prot · H909103 · 2022-04-27 00:00:00 — Mänskliga rättigheter är också något som ingår i säkerhetspolitiken. I den europeiska säkerhetsordningen finns mänskliga rättigheter, demokrati, ekonomi och klimat med som viktiga punkter. En av dessa viktiga frågor är mediefrihet. är det den ryska journalisten mördades. tilldelades 2003 för journalistik, demokrati och arbete för mänskliga rättigheter. Men även ett stort antal mindre namnkunniga journalister har mördats i . Kännetecknande för dem alla är att deras dödsfall aldrig har utretts, att dödsorsaken inte har fastställts och att någon rättsprocess inte har ägt rum. Detta är inget annat än övergrepp mot mänskliga rättigheter. Jag vill också, herr talman, nämna att det i antagits en lag om straff för spridande av osanna krigsnyheter, en lag som har direkt bäring på krig mot . Enligt den nya lagstiftningen kan åtalade personer dömas till uppemot fängelse för spridande av falska nyheter om militära operationer. Personer som döms för att ha försökt diskreditera den ryska armén kan dömas till upp till fängelse, herr talman. Den anför att lagstiftningen syftar till att skydda sanningen. Vad som däremot visat sig är att lagstiftningen inte skyddar yttrandefriheten eller mediefriheten. Mediefriheten har blivit snävare. Jag säger detta därför att den ryske oppositionspolitikern arresterades efter att ha kritiserat och kallat honom för mördare i en BBC-intervju. Tilläggas kan att tidigare, 2015 och 2017, har utsatts för förgiftningsförsök när han varit i . Detta är övergrepp mot mänskliga rättigheter. Den nya medielagstiftningen i krymper också det redan minimala utrymmet för civilsamhället. Detta visar sig inte minst i stängningen av organisationen . När duman antog medielagstiftningen ledde detta till självcensur av medier men också till att opposition, intellektuella, den fria tanken och det fria samtalet stoppades och förhindrades. Reportrar utan gränser har under krig mot vid upprepade tillfällen påmint om att attacker mot journalister under det pågående kriget i är ett krigsbrott. Detta har inte hindrat från att fortsätta attackera journalister i och journalister som uttryckt sig kritiskt om Putins krig. Låt mig här nämna att medier har rapporterat om att det i förekommer ryska listor över ledande personer som man planerar att kidnappa för att omvända dem och få dem att samarbeta med . meddelade den ryska regimen att alla journalister som sprider desinformation om och propagerar för kommer att hållas ansvariga och ställas inför en rysk militärtribunal, herr talman. Detta är klara, tydliga övergrepp mot det fria ordet, mot medier, mot journalister och mot den ordning som vi känner och kallar för den europeiska säkerhetsordningen. agerande måste omtalas och göras känt, för övergreppen behöver upphöra. Jag vill också nämna att det ryska agerandet har lett till att flera medier har upphört att rapportera från . De ryska myndigheterna har också blockerat hemsidor för BBC, Facebook och Twitter. Hemsidor och sociala medier som används av många människor är blockerade i . Jag vill också nämna ytterligare en dimension av krig mot , nämligen den pågående bristen på respekt för mänskliga rättigheter vid flera av militära attacker. Det handlar om övergrepp mot civila men också om övergrepp och attacker mot minoriteter, exempelvis den turkiskspråkiga minoriteten urumer i . Ett annat exempel är förstörelsen av den äldre judiska begravningsplatsen i . Ett tredje exempel är attackerna mot minnesmonumenten över Förintelsen i Babij Jar, där tiotusentals judar mördades av nazisterna under . Jag vill nämna ytterligare ett perspektiv när det gäller övergrepp mot mänskliga rättigheter, herr talman. När ekonomi nu har försämrats finns det ett stort antal arbetsmigranter i som har drabbats i många sammanhang. De får inte sina löner eller något stöd i och har svårigheter att återvända till sina hemländer. Jag tänker framför allt på personer från . Detta gör att dessa personer blir extra sårbara, befinner sig i en utsatt situation och löper risk att falla offer för human trafficking. Även detta är något som bör uppmärksammas av omvärlden. För den som vill veta mer om övergrepp mot mänskliga rättigheter i rekommenderar jag läsning av information från , , , Amnesty, Reportrar utan gränser med flera. Jag vill också, herr talman, nämna något om . har gått sedan kom under kinesiskt styre. rapporterade det hur de kinesiska makthavarna systematiskt tvingar tibetanska herdar och bönder att lämna sina marker. Det finns åtskilliga exempel på övergrepp. Det finns också exempel på hur den kinesiske presidenten aktivt arbetar för att sätta tibetaner i så kallade omskolningsläger. Detta är totalt paradoxalt. Om tibetanerna verkligen gynnades av det kinesiska styret skulle inte behöva sätta tibetanerna i någon form av omskolningsläger, för då skulle tibetanerna välkomna det kinesiska styret. Så är inte fallet. Jag vill också säga några ord om den moderata reservationen. Vi anser att band till bör stärkas, speciellt inom områden som forskning och innovation, där är framstående. Men jag vill också understryka att den svenska socialdemokratiska regeringens ensidiga erkännande av 2014 har bidragit till att den svenska relationen med har försvagats. Detta är mycket olyckligt, och jag och anser därför att det bör göras en översyn av hur relationer med ska kunna förbättras. Jag vill också här nämna vad som kan göras för att stärka mänskliga rättigheter. Jag säger detta, herr talman, för att vi under debatten här har tagit upp en stor mängd brott mot mänskliga rättigheter. Det är förfärligt att lyssna till detta. Men vi kan som politiker bidra till att respekten för mänskliga rättigheter ökar. Jag vill till exempel nämna det arbete som görs inom EU och internationellt samarbete. Jag vill också nämna att är aktivt i dessa områden, inte minst riksdag. Detta gör att vi kan bidra. Det är svårt för som enskild nation, men tillsammans med andra kan vi göra mycket. Vi kan använda diplomatiska resurser. Vi kan använda oss av sanktioner. Det finns också utbildningsprogram och riktat bistånd. Men jag vill också nämna civilsamhällets engagemang, som är oerhört viktigt för mänskliga rättigheter. Slutligen vill jag säga att demokrati, marknadsekonomi, transparens, folkrätt, fristående rättssystem och nolltolerans mot korruption samt ansvarsutkrävande av politiker är viktiga grundelement för mänskliga rättigheter. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 14 Återkallelse av uppehållstillstånd som har meddelats av i vissa fall betänkande 2021/22:SfU23 Återkallelse av uppehållstillstånd som har meddelats av i vissa fall (prop. 2021/22:121) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) § 15 Migration, asylpolitik och anhöriginvandring betänkande 2021/22:SfU20 Migration, asylpolitik och anhöriginvandring 95 (M): ska vi debattera migrationsbetänkandet. Låt oss blicka tillbaka till förra helgens upplopp. Förra helgens upplopp är en konsekvens av en alltför stor invandring till under en alltför . Så är det. Det finns de som säger att det handlar om integrationsproblem. En förutsättning för att kunna integrera är att vi har en migration till . Helgens upplopp visade att aldrig har haft kapaciteten eller förmågan att integrera så många människor som har tagit emot. Den som är vän av migration är också en vän av att möjliggöra människors klassresor i . När man har kommit till måste man dock veta att det finns begränsningar även i mottagandet. Så här går det när man i tre decenniers tid av välvilja har velat hjälpa människor i nöd. En stor grupp människor har kommit till och haft asylskäl, och de har fått stanna. Men det finns också en stor grupp som inte har haft tillräckliga skyddsbehov som har fått stanna. ska ta sitt ansvar, men kan inte ta hela världens ansvar. Den migrationslagstiftning vi har skiljer sig i stor utsträckning från den migrationspolitik som har haft. Vi ska ställa krav på färdigheter i svenska språket redan när man får permanent uppehållstillstånd. Det ska vara krav på egenförsörjning. Ska man ta hit anhöriga ska man också kunna försörja dem. Det ska finnas krav på kunskaper i svenska och i samhällskunskap även vid medborgarskap. Rättigheter går hand i hand med skyldigheter. Det är fel att tro att bara för att man skriver några fina ord på ett papper om demokrati, mänskliga rättigheter, yttrandefrihet och pressfrihet kommer människor också att ta till sig detta. Det handlar om normer och värderingar som vi i samhället följer . Låt mig vara uppriktig: Man blir inte svensk bara av att landa på Terminal 5 på . Man har ett bagage och ett förflutet, och det ska man få behålla i . Men man ska också vilja bli en del av det svenska samhället. Jag kan ta mig själv som exempel. Jag har armenisk kultur, och jag kan vara svensk-armenier, men det förutsätter också att jag ställer upp på de svenska värderingarna, för det är det här samhället jag ska leva i. Det är här jag ska verka. Det behöver inte finnas något motsatsförhållande här, men det handlar också om en form av kompromiss. Det land man lever i är det land vars värderingar och normer man ska följa, för så funkar det i andra delar av världen. Om vi själva skulle flytta till ett annat land skulle vi anpassa oss till kulturen och värderingarna där. Förhoppningsvis är det ett demokratiskt land som . Men det är detta man ska leva efter. Jag skulle vilja yrka bifall till reservation 61, Diplomatiska garantier, under punkt 17. Jag vill fortsätta debatten med att tala om just diplomatiska garantier. En fungerande migrationspolitik förutsätter att vi har en fungerande återvändandepolitik. Personer som har dömts till utvisning ska utvisas när det är möjligt. I kan man läsa att över 250 individer utgör hot mot rikets säkerhet. Där ingår bland andra de sex utvisningsdömda imamerna. Svensk återvändandepolitik bygger mycket på att det ska vara ett självmant återvändande. En viss grupp väljer att återvända självmant, men en alltför stor grupp väljer att inte återvända. Som själv skriver i sin årsbok handlar det antingen om att individen själv inte samarbetar eller om att mottagarlandet inte samverkar med svenska myndigheter. Där har vi från sagt att vi om vi har en bilateral relation med mottagarlandet i fråga, till exempel bistånd, ska ställa krav på mottagarlandet. Ett sådant land är . Men vi ser också att det uppstår verkställighetshinder i ärenden där har klargjort att individen är ett säkerhetshot och ska utvisas. Där måste i större utsträckning söka diplomatiska garantier. Självklart ska det inte bryta mot rättssäkerheten eller mot något konventionsåtagande, till exempel när det gäller risk för tortyr. Men vi måste i största möjliga mån söka diplomatiska garantier från länder i vår omvärld som ska ta hem sina medborgare. Vi kan inte ha islamister och extremister som lever och verkar i som är ett säkerhetshot mot vår demokrati, vårt sätt att leva, vårt jämställda samhälle. De ska inte få uttrycka åsikter – och inte bara uttrycka åsikter utan agera – för att vårt sätt att leva ska förändras utifrån deras världsbild. De är inga demokrater. I deras samhälle finns det bara plats för en åsikt, och man måste rätta sig i ledet efter dem. I vårt samhälle är det annorlunda. Titta på kammaren! Här finns åtta partier med åtta olika ideologier som ger uttryck för hur vårt samhälle ser ut. Här inne är det i talarstolen vi argumenterar och försöker övertyga varandra, och när debatten är slut tackar vi för en trevlig debatt. Men i extremisters och islamisters samhälle finns inte plats för detta. Det finns många sådana exempel i vår omvärld. Det är bara att titta på , där religiösa fundamentalister styr landet. I detta anförande instämde (SD) och (KD). 96 (SD): Jag är relativt ny i utskottet och deltar i den här debatten . För att förbereda mig lite har jag försökt fundera på varför har hamnat där vi har hamnat, med ett delvis absurt regelverk som fått så allvarliga konsekvenser att det knappast går att överblicka ens under min livstid, och jag är ändå inte så gammal. De som haft ansvaret för detta politikområde, migrationspolitiken, har förändrat i grunden, och vi har kommit till en punkt här och där det inte längre går att förneka att denna förändring till största delen har varit negativ. Min tes i detta är att många inom det politiska upplever ett slags moralisk diskrepans mellan å ena sidan en förpliktelse att hjälpa utsatta människor, ofta uttryckt i en hänvisning till internationell asylrätt eller någonting sådant, å andra sidan de efterverkningar som detta får här i i form av religiös fundamentalism, stenkastning mot polis och räddningstjänst, systematiska brott mot barns mänskliga rättigheter, massarbetslöshet, människohandel, assistansfusk, gängbrottslighet och så vidare. Effekten av den här diskrepansen har blivit ett regelverk som å ena sidan upprätthåller en fasad av en reglerad invandring, vilket tar sig uttryck till exempel i det generella viseringskravet. Vem som helst kan alltså inte bara flyga till . Det är också ett regelverk som å andra sidan har så många och så stora kryphål att det i praktiken är fritt fram för vem som helst att av vilket skäl som helst försöka flytta till och bli försörjd av det allmänna livet ut. Nyckeln till frågan om vad vi ska göra framöver, fru talman, tycker jag ligger i huruvida den här moraliska diskrepansen är verklig och faktiskt finns. Till att börja med innebär inte möjligheten att söka asyl i , när detta i normalfallet förutsätter en irreguljär resa med en människosmugglare, en särskilt stor hjälp till världens fattiga. Det är snarare tvärtom. Det och EU gör i praktiken är att hålla upp en sedelbunt i ena handen och säga till fattiga människor i instabila länder att om ni tömmer era bankkonton, åker i väg på en livsfarlig resa som organiseras av det lokala maffianätverket eller terrororganisationen och lyckas ta er levande hit, ja, då kan den här sedelbunten bli er – kanske. vet vi alla egentligen att ett storskaligt asylmottagande här av människor som kommer från andra sidan jorden inte bara är onödigt utan också fullständigt ohållbart. Därför håller vi också upp en sedelbunt i den andra handen som betalning till gränsvakter eller kustbevakning i bland annat och för att de med olika mer eller mindre humana metoder ska stoppa samma migranter som vi lockar hit. För den som har en intakt moralisk kompass är det här naturligtvis inte bara fel utan fullständigt absurt, och för en sådan person finns det endast två vägar framåt. Antingen slopar vi viseringskravet och låter hela världen flyga hit för att söka asyl, vilket snabbt skulle innebära slutet för som land. Det här är någonting som inga förutom miljöpartisterna är tillräckligt galna för att föreslå. Eller så slopar vi möjligheten att söka asyl här efter en irreguljär inresa, vilket skulle innebära slutet på den här livsfarliga katt-och-råtta-leken, någonting som ingen förutom vi är tillräckligt rakryggad för att föreslå. Men, frågar sig kanske någon, regeln som säger att alla ska ha rätt att resa in i och söka asyl här, kommer inte den från det här internationella regelverket som vi måste förhålla oss till? Det här är ju någonting som många ofta påstår. Svaret på den frågan är nej. Om det finns en myt om migrationen som jag skulle vilja avliva en gång för alla är det just idén om att skulle ha en förpliktelse att släppa in vem som helst som reser genom eller till för att just öka asyl. Det finns naturligtvis internationella asylregler; det gör det absolut. Dessa regler har sin grund i FN:s konvention om flyktingars rättsliga ställning, men regelverket berör över huvud taget inte frågan om hur ett land ska hantera en person som reser mellan tio olika säkra länder på väg till ett visst land som man av rent ekonomiska eller andra skäl föredrar. Att det finns någon förpliktelse för att släppa in sådana personer förnekas också av UNHCR:s exekutiva kommitté, som tolkar flyktingkonventionen. För protokollet ska jag säga att det är nummer 58 , punkterna e och f i huvudsak. I tillägg till de här konsekvenserna finansierar också den svarta marknad som asylsystemet ger upphov till även terrorism och organiserad brottslighet, vilket ytterligare destabiliserar och skapar fattigdom, vilket i sin tur skapar fler människor som vill söka sig ett bättre liv någon annanstans och så vidare. Eftersom blir en produkt som säljs bygger maffianätverken inte sällan upp helt orimliga förväntningar hos sina kunder. Det är inte omöjligt att det utbredda missnöje mot som finns bland många migrantgrupper har sin grund i en insikt om att man helt enkelt har blivit lurad när man har köpt den här biljetten. Den här industrin sätter också effektivt asylprövningen ur spel, eftersom paketresorna även inkluderar en historia som sedan upprepas hos . Sannolikt vet vi nästan ingenting om vem som faktiskt har skyddsbehov och vem som inte har det. Urvalet av vem som får asyl i beror mycket mer på vem som har råd att köpa biljetten än på vem som faktiskt har skyddsbehov. Sist men inte minst påverkar allt detta EU:s utrikespolitiska handlingsförmåga starkt negativt eftersom skurkstaterna som vi har i vårt närområde alltid har ett kort som de kan spela, nämligen att använda migranter som medel för utpressning. Förhandlingarna om det så kallade eller migrationskrisen i är tydliga exempel på detta. Om det moraliska imperativet inte tvingar oss att hålla den här svängdörren öppen utan snarare – om vi ska vara ärliga och om vi förstår situationen för vad den är – tvingar oss att stänga den, som det internationella regelverket inte direkt påverkar situationen, hur ska vi då agera? Mot bakgrund av det uppenbart ohållbara mottagande som vi har haft tidigare föreslår vi att insatser ställs om till fokus på hjälp i närområdet och att asylreglerna utformas efter ett enkelt test för att bestämma huruvida en person ska tas emot här eller inte: Finns det ett behov att söka sig till just framför andra länder? Finns det en internationell förpliktelse för att ta emot en viss person? Om svaret på de här frågorna är nej ska personen inte släppas in här. I typfallet skulle detta innebära ett nej för personer från , , , och så vidare som kommer med spontanansökningar. Det här gäller naturligtvis också kvotflyktingar. Däremot besvaras den andra frågan delvis jakande visavi personer från till exempel , detta eftersom gränsen mot EU är den enda vägen ut för de flesta ukrainare och eftersom ukrainare har rätt att resa fritt inom unionen. Om vi då ska hålla oss till den här principen, hur ska vi uppnå detta? Det första är naturligtvis att vi ska följa exempel och upprätta riktiga gränskontroller i andra länder. har sina gränskontroller på den franska sidan av kanalen. Vi skulle kunna ha dem i , och vid färjeterminaler. Samtliga av våra grannländer har varit kloka nog att hålla volymerna betydligt lägre än vi, så det finns ingen som helst rimlighet att migranter ska kunna fortsätta att välja att ta sig till . Det går alldeles utmärkt att söka asyl i , som är ett säkert och trevligt land. Det andra vi ska göra är att följa och arbete med att utlokalisera hela asylprocessen till säkra tredjeländer så att personer som ändå lyckas resa in irreguljärt kan få sin sak prövad enligt lagar och regler, bara inte just här. Det tredje vi ska göra är att anpassa vårt regelverk för asyl och anhöriginvandring till EU:s verkliga miniminivå. Där vill jag yrka bifall till reservation 2 i betänkandet. Det absolut mest märkliga påståendet som kommit från vänstersidan under den här mandatperioden är att vi i och med de förändringar som genomförts skulle ligga på eller nära EU:s så kallade miniminivå, och det har gråtits krokodiltårar över detta förment strikta regelverk. Det går i och för sig att hävda att vi ligger på en europeisk miniminivå om man bara bortser från att vi är mer generösa än vad som krävs vad gäller försörjningskrav för anhöriga, rätten till anhöriginvandring, krav för att få permanenta uppehållstillstånd, tillgång till välfärden, tillgång till sjukvården, kontanta bidrag, möjligheten att leva som papperslös, möjligheten att förhala utvisning genom att överklaga, möjligheten att vägra samarbeta i asylprocessen utan att det får några negativa konsekvenser, möjligheten att jobba man söker asyl, möjligheten till spårbyte, tillgång till offentligfinansierat rättsbiträde, tillgång till tolk och så vidare. Det är också viktigt att komma ihåg att det faktum att antalet asylsökande är relativt sett lägre nu jämfört med till största delen beror på pandemin och de yttre åtgärder som har genomförts av Europeiska unionen, till exempel och de mer eller mindre professionella gränspoliser som vi finansierar i lite olika länder. Dessutom ökar antalet asylsökande ganska snabbt just nu efter att restriktionerna har börjat trappas av, även bortsett från alla ukrainare som kommer. Som jag alltid brukar understryka angående detta beror de problem vi har på det här området inte i första hand på EU eller på något yttre regelverk som vi måste förhålla oss till utan till absolut största delen på . De skador vi har åsamkat är självförvållade. Ingen kan hävda att ansvaret ligger någon annanstans. Jag ser att jag har dragit över min talartid lite grann, fru talman. Jag ber om ursäkt för det. 97 (C): Just nu pågår den största humanitära katastrofen i vårt absoluta närområde . Putins invasionskrig har mördat kvinnor och barn, ung som gammal, och tagit livet av män som kämpat för sitt älskade . Ukrainare har behövt överge sina hem och fly från sitt hemland. Kvinnor och barn har behövt säga hej då till sina män, söner och pappor med vetskapen om att de kanske aldrig ses igen. Detta har lett till stora flyktingströmmar till och . Jag är stolt över att och har öppnat sina hjärtan och varit en öppen famn för alla dem som tvingats på flykt. Att EU aktiverade massflyktsdirektivet var en tydlig signal om att det inte ska råda någon som helst tvekan om att den som flyr Putins bomber ska få skydd. är detta första gången sedan massflyktingsdirektivet infördes som det också aktiverats. Vad massflyktsdirektivet inte omfattar är tillgången till den ordnade etableringsfasen med språk- och samhällsintroduktion. Rätten till vård är också begränsad till ”vård som inte kan anstå”. För är det viktigt att vi nu snabbt tar fram förutsättningar för en bra etablering: att man får möjlighet att lära sig det svenska språket, få det första arbetet och komma in i och bli en del av det svenska samhället. Det handlar även om att rätten till vård ska förtydligas och bli likvärdig i hela landet för ukrainska flyktingar. I så hög grad som möjligt bör vård utifrån medicinska behov tillgängliggöras. Det handlar inte bara om att erbjuda skydd utan också om att välkomna de ukrainare som kommer hit, att familjer får en chans att stanna och bosätta sig, att barnen kan gå i skola och att vuxna kan jobba och integreras – att ge dem en väg in i vårt gemensamma samhälle. Hitintills har civilsamhället återigen fått ta ett enormt ansvar. är det att regeringen tar sitt. Vi måste dock lyckas hålla två tankar i huvudet . För som Putins bomber faller i flyr människor från krig och förtryck i flera andra delar av världen. , , , , , – listan med länder som människor av olika anledningar behöver fly ifrån kan tyvärr göras mycket lång. Gemensamt för länderna jag precis nämnde är att de står i fokus för UNHCR:s vidarebosättning. har en lång och stolt humanitär tradition av att hjälpa kvotflyktingar. En kvotflykting är en person som har flytt från sitt hemland och som har blivit utvald av för att få flytta till ett annat land, med det tydliga målet att ge de allra mest utsatta skydd. kom Socialdemokraterna, överens om att skulle ta emot 5 000 kvotflyktingar. ställde sig och bakom ett förslag från om att inte längre ska ta emot några kvotflyktingar. För mig är det att göra skillnad på flykting och flykting.