådan. Jag vill inleda med att säga att vi lever i av oro och prövningar. Världen ser inte längre ut som när jag gick i mellanstadiet och fick titta på under skoltid. Med det som utgångspunkt är det centralt att vi vårdar och utvecklar de demokratiska institutioner vi har byggt upp. Vi har en maktfördelning mellan den dömande, kontrollerande och exekutiva makten. För att den maktfördelningen ska fungera är det väldigt viktigt att rågången mellan dem upprätthålls. Det är bland annat det som tittar på i sina granskningar. KU:s granskningar syftar till att kontrollera hur regeringen och myndigheterna sköter sitt arbete. kontrollmakt är en av viktigaste uppgifter och utövas på olika sätt. Den utövas av , vars uppgift är att granska vad statens och därmed skattebetalarnas pengar går till och dess effektivitet. Och bevakar varje människas rätt att bli behandlad enligt våra lagar. Kontrollmakten utövas också av enskilda ledamöter av denna kammare genom interpellationer och frågor. Och har det uttalade uppdraget att granska att regeringen och de enskilda statsråden följer lagar och regelverk. I årets granskning av regeringen har vi i KU hanterat 35 granskningsärenden, där flera ärenden har innehållit flera anmälningar. Vi har haft 8 utfrågningsärenden där 11 personer har utfrågats. Jag har också räknat till ett 25-tal beredningstillfällen för att vi ska kunna lämna vårt betänkande. Jag konstaterar, precis som har sagts här tidigare, att vi är eniga i utskottet. Från sida delar vi upp den här debatten. KU:s betänkande är indelat i fyra kapitel. Jag tar Inledning, Handläggning av regeringsärenden m.m. och Statsråds tjänsteutövning: uttalanden. Min kollega av regeringsärenden m.m., Statsråds tjänsteutövning: vissa ärenden och även Statsråds tjänsteutövning: uttalanden. Vad gäller regeringens och statsrådens utövande av sin makt granskas vad som de facto har gjorts men också vad som inte har gjorts eller som kunde ha gjorts tidigare. Tidsaxlarna är viktiga i vårt granskningsarbete. Pusslet med att få ihop rätt kronologi ger ytterligare klarhet i vad som har hänt. I fråga om flera av anmälningarna kan vi konstatera att regeringen av olika skäl har dröjt med beslut, besked eller handlingar. Det ligger i granskningens natur att vi går igenom den styrning och ledning som regeringen utövar gentemot myndigheter men även uppgiftslämnande och dialog med andra instanser, till exempel . Eftersom KU:s granskningar i efterhand går igenom vad som har hänt ligger det nära till hands att vara efterklok. Men för del handlar granskningarna om att, utifrån de anmälningar som har inkommit, bland annat utröna vad som har hänt i sak. Men det handlar också om att dra slutsatser och lärdomar . I vissa ärenden har det vid första anblicken varit omständigheter som kunde te sig anmärkningsvärda. Men i efterföljande beredning har uppgifter inkommit som förklarar vad som hänt och som innebär att frågan som vid första anblicken sågs som anmärkningsvärd egentligen hade en logisk förklaring. Det är en lärdom jag drar av det här betänkandet. Slutsatsen är att man ska tålmodigt och systematiskt arbeta igenom fråga för fråga och sedan, när pusslet är lagt, komma till ett ställningstagande. För del är det viktigt att vi lägger oss vinn om att hålla oss till det som har framkommit, till det som vi vet och till det som är belagt eller påvisat och att motstå frestelsen att spekulera eller insinuera. Vi lever i då information är maktmedel, och vi som medborgare och riksdagsledamöter utsätts för information vars hållbarhet kan vara svår att avgöra. Informationspåverkan är påtaglig. Vi måste möta detta med hjälp av fakta och analys. Vi återkommer som sagt med synpunkter i fråga om enskilda ärenden i den fortsatta debatten. I denna inledande del vill jag passa på att tacka presidiet, kollegorna och det utomordentligt skickliga kansliet för ett gott arbete, som faktiskt har skett under mer normala omständigheter än . 5 (V): Vårens stora arbete för KU är avslutat, och vi lämnar över vårt granskningsbetänkande till . Det arbetet hade förstås inte varit möjligt utan vårt fantastiska kansli. Ett stort tack till er för det jobb ni har gjort! Som vi har hört tidigare är det många olika sorters frågor som berörs. Och det är kanske inte de granskningar som röner mest uppmärksamhet som kommer att få störst betydelse . En viktig fråga som har varit uppe är regeringens förhållande till och . Regeringen ska samråda med inför rådsmöten i . Men regeringen är inte ålagd att alltid följa ställningstaganden, även om det är brukligt att man gör det. KU har pekat på att det är en speciell situation när inte har samma politiska majoritet som som helhet har. När regeringen företräder är det snarare rimligt att tänka sig att det är majoritetsuppfattning som företräds. Det är en sak som kan läggas in i bedömningen av hur man gör i förhållande till det säger. KU har också konstaterat att det är upp till regeringen att avgöra på vilket sätt den bäst företräder svenska intressen. Det är inte givet att det sker genom att lyfta upp frågor på ministerrådet som inte finns med på dagordningen, även om skulle tycka att det är en fråga som bör diskuteras och kanske till och med borde finnas med på dagordningen. Det är en fråga som regeringen måste hantera. En annan viktig principiell fråga som vi har uppe på olika sätt handlar om utlämnande av handlingar. Utskottet konstaterar att det inte är regeringen som avgör om begärda handlingar är av värde för den som begär ut dem. Det är den som begär ut handlingen som avgör om den vill ha den eller inte. I det här fallet har det varit uppe i samband med att vi har granskat kontakterna mellan regeringen och . Som har sagts tidigare kommer det ärendet att tas upp i sak senare under debatten. Precis som att regeringen inte avgör om en begärd handling är av värde eller inte för den som har begärt ut den är det inte heller upp till en minister att avgöra om KU tycker att de brister som KU har funnit är allvarliga eller inte. Det är KU självt som avgör om bristerna är allvarliga. De flesta som lyssnar vet nog att KU har haft synpunkter på justitie- och inrikesminister uttalanden. Uttalandenas innehåll i sak och de brister som KU har funnit återkommer vi till . Men efter KU:s kritik har ministern uttalat sig om hur KU arbetar och om vad KU menar är allvarliga brister eller inte. Det verkar alltså finnas ett behov av att vara lite tydlig med hur KU jobbar. Det är uppenbart att arbetssättet har förändrats , när ministern själv satt i KU. Nuvarande KU gör inte en värdering av vilken typ av brister som är allvarliga utifrån om de gäller till exempel uttalanden, bristande styrning eller något annat som åligger regeringen att sköta. Ett uttalande kan mycket väl bedömas som allvarligt om det till exempel gäller yttranden om pågående rättsfall, som kan tolkas som styrning av myndighet eller som är klart missvisande och innehåller felaktiga fakta i en aktuell fråga som är föremål för debatt. Det är inte heller så att KU ber statsråd komma till utskottet för att svara på frågor beroende på om det är ett allvarligt misstag som har begåtts eller inte. Nuvarande KU kallar statsråd när det behövs för att kunna göra en bedömning av frågan. Det kan alltså vara så att allvarliga felaktigheter är uppenbara redan från början, utifrån de svar som har gett på frågor som utskottet har ställt. Då kallar KU inga statsråd till utfrågning eftersom det inte behövs för att utskottet ska kunna uttala sig. KU har tillräckligt mycket att göra ändå utan att hålla offentliga utfrågningar i onödan. När det gäller just uttalanden är det ofta ganska tydligt vad som har sagts och vad som inte har sagts. Sådant går ofta bra att bedöma utan att hålla en utfrågning. Så har det varit .