prot · H909130 · 2022-06-14 00:00:00 — KU ser därför positivt på att rutinen att föra minnesanteckningar vid gruppens möten infördes i början av innevarande år i samband med att statsministerns statssekreterare tog över ansvaret för GSS. KU har också granskat regeringens agerande i förhållande till , den kommission som på regeringens uppdrag utvärderade bland andra regeringens och myndigheternas agerande under coronapandemin. Av granskningen framgår att och har haft olika uppfattningar om vilka uppgifter kommissionen haft tillgång till och vilken relevans de haft för kommissionens arbete. KU understryker hur viktigt det är att och en har kontakt med varandra så att kommissionen kan fullfölja sitt uppdrag. finns rimligen redan på förhand en förståelse för vilka slags handlingar och uppgifter som kan vara intressanta för en kommission med uppdraget att utvärdera regeringens och agerande i en viss fråga eller . Det bör då vara självklart för att verka för att kommissionen ska kunna ta del av de handlingarna och uppgifterna. På utfrågningen av ordförande uppgav han att det gick förtvivlat långsamt att få ut en del uppgifter från . Av granskningen framkommer att har bidragit med underlag till men att det inte har skett i tillräcklig utsträckning. KU bedömer att hade kunnat hjälpa kommissionen mer aktivt med att försöka identifiera uppgifter som kunde tänkas vara av intresse och på så vis underlättat för kommissionen. Genom tidiga kontakter om bland annat krisorganisationen inom och befintlig dokumentation hade även missförstånd och oklarheter i samband med kommissionens förfrågningar delvis kunnat undvikas. KU understryker också att det måste vara upp till en själv att bedöma om de uppgifter som förfogar över behövs för att kommissionen ska kunna fullgöra sitt utredningsuppdrag. Det utesluter givetvis inte att också lämnar sin uppfattning om vilket värde uppgifterna har för granskningen. Ett tredje ärende där KU pekat på brister i handläggningen och som jag vill lyfta fram rör evakueringen av tolkar och andra lokalanställda från . Ärendet är ett av två ärenden i årets granskning som rör brister i statsrådet tjänsteutövning. Själva granskningen handlade som sagt om evakueringen av tolkar och andra lokalanställda från i samband med att talibanerna tog över makten i landet . Ett uttalande som justitie- och migrationsminister , Socialdemokraterna, gjorde gällde om det skulle vara förenligt med grundlagen att agera för tolkarna. Justitie- och migrationsministern gjorde också ett uttalande om antalet personer som skulle kunna komma i fråga för asyl i om systemet med kvotflyktingar skulle användas. KU anser att uttalandena inte gav en rättvisande bild. Det gäller både förutsättningarna i grundlag för regeringen att agera för tolkarna och omfattningen av en eventuell evakuering. I stället för en personkrets om 10 000 personer som statsrådet spekulerade i innebar det av statsrådet diskuterade förslaget i själva verket en personkrets om 69 personer. Jag är medveten om att kollegan uppgav siffran 66. Låt vara hur det vill med vårt minne – det är hursomhelst en avsevärd skillnad på cirka 70 personer och 10 000 personer. Det är enligt KU angeläget att en ministers uttalanden ger en så fullständig bild som möjligt av relevanta omständigheter. Statsrådet tjänsteutövning har onekligen uppmärksammats mycket , och KU:s granskning av honom under hela mandatperioden förtjänar därför att kommenteras. Under den gångna mandatperioden har KU i sammanlagt sju ärenden, om jag räknat rätt, funnit brister i statsrådets tjänsteutövning. Det har mestadels handlat om uttalanden som varit dåligt underbyggda eller inte fullt ut rättvisande, som det heter på KU-prosa. Det har också handlat om sena svar på frågeinstrument och därmed om förutsättningarna för denna kammare, denna riksdag, dessa ledamöter och främsta företrädare att utöva sin kontrollmakt. ansåg i förra veckans misstroendeomröstning, och gör givetvis så ännu, att dessa brister sammantaget inte var av sådan art att de kunde motivera utlösandet av skarpaste vapen: misstroendeförklaring. Men att tjänsteutövning i dessa avseenden har förbättringspotential står klart, och förutsätter att statsrådet framgent vinnlägger sig om att agera korrekt och sakligt. 18 (V): I denna del behandlas anmälningar som rör handläggningen av vissa regeringsärenden. Det kan låta lite tråkigt, men det är också alldeles, alldeles underbart . Det tyckte i alla fall uppenbarligen mina kollegor i utskottet. Även är det flera ärenden som berör hanteringen av coronapandemin på olika sätt, och utskottet understryker återigen vikten av att regeringen inhämtar underlag och uppdaterade lägesbilder inför den avvägning av proportionalitet som måste göras när man överväger åtgärder som innebär en inskränkning i våra fri- och rättigheter – något som ju varit extra angeläget under pandemin. Precis som sa har vi följt coronapandemin i olika skeden, och har vi också granskat regeringens krishanteringsorganisation och särskilt tittat på den roll som gruppen för strategisk samordning, GSS, har haft. Vi konstaterar att det har funnits otydligheter i GSS roll och en viss oklarhet om vilket statsråd ansvarig statssekreterare egentligen lydde under. Vi välkomnar därför att ansvaret numera har klargjorts och att kansliet för krishantering har flyttats till Statsrådsberedningen. Med tanke på den roll GSS kom att få har en stor del av vår granskning och våra utfrågningar kretsat kring att försöka reda ut och förstå GSS roll, men det har inte alltid varit lätt. KU har framhållit vikten av dokumentation, särskilt i samband med krishantering, både för att man ska veta vad man kommit överens om under krisen och för att man ska kunna granska det i efterhand och dra lärdomar för framtiden. Den dokumentation som förekom har inte varit tillfyllest, som KU kallar det. Med tanke på den centrala roll GSS kom att ha hade det funnits skäl att föra minnesanteckningar från mötena. Det är därför positivt att GSS numera infört denna rutin. Vi har också granskat förhållandet mellan och , och det har också delvis haft koppling till dokumentation och GSS. Det mest anmärkningsvärda är nog att i ett första skede inte velat lämna ut efterfrågade handlingar till eftersom man ansåg att de inte skulle ge en fullt ut rättvisande bild. Det måste dock vara upp till en själv att bedöma huruvida de uppgifter som förfogar över behövs för att kommissionen ska kunna fullgöra sitt uppdrag. Genom tidiga kontakter mellan kommissionen och hade kanske en del missförstånd och oklarheter kunnat undvikas. Då hade kanske också kunnat bistå kommissionen mer aktivt och underlättat dess arbete. I stället blev det delvis en följetong i medierna. Jag vill avslutningsvis ta upp granskningen av evakueringen av tolkar och andra lokalanställda från . Jag behöver inte gå in på detaljer eftersom andra kollegor redan gjort det. I medierna har det främst handlat om justitie- och migrationsministerns uttalanden i samband med detta, och ett enigt utskott anser att dessa uttalanden inte gav en rättvisande bild av vare sig de i sammanhanget relevanta konstitutionella förutsättningarna eller omfattningen av en eventuell evakuering. Enligt utskottet är det angeläget att statsråds uttalanden ger en så fullständig bild som möjligt av relevanta omständigheter. Men även utifrån den kunskap som utskottet kan bedöma hade varit oförhindrat att agera och ta upp frågor om evakuering av tolkar och andra lokalanställda tidigare än vad som skedde. Det är tyvärr en brist. Jag vill tacka kansliet och mina kollegor i utskottet. 19 SKÅNBERG (KD): Under rubriken i regeringens handläggning och statsrådens agerande vill jag lyfta upp tre frågor. Den första är regeringens krishanteringsorganisation under coronapandemin. Vi har granskat regeringens organisation för krishantering under pandemin. Vid större händelser och kriser som berör flera departementet är det nödvändigt att det finns en samordnande funktion inom . Den rollen har gruppen för strategisk samordning, GSS, haft. GSS har varit central i krishantering under pandemin, med stöd av kansliet för krishantering. När det gäller ministrarnas förhållande till GSS har det enligt KU funnits otydligheter. Med tanke på den betydelse som GSS kom att ha är det tveksamt om var lämpligt att den statssekreterare som ledde GSS inte verkar ha varit underställd någon minister. En sådan ordning riskerar att leda till ett alltför stort avstånd mellan GSS och olika ministrar. Det är svårt att se att någon annan än statsministern kan ha ansvaret på statsrådsnivå för den samordnande funktionen i krishantering. Att ansvaret att leda GSS flyttades från inrikesministerns statssekreterare till statsministerns statssekreterare kan enligt vårt betänkande därför förväntas ge bättre förutsättningar i det avseendet. Granskningen visar också att någon särskild grupp för närmast berörda ministrar inte har inrättats under pandemin. Detta har skett tidigare när det har varit kriser. Det kan diskuteras om förutsättningarna för en samordnad och strategisk hantering inom regeringen hade kunnat förbättras om en grupp för berörda ministrar, motsvarande den sammansättning som fanns i GSS, hade inrättats. Även dokumentationen inom ramen för krishanteringen har granskats. Den dokumentation som framkommit var inte tillräcklig, utan minnesanteckningar borde ha förts vid GSS möten mot bakgrund av den betydelse som GSS kom att få. Som KU tidigare framhållit är dokumentation i samband med krishantering värdefull och nödvändig, dels internt för att säkerställa att det inte uppstår osäkerhet om vad man kommit fram till vid ett möte och för att snabbt kunna vidarebefordra information från mötet, dels för att i ett senare skede underlätta granskning av händelseförloppet, eller som , kommissionens och KU:s granskning. KU ser därför positivt på att rutinen att föra minnesanteckningar vid gruppens möten infördes i början av innevarande år i samband med att statsministerns statssekreterare tog över ledningen av GSS. Det var bra. Jag vill säga något om regeringens agerande i förhållande till , den kommission som på regeringens uppdrag utvärderade bland annat regeringens och myndigheternas agerande under coronapandemin. Av vår granskning framgår att och har haft olika uppfattningar om vilka uppgifter kommissionen haft tillgång till och vilken relevans de haft för kommissionens arbete. KU understryker därför hur viktigt det är att och en har kontakt med varandra så att kommissionen kan fullgöra sitt uppdrag. Det bör vara självklart i att verka för att kommissionen ska kunna ta del av de handlingar och uppgifter som den behöver. Av granskningen framkommer att har bidragit med underlag till men att det inte har skett i tillräcklig utsträckning. Vi understryker att det måste vara upp till en att själv bedöma om de uppgifter som förfogar över behövs för att kommissionen ska kunna fullgöra sitt utredningsuppdrag. Jag vill också säga några ord om evakueringen av tolkar och andra lokalanställda från . Vår granskning där har funnit brister i regeringens hantering. En evakuering förutsatte att medverkade, och deltog i diskussioner med och ambassaden i . Vi gör bedömningen att hade varit oförhindrat att tidigare än vad som skedde ta upp frågor om tolkar och andra lokalanställda med . Här kommer vi in på ett par uttalanden av ministrar. Ett uttalande gjordes av justitie- och migrationsminister , som gjorde gällde om det kunde vara förenligt med grundlagen att agera för tolkarna. När en justitieminister uttalar sig om grundlagen förväntar vi oss alla en större saklighet än vad som då var vid handen. Det blev inte bra. Justitie- och migrationsministern gjorde också ett uttalande om antalet personer som skulle kunna komma i fråga för asyl i om systemet med kvotflyktingar skulle användas. Han använde siffran 10 000, men när vi räknade på fingrarna kom vi inte upp till mer än ett sextiotal. Det är, som redan har påpekats, en viss differens. Vi anser och menar på goda grunder att uttalandena inte gav en rättvisande bild. Detta gäller både förutsättningarna i grundlagen för regeringen att agera för tolkarna och omfattningen av en eventuell evakuering. KU säger på sitt speciella språk att det enligt KU är angeläget att en ministers ”uttalanden ger en så fullständig bild som möjligt av relevanta omständigheter”. Vi förväntar oss att ministern i fråga lyssnar på detta. 20 (L): Vad gäller anmälan till om regeringens krishantering under coronapandemin och dokumentationen av densamma kommer jag också att beröra dessa delar. Det är viktigt med de slutsatser som har landat i. har haft i uppdrag att bland annat utvärdera hur krisorganisationen inom har fungerat. KU:s granskning tar inte ställning till de bedömningar som gjorts av . Utskottet har i sin granskning särskilt uppmärksammat det som tidigare talare har varit inne på: gruppen för strategisk samordning, GSS, som finns inom . Fram till leddes gruppen av en statssekreterare vid . leds den av en statssekreterare vid . Enligt utskottet är ett väl fungerande regeringskansli en viktig förutsättning för att regeringen ska kunna hantera en kris. Vid större händelser och kriser som berör flera departement är det också nödvändigt att det finns en samordnande funktion inom . Under pågående granskning har det skett förändringar. Ansvaret för att leda GSS har flyttats från inrikesministerns statssekreterare till statsministerns statssekreterare, och kansliet för krishantering har flyttats från till Statsrådsberedningen. Detta kan enligt utskottet förväntas ge bättre förutsättningar. fördes inte några minnesanteckningar vid mötena i GSS. Utskottet anser att detta inte är till fyllest. Utskottet ser positivt på att det i samband med att statsministerns statssekreterare under början av innevarande år tog över ledningen av GSS infördes en rutin att föra minnesanteckningar vid gruppens möten. På KU-språk kan detta tolkas som något positivt. En del i granskningen avser tillgång till de handlingar och uppgifter inom som kommissionen ansett sig behöva. Utskottet vill framhålla betydelsen av att värna en kommissions integritet och objektivitet samt slå vakt om dess självständighet i förhållande till regeringen och . När en kommission tillsätts med uppdrag att granska regeringens och agerande är det givetvis viktigt att kommissionen ges goda förutsättningar att i praktiken genomföra sitt uppdrag. Sammantaget anser utskottet att i större utsträckning borde ha bistått för att underlätta genomlysningen av regeringens och arbete under pandemin. Utskottet understryker att det måste vara upp till en själv att bedöma huruvida de uppgifter som förfogar över behövs för att kommissionen ska kunna fullgöra sitt uppdrag. Även jag vill kommentera anmälan som rör tolkarna i . Statsrådet angav att regeringen inte hade möjlighet att få till stånd en lösning och att det skulle vara ett brott mot grundlagen om regeringen agerade för tolkarna. Granskningen avsåg även ett annat uttalande av om att tillämpningen av kvotflyktingsystemet skulle innebära att upp till 10 000 personer beviljades asyl. Efter att meddelat att de återstående amerikanska soldaterna skulle lämna försämrades säkerhetsläget i till följd av talibanernas offensiv och snabba övertagande av landet . Granskningen visar att deltog i diskussioner med och ambassaden i . Såvitt utskottet kan bedöma hade varit oförhindrat att ta upp frågor om tolkar och andra lokalanställda med tidigare än vad som skedde. Sammantaget anser utskottet att statsrådet uttalanden inte gav en rättvisande bild av vare sig de i sammanhanget relevanta konstitutionella förutsättningarna, det vill säga grundlagsfrågan, eller omfattningen av en eventuell evakuering. Det är angeläget att statsrådsuttalanden ger en så fullständig bild som möjligt av relevanta omständigheter. 21 (MP): Jag vill inleda med att säga några ord om regeringens hantering av coronapandemin. var det ytterst få som kände till att det hade börjat röra på sig vad gällde en smittsam sjukdom i . stängde världen ned. Med olika mått och steg, beroende på samhällets struktur, landets styrelseskick, hur smittspridningen såg ut just där och beroende på vilken kunskap man hade om smittan, vidtog olika länder olika åtgärder. Senast kunde vi höra på Ekonomiekot om hur inflationen i påverkas av den kvarvarande covidsmittan i , vilket påverkar hela världsekonomin. Omfattningen av krishanteringen är nog någonting som vi inte kunde föreställa oss. Regeringens hantering av pandemin – åtgärderna för att begränsa spridningen och åtgärderna för att begränsa effekterna av smittspridningen – har granskats och utvärderats på olika sätt , dels av via anmälningar till , dels av den av regeringen tillsatta , som ju har lämnat sitt slutbetänkande. Två frågor har särskilt uppmärksammats i årets granskning: relationen mellan kommissionen och när det gäller frågorna om utlämnande av handlingar och uppgifter samt regeringens krishanteringsorganisation. Utifrån de principer om transparens och öppenhet som den svenska offentlighetsprincipen innebär och principerna om effektivitet och service, som är en del av den statliga värdegrunden, borde regeringen ha underlättat för kommissionen att få de uppgifter som de behövde för sitt uppdrag. Utskottet noterar att det finns flera sätt för regeringen att göra det utan att riskera att påverka kommissionens självständiga granskning. Något som uppmärksammats en hel del när det gäller utlämnande av handlingar är huruvida kommissionen borde ha fått ta del av enskilda tjänstemäns personliga anteckningar. Jag konstaterar att i de sammanhang som utskottet menar att regeringens hantering brister handlar det inte om den typen av anteckningar som inte förfogar över. Kommissionen förtydligade också under utfrågningen att det inte handlar om att ändra någon praxis kring hur vi ser på den typen av personliga anteckningar, så där har hantering varit korrekt. har också granskat regeringens krishanteringsorganisation, där det under granskningens gång blev tydligt att gruppen för strategisk samordning är varken ett beslutande eller beredande organ utan ett samordnande organ. I enlighet med de principer som finns vad gäller krishantering gäller ansvarsprincipen, alltså att ansvaret för beredning och beslut finns i den ordinarie strukturen för departementen. Det gäller också dokumentation av arbetet. Det har i den allmänna debatten låtit som att inte någonting av regeringens krishanteringsarbete har dokumenterats, men det stämmer inte. Däremot har gruppens möten inte dokumenterats med minnesanteckningar eller formella protokoll, något som kommissionen har förväntat sig och sökt efter. Efter kommissionens kritik för att den här typen av minnesanteckningar eller protokoll inte fördes i GSS har sådan dokumentation initierats. Det är viktigt under själva krishanteringen men även för granskning och utvärdering och för framtida lärande. Vi har också granskat utredningsåtgärder och förvaltningsrättsliga aspekter när det gäller ansökan om slutförvar av använt kärnbränsle. Det kan konstateras att de två ärenden som granskats rör svåra och komplexa frågor. Ärendena sträcker sig över bakåt, och själva sakfrågan är något som har hanterats och kommer att hanteras . Utskottet konstaterar att frågan om utökad mellanlagring och slutförvar av kärnbränsle har hanterats som ett ärende, som slutligen delades upp så att det fattades beslut om att utöka mellanlagret separat. I utskottets utredning framgår att det fanns indikationer på att det skulle bli nödvändigt att dela upp ärendena, alltså utökning av mellanlagret och det separata ärendet om slutförvar, men att man inte hade några faktiska utredningsåtgärder i den riktningen redan då. Det inleddes när Svensk Kärnbränslehantering formellt informerade om behovet av detta . Det gjorde att handläggningen blev snabb med kort remisstid , något som man normalt undviker. Det var först i samband med remitteringen som de berörda kommunerna informerades om detta. Där menar att kommunikationen kunde ha varit bättre än vad som blev fallet och att handläggningen hade kunnat planeras bättre för att undvika den korta remisstiden. Slutligen vill jag också kommentera ärendet om evakuering av tolkar och lokalanställda från . Det kan konstateras att tidigare gett skydd till lokalanställda när insatser i avslutats. Det är alltså fullt görbart, och som ett enigt utskott konstaterat låg det inga hinder i vägen för att göra det igen. Ändå gjordes det inte så snabbt som man hade kunnat förvänta sig. Utskottet konstaterar att ansvarigt statsråd uttalade sig om vilka hinder som fanns för att vidta åtgärder och att det inte gav en rättvisande bild vare sig av de i sammanhanget relevanta konstitutionella förutsättningarna eller omfattningen av en eventuell evakuering. Det får såklart mig och andra att fundera på varför uttalandena gjordes. Men är varken jag eller tankeläsare, och statsrådet avstod från att skingra våra frågetecken när han gavs möjlighet att göra det i skriftliga frågor och svar. Det här är en möjlighet som statsrådet är väl bekant med, eftersom han är något av en stammis i utskottets granskningsarbete. Jag påminner om det jag sa i mitt inledningsanförande. Huvudbudskapet till varje regering är ändå att när ett helt enigt konstitutionsutskott påtalar brister är förväntan från oss folkvalda att utskottets uttalanden tas på största allvar. 22 (M): Regeringens agerande i förhållande till förtjänar några ytterligare ord. Det är också vad jag tänker avsätta min tid till i detta anförande. fick sitt uppdrag efter politiska debatter här i kammaren och i medierna. Den fick slutligen ett mandat från regeringen att granska myndigheter, kommuner, regioner och regeringen. är inte som andra kommittéer eller kommissioner. Den var en i likhet med exempelvis den katastrofkommission som tillsattes efter tsunamikatastrofen 2004. En sådan kommissions integritet, objektivitet och oberoende är extra viktigt. Regeringen beslutade också om sekretessbrytande regler och en särskild förordning som gav kommissionen en möjlighet och myndigheter en skyldighet att utlämna uppgifter till kommissionen som var viktiga för den i sin granskning. Den hävde sekretessregler som gör att kommissionen inte begränsas till att enbart få ut offentliga handlingar, utan den ska kunna få ut alla tillgängliga uppgifter som kommissionen behöver för att fullgöra sitt uppdrag. Allt det ska lämnas ut. På den här punkten har det framkommit i våra utfrågningar och går även att läsa i kommissionens eget slutbetänkande att den inte har haft några som helst problem med att få ut uppgifter och få hjälp av myndigheter som den vänt sig till i sin granskning. Desto fler problem har uppstått i dess kontakter med regeringen. Exempelvis har det framkommit att kommissionen på några punkter inte har fått hjälp med att identifiera vissa relevanta handlingar förrän . Det är efter att debatterna har diskuterats i medierna. Man ska då komma ihåg att kommissionen i den här delen påbörjade sin granskning av krisorganisationen i regeringen . När kommissionen efterfrågade e-post möttes den av nekande svar och av motiveringen att det efterfrågade inte ger en rättvisande eller fullständig bild och därför inte bör vara någonting som den får ut. Tack och lov nöjde sig inte kommissionen med detta, och slutligen kunde den få ta del av e-posttrafiken. Inte heller uppmärksammades kommissionen på att det fanns så kallade annoterade dagordningar från de möten som gruppen för strategisk samordning hade haft. Annoterad dagordning är en dagordning med talepunkter som redogör för vad den som leder mötet kan tänkas säga och ta upp under mötet. Det ger en fingervisning om vad som troligt har diskuterats. Det är en möjlighet som kommissionen får att ställa ytterligare frågor om detta för att säkerställa och få en mer fullständig bild av vad som har avhandlats på mötena för GSS. Både kommission och har ansett att det har varit extra viktigt att utreda vad GSS har arbetat med. Den har haft en central roll.