prot · H909125 · 2022-06-07 00:00:00 — Klass, kön, etnicitet samt könsidentitet och sexuell läggning är några av de faktorer som avgör människors frihet, oberoende av vilka de är som individer. Vi kan inte nog betona vår stolthet över de fri- och rättigheter vi har och behovet av att sända en tydlig signal till omvärlden om att vi står upp för dessa. Det är inte minst aktuellt nu när utrikesminister krävde att de svenska lagarna skulle ändras för att begränsa fri- och rättigheter. Han konstaterar, mycket riktigt, att det i är tillåtet för vem som helst att demonstrera och ”vifta med sina trasor” – en rättighet vi är stolta över. Själv viftar jag främst med trasor på första maj. I den del av betänkandet som handlar om att förebygga våldsbejakande extremism föreslår vi i ett enigt utskott ett tillkännagivande till regeringen. Enligt utskottets mening bör en utredning tillsättas och få i uppdrag att överväga möjliga åtgärder för att förhindra sådan utländsk finansiering av religiös verksamhet i som syftar till att sprida extremism och icke-demokratiska budskap. Frågan har lyfts av flera motionärer, bland annat av Amineh Kakabaveh som yrkat just på att ett tillkännagivande ska komma till om att stoppa diktatoriska och kvinnofientliga regimer som genom påkostade moskébyggen, religiösa skolor och förskolor i försöker öka sitt politiska inflytande. Utskottet föreslår att ska delvis bifalla hennes motion. Det saknas kunskap om hur vissa trossamfund finansierar sin verksamhet och vilka krav på motprestation som eventuella utländska bidragsgivare ställer på institutionerna. Få studier finns på området, och det spelar ingen roll om det är en moské som finansierats av eller en kyrka med stöd från – vi vet alldeles för lite om hur finansieringen går till, vad den betyder och vilka motkrav som ställs. Den oberoende rödgröna tidningen har i en granskning konstaterat att finansierar var fjärde svensk moské. Denna granskning visade också att 17 av de 25 största offentliga moskéerna i har erhållit finansiering från utlandet. Regeringen har gjort mycket på området för att motarbeta den våldsbejakande extremismen, och tillkännagivandet är i linje med det arbete regeringen redan bedriver. Föreningsfriheten har begränsats när det gäller sammanslutningar som ägnar sig åt eller understöder terrorism, vilket är något vi har debatterat här i kammaren tidigare . För regeringen har det även varit prioriterat att säkerställa att de statliga stöd som fördelas till trossamfund går till verksamheter som är förenliga med samhällets grundläggande värderingar. tillsatte regeringen en utredning för att se över demokrativillkoren och hur de tillämpas. lämnade regeringen lagrådsremissen till Lagrådet. Statsbidrag ska enligt förslaget endast få lämnas till trossamfund som i huvudsak får sin religiösa verksamhet finansierad av medlemmar eller personer som deltar regelbundet i den religiösa verksamheten och som är folkbokförda i . På så vis säkerställs att trossamfunden har en egen stabilitet och livskraft och att de i större utsträckning kan agera självständigt utan att hamna i beroendeställning till utomstående aktörer. Vidare får statsbidrag inte lämnas till trossamfund om någon av dess församlingar eller företrädare kränker en medlems grundläggande fri- och rättigheter eller på annat sätt bryter mot principen om alla människors lika värde eller motarbetar det demokratiska styrelseskicket. Förslaget tar sikte på trossamfund som registrerar sig och vill ta emot stöd från staten, men även de kan såklart påverkas av extremism och få delfinansiering från utlandet. De som särskilt behöver granskas är dock de som inte registrerar sig för att ta emot stöd från staten utan helt löser sin finansiering från utlandet. Sammanfattningsvis kan vi konstatera att det via direkt eller indirekt finansiering kan finnas krafter som försöker påverka religiösa verksamheter i , vilket befaras kunna leda till ökad radikalisering. Regeringen har gjort mycket, men mer behöver göras. Kunskapen om hur omfattande den utländska finansieringen är liten, och enligt utskottets mening bör en utredning få i uppdrag att överväga möjliga åtgärder för att förhindra sådan utländsk finansiering av religiös verksamhet i som syftar till att sprida extremism och icke-demokratiska budskap. Dessa auktoritära ideologier får inte få fotfäste i vårt land, och andra stater ska inte kunna köpa sig makt och inflytande via trossamfund. Det hotar vår samhällsmodell och dem som lever i eller nära dessa krafter – främst barn och kvinnor. Jag yrkar bifall till ställningstagande och avslutar där jag började: Socialdemokratins uppgift är att ta parti för den som har mindre makt. Bara så kan friheten bli större i vårt samhälle. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 13 Verksamhetsredogörelser för nämnder betänkande 2021/22:KU41 Verksamhetsredogörelser för nämnder (redog. 2021/22:NL1, redog. 2021/22:NSÖ1, redog. 2021/22:PN1, redog. 2021/22:RAN1, redog. 2021/22:RAR1, redog. 2021/22:SN1, redog. 2021/22:VPN1 och redog. 2021/22:ÖN1) Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) § 14 Utvecklingen på it-området när det gäller integritet och ny teknik betänkande 2021/22:KU43 Utvecklingen på it-området när det gäller integritet och ny teknik (skr. 2021/22:203) 19 (S): Det öppna samhället är av stor vikt att vårda och försvara. Vid gårdagens firande av nationaldagen var det säkert många som i likhet med mig själv vid olika ceremonier och framträdanden framhöll den svenska demokratin som något att känna stolthet över och att fortsätta verka för i olika sammanhang. Öppenhet i fråga om samhällets funktioner är en viktig förutsättning att detta ska fungera i praktiken. En utmaning i tiden är den digitala verkligheten utifrån frågor om offentlighet och sekretess. Ansvar, respekt och tillit är, som jag ser det, ord att ta fasta på, där den enskilda medborgarens vardag sätts i fokus. betänkande 43 med rubriken på it-området när det gäller integritet och ny teknik behandlar dessa frågor. KU värdesätter den nya ordningen att , tidigare Datainspektionen, överlämnar en redovisning till regeringen om de här frågorna och att regeringen i en skrivelse till kommenterar redovisningen. Utskottet framhåller att det är viktigt att frågorna bevakas samt noterar att regeringen avser att bedriva ett systematiskt och aktivt arbete med att följa utvecklingen. Jag föreslår att skrivelsen läggs till handlingarna utifrån liggande förslag. spelar en viktig roll för kunskap och uppföljning kring frågor som berör digitaliseringen ur den enskilda medborgarens perspektiv. I rapporten beskrivs olika teknikområden som påverkar just denna personliga integritet. När vi talar om personlig integritet avses den enskilde individens rätt till privatliv och möjlighet till självbestämmande i det digitala samhället när det gäller personuppgifter. Utöver beskrivningen av digitaliseringen och ny teknik redogör myndigheten för hur integritetsskyddet fungerar av och för pågående forskningsinitiativ inom området. Bland slutsatserna kan framhållas följande utgångspunkter:  De flesta känner till att allt vi gör på nätet lämnar spår, men ny teknik tar datainsamlingen på nätet till nya dimensioner. Med ”Internet of things” flyttar spårningen på nätet ut i städer och hem.  Insamling av biometriska data ökar. Med biometriska uppgifter menas personuppgifter som samlas in genom teknisk behandling och som rör någons fysiska, fysiologiska eller beteendemässiga kännetecken. Det kan till exempel handla om ansiktsigenkänning eller fingeravtryck.  Höga ambitioner finns när det gäller datadriven innovation, och dessa behöver kombineras med kraftfulla åtgärder för att stärka integritet och säkerhet. Rapporten från myndigheten mynnar ut i en del rekommendationer, ur vilka jag noterar att man anser att  behöver utforma en integritetsskyddspolitik  satsningar på integritetsskyddsteknik är viktiga för tillväxt och konkurrenskraft  enskilda individers rättigheter och möjligheter att kontrollera sina egna data behöver stärkas  pågående arbete med att integrera dataskydd och förstärka informations- och cybersäkerhet behöver följas upp  åtgärder behöver vidtas för att främja fortsatt regelutveckling  privata och offentliga verksamheter behöver fortsätta att förbättra sitt grundläggande dataskyddsarbete. Utifrån skrivelsen delar regeringen myndighetens uppfattning att det är viktigt att det finns tydliga mål och åtgärder när det gäller dessa frågor och att frågor som rör skyddet för den personliga integriteten spänner över ett brett område. Regeringen instämmer också i rekommendationen om att enskilda individers rättigheter och möjligheter att kontrollera sina data bör förbättras och att man bör integrera dataskyddsfrågor i pågående arbete med att förstärka informations- och cybersäkerheten. Regeringen håller vidare med myndigheten beträffande värdet av att tar en aktiv roll i det EU-gemensamma arbetet, inklusive vid genomförandet av den europeiska datastrategin. Många av dessa frågor är ju gränsöverskridande. Regeringen bedömer dock att inrättandet av ett särskilt politikområde för just integritetsskyddsfrågor inte är det mest relevanta och effektiva sättet att säkerställa att dataskyddsfrågorna får så stort genomslag som möjligt. Regeringen konstaterar i stället att integritets- och dataskyddsaspekter behöver uppmärksammas inom i princip alla områden, inte minst digitaliseringspolitiken, och att det är angeläget att dessa aspekter lyfts in tidigt i processer samt att arbetssätt och kompetens utvecklas inom varje område. Jag delar regeringens uppfattning i dessa frågor och kan utifrån skrivelsen och rapporten konstatera att ökad kunskap, medvetenhet och folklig förankring här, som på så många andra områden, är nyckeln till fortsatt utveckling. Det är likaså viktigt med ett aktivt och engagerat samarbete tillsammans med andra länder i Europeiska unionen. Detta är frågor av stor vikt för fortsatt tillit och respekt för det öppna samhället. 20 (M): Jag vill inledningsvis redovisa mitt och mitt partis hållning att det är bra att vi nu har på plats en ordning som innebär att vi får regelbundna redovisningar från på det område som myndigheten är satt att bevaka. Det är fråga om viktiga värden att värna och bevara för den enskilda individen men också för oss som samhälle. Det är, tycker jag, avgörande för värdegrunden i vårt svenska samhälle att vi värnar den enskildes integritet och att det väger mycket tungt i de avvägningar som oundvikligen måste göras när den personliga integriteten ställs mot till exempel en samhällsnytta. Det är just det som det handlar om, fru talman: avvägningar. Jag vill höja ett varningens finger för att politiken sätter sig själv som förlängning av en myndighet eller ett enskilt värde. Det är trots allt så här: När vi stoppar in en grupp människor i ett rum eller en myndighet och ger dem ett problem kommer de här personerna att börja försöka lösa problemet. Ger man dem en uppgift kommer de att försöka börja verkställa och fullfölja den uppgiften. Det är inte uppgift att bevaka balansen mellan den personliga integriteten och det allmänna intresset i en rad olika frågor. Att bevaka den balansen inför framtida lagstiftning och inför hur riket ska styras är det bara politiken som kan göra. Det är en omistlig politisk kompetens att göra de vägval som krävs och peka ut den riktning i vilken vi ska vandra. Det är i det ljuset som de redovisningar vi nu regelbundet kommer att få se komma till regeringen och följaktligen också måste ses. Det är ett oerhört viktigt grundläggande värde för oss som samhälle som bevakas men som måste vägas mot andra nyttor. Det är inte allenarådande. Med den brasklappen, fru talman, ställer även vi oss bakom betänkande. 21 (V): De flesta av oss är mycket digitala . Genom internet handlar vi allt möjligt, håller kontakten med vänner, proklamerar åsikter, söker svar på små och stora frågor. Vi tar del av andras liv och delar med oss av våra liv. Varje gång vi gör något på internet lämnar vi ett digitalt fotspår. Vem har inte godkänt cookies av slentrian? Och visst är det bekvämt när datorn sparar våra inloggningsuppgifter så att vi slipper skriva lösenordet varje gång. Alla dessa fotspår och data om vad vi gör på internet samlas in av olika aktörer som håller koll på vad vi gör. Det kan vara ägaren av hemsidan vi besöker, din internetleverantör, polisen eller utomstående till exempel hackare som håller koll på vad du gör på nätet. En allt större del av våra privata data, sådant du egentligen vill hålla för dig själv, ligger också på servrar hos enorma företag, eftersom du har valt att uppge dem i olika sammanhang – framför allt på Facebook, Twitter, Instagram och andra sociala medier. Det ligger i deras natur att du delar med dig av ditt privatliv. Det är själva kärnan i de sociala medierna. Du deltar öppet på Facebook och Twitter om allt från världspolitik till lustiga händelser. Du delar med dig av dina bilder, visar stolt upp resultatet från din joggingrunda och hittar tack vare de sociala mediernas räckvidd gamla vänner. Saken är att all denna information du delar med dig av sparas på tjänsternas servrar. Flera stora sociala medietjänster, däribland Facebook, sparar inte bara det du aktivt skriver utan loggar också vad du ”gillar” genom att spåra hur du använder dig av deras tjänster. Baksidan av detta är just det faktum att massor av privat information om dig och hur du använder internet och sociala medier ligger lagrat hos dessa leverantörer. Det får följder. Därmed har vi kanske utan att vi riktigt visste om det lämnat bort stora delar av våra privata data helt frivilligt. välkomnar att kommer att lämna en redovisning som gäller integritet och ny teknik på it-området till regeringen. Vi värdesätter den nya ordningen, och det är viktigt att dessa frågor bevakas noggrant. Det är tydligt att ny teknik gör datainsamlingen av var och en av oss mer omfattande än vad man kan föreställa sig. Vi har vant oss vid personanpassad marknadsföring, och även om den för många skapar en olustkänsla har den blivit en del av vår digitala vardag. Men påpekar i sin rapport att även om vi har vant oss vid att vara föremål för omfattande spårning på nätet betyder det inte att databehandlingen är laglig. Flera europeiska myndigheter har kommit till slutsatsen att en stor del av den handel med data som sker i den digitala annonsindustrin är problematisk. Flera myndigheter, i och i andra EU-länder, har i granskningar av den digitala annonsindustrin visat på det stora antalet aktörer som våra personuppgifter sprids till. Ett besök på en webbplats eller nedladdning av en app leder till att våra personuppgifter delas med 10–30 andra aktörer och företag utan att vi har någon relation till dem eller aning om det. Den brittiska dataskyddsmyndigheten konstaterar att datahantering som strider mot dataskyddsreglerna genomsyrar hela branschen. I rapporten pekas tre problemområden ut särskilt: brist på transparens, avsaknad av rättslig grund för att behandla uppgifterna och bristande säkerhet. Omfattningen av skapandet och delandet av konsumentprofiler är oproportionerlig, inkräktande och oriktig, särskilt som många användare är omedvetna om att processerna sker. Det gör det svårt även för verksamheterna själva att överblicka vem som tar del av vilka data. Att säkerställa tillräckliga säkerhetsåtgärder är därmed problematiskt, speciellt när känsliga eller särskilt integritetskänsliga personuppgifter involveras. Det finns tydliga tecken på att negativa konsekvenser av den omfattande datainsamling som sker på nätet har blivit en allt viktigare fråga för människor i . Allt fler känner oro för hur deras personuppgifter hanteras, och allt fler vidtar åtgärder för att skydda sina personuppgifter eller avstår helt från att använda digitala tjänster som upplevs som osäkra. Ändå är konsekvenserna av genomförd, men framför allt pågående och kommande, datainsamling svåra att kontrollera och överblicka. har flera incidenter uppmärksammats i medierna. har inlett en granskning av inte en utan tre apotekskedjor som skickat detaljerad köpinformation om sina kunder till Facebook. Enligt anmälan kan uppemot 1 miljon personer i ha berörts bara av statliga uppgiftslämnande till Facebook. Detta är bara ett nyligt exempel, och det finns många fler. Exempelvis har nätläkaren , och ertappats med liknande läckor. Från sida kommer vi noggrant att följa utvecklingen när det gäller dessa frågor. 22 (MP): Från sida välkomnar vi den första rapporten av det här slaget från . Rapporten riktas till regeringen, och den är mycket omfattande. Regeringen lämnar rapporten till tillsammans med en skrivelse, och jag vill gärna ta det här tillfället i akt att lyfta fram den här viktiga och lärorika rapporten. är ett av världens mest digitaliserade länder. Det vill vi ju vara. Men med detta kommer både möjligheter och risker. Vi står inför en exponentiell utveckling av teknik som i rapporten beskrivs som att de kommande 100 åren kommer att motsvara 20 av teknikutveckling. Det går inte att greppa hur mycket som kommer att hända . lämnar några övergripande rekommendationer i sin rapport. Det behövs ett integritetsskyddspolitiskt område för frågorna. Där finns en del förslag i den frågan. Vi behöver vidare vidta åtgärder för att främja fortsatt regelutveckling för hur det ska fungera. Både privata och offentliga verksamheter behöver fortsätta att förbättra sitt grundläggande dataskyddsarbete. Det finns lagstiftning som inte är lastgammal men som ändå inte är implementerad så långt som kan förvänta sig. Regeringen instämmer i skrivelsen om vikten av utveckling inom områdena, men man menar att ett eget politikområde inte nödvändigtvis är rätt väg att gå. Hur politiken bör utformas kräver ett stort mått av eftertanke, men från sida delar vi ståndpunkten eftersom dataskyddsaspekter måste genomsyra precis alla politikområden. Det framgår tydligt av sammanfattningen. Man behöver alltså inte läsa hela rapporten. Precis som rapporten tydliggör på ett väldigt pedagogiskt sätt kräver en hållbar digital utveckling att vi gör kraftfulla insatser för att skydda den personliga integriteten. Personlig integritet beskrivs som en mänsklig rättighet, som en demokratifråga, som en hållbarhetsfråga och som en fråga om individers säkerhet. följer redan den digitala utvecklingen särskilt noga ur perspektiven omställning, integritet, demokrati och mänskliga rättigheter. Vi ser hur digital innovation och artificiell intelligens kan bidra till omställningen av offentlig förvaltning, jordbruk, näringsliv, vård och omsorg, utbildning – ja, kort sagt alla områden i samhället. Men vi ser också risker för vars och ens personliga integritet och mänskliga rättigheter. Därför vill vi värna varje människas integritet i det digitala samhället. Den snabba utvecklingen av artificiell intelligens innebär stora möjligheter, men också stora risker. vill att ett internationellt etiskt regelverk för AI tas fram. Regelverket ska baseras på FN:s deklaration om mänskliga rättigheter samt EU:s grundläggande rättigheter och gemensamma värderingar. Jag hoppas att den här årligt återkommande rapporten ska få allt större uppmärksamhet . Jag behöver själv lära mig väldigt mycket mer för att förstå det här på ett djupare plan. Det kan också leda till en högre nivå av förvirring givet utvecklingshastigheten; jag erkänner det. Men även om vi alla behöver förstå mer av den här utvecklingen som privatpersoner är det också kunskap som politiker, partier, myndigheter, näringsliv och alla samhällssektorer behöver tillägna sig. Tack vare verkar vi nu få en prenumeration på en årlig lärobok med de senaste nyheterna på området. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 15 Ökad likvärdighet för skolhuvudmän betänkande 2021/22:UbU32 Ökad likvärdighet för skolhuvudmän (prop. 2021/22:161) 23 (S): Skolan är verkligen hjärtat i hela vårt samhälle. Det är inte vilken vara eller tjänst som helst. En misslyckad skolgång kan man inte reklamera. Den är redan gjord. Den går inte i repris. Därför är den så oerhört viktig, och det är vårt ansvar att se till alla barn faktiskt kan ha en bra skolgång. Vi har fått många varningar om läget i den svenska skolan. Från är de återkommande, och är inte vilken vänstertankesmedja som helst utan en viktig aktör i den internationella delen. Vi har fått varningar från våra skolmyndigheter. Inte minst har vi fått varningar från våra lärare och rektorer och från föräldrar som är förtvivlade över att de inte får hjälp till sina barn med det stöd som de behöver. Den socialdemokratiskt ledda regeringen har ända , då man tillträdde, tagit de här varningarna på allra största allvar. Det har man gjort genom att tillsätta . Det var ett av de första besluten man fattade. Man tillsatte en kommission med forskare från olika områden som under diskuterade, plockade fram massvis med underlag och forskningsrapporter och visade att så här ser läget ut. Så här har segregationen i den svenska skolan ökat och likvärdigheten minskat. Familjebakgrunden har allt större betydelse. Efter tillsatte man , som vi säger i vardagslag, alltså utredningen om hur vi ska öka likvärdigheten. Den har landat i den proposition som vi ska diskutera och det betänkande som utskottet tagit fram, som i korthet handlar om att differentiera skolpengen för att se till att man får betalt efter det ansvar man har men också efter de behov som finns. Det är helt obegripligt att en majoritet i utskottet avstyrker förslaget. Vi ser ju hur det faktiskt ser ut i den svenska skolan. Det är obegripligt ur många olika aspekter. Vi kan börja med att se vad den moderate statsministern sa när propositionen om valfrihet och fristående skolor debatterades och beslutades . Det står så här i den propositionen: ”Likvärdiga villkor innebär dock inte nödvändigtvis att varje skola skall ges samma ekonomiska stöd. Det offentliga stöd som tillfaller en skola måste utgå från vilket ansvar och åtagande skolan tar och fullgör. – – – Kommunen har – till skillnad från en fristående skola – ett övergripande ansvar för skolväsendet, både i fråga om planering och i fråga om skyldigheten att i sina skolor ta emot samtliga skolpliktiga elever. – – – Sammantaget kan det därför vara rimligt att anta att kommunen får en högre genomsnittskostnad per elev än som normalt bör uppstå för den fristående skolan. Ett avdrag från genomsnittskostnaden bör därför kunna göras vid tilldelningen av medel. Avdraget bör få uppgå till högst av den framräknade genomsnittskostnaden.” I utredningen står det också så här: ”De flesta fristående skolor torde, med ett offentligt bidrag mellan av genomsnittlig elevkostnad i de kommunala skolorna, täcka sina kostnader.” Men sedan har de ändrat sig. Frågan är varför. Vad sa dåvarande Socialdemokraterna, som till samma debatt tog fram nästan en uppsats i form av en följdmotion? Det är jättemycket; jag skulle kunna läsa hur mycket som helst, med jag ska läsa bara lite grann. ”Regeringen uttalar även förhoppningen att ’ett större inslag av fristående skolor också ska kunna bidra till en mer effektiv resursanvändning inom det samlade skolväsendet’. Inte heller för detta påstående finns någon analys till stöd. Enligt vår uppfattning finns starka skäl att anta det motsatta, nämligen att ett system med ett större antal fristående skolor finansierade enligt regeringens modell kommer att leda till ökade kostnader för kommunerna. De fristående skolorna kommer med regeringens förslag att kunna anpassa verksamheten till en omfattning som blir maximalt lönsam. Om varje tillkommande elev garanteras samma bidrag oberoende av marginalkostnaderna kan följande situation inträffa. Eleven lämnar för att gå till en fristående skola. Därmed tvingas kommunen att betala bidraget till denna skola utan att, annat än i undantagsfall, kunna göra motsvarande besparing i det kommunala skolväsendet.