prot · H90967 · 2022-02-16 00:00:00 — Jag tackar dem som har lyssnat. Jag är glad för att jag lever i ett land där jag får uttrycka detta utan att få bestraffning. 206 (M): Frågan om avtalet med har varit uppe i ett flertal gånger med start , då ledamoten ställde frågan till alliansregeringen. skrev bland annat: ”Frågan är om det är ett svenskt nationellt intresse att medverka till detta mot bakgrund av att EU nu försöker minska sitt beroende av rysk energi.” Han undrade också vilka säkerhetspolitiska överväganden den dåvarande regeringen gjort. Svaret som gavs då är detsamma som hörs , trots att säkerhetsläget har dragits till sin spets. Redan då befann vi oss i ett osäkert läge, men det är ingenting jämfört med den ryska aggression vi ser . är inte som vilket grannland som helst, och Rosatom är inte som vilken leverantör som helst. Rosatom har ibland benämnts som en stat i staten med 250 000 anställda, en ledning direkt tillsatt av och målsättningen att expandera globalt och bli en viktig aktör inom alla områden som har med kärnkraft att göra. De är dessutom djupt involverade i kärnvapenprogram. Dotterbolaget kämpade länge med att komma in på den europeiska marknaden med bränsle till tryckvattenreaktorer. Operatörer i väst ville inte öppna upp för företaget, vilket innebar att marknaden var stängd. har EU dessutom antagit en resolution om att minska sitt beroende av rysk energi. Men när det kommer till har vi inga problem med att öppna upp och hjälpa till så gott vi bara kan. Utrikesministern sa i en interpellationsdebatt att regeringen löpande gör analyser av det säkerhetspolitiska läget, inklusive dess konsekvenser för kritiska infrastruktur och energiförsörjning. Hon konstaterade också att använder sig av energi som ett politiskt maktmedel och att regeringen uttryckt oro för att EU gör sig alltför beroende av ryska energileveranser. Jag undrar därför: Var är analysen av agerande i denna fråga? EU nämner Rosatom vid namn och varnar för bolaget. Vad vet regeringen som EU inte vet? Eller varför lämnar man walkover i denna fråga? befinner sig i en konflikt med västvärlden och är inte det minsta blyg för att använda sig av hela verktygslådan för att nå sina politiska mål. Rosatom med i spetsen jublar just nu över detta avtal, och i pressmeddelanden skriver man att spelat en nyckelroll i planer. Det känns inte bra. som mobiliserar, rustar upp och utrikesministern får hotfulla brev från Lavrov har vi ett avtal om kärnbränsleleveranser från ett företag som anses vara en förlängning av den ryska staten. sa under frågestunden att det var viktigt att frågan lyftes upp, och visade i en interpellationsdebatt förståelse för problematiken med det ryska kärnbränslet. Men i ett svar från näringsministern som kom kan man läsa samma svar som vi hört , då först ställde frågan: Det är styrelsen som har ansvar för hur bolaget organiseras och förvaltas utifrån bolagets bästa. Jag förstår fullt ut att detta är en fråga för ledning och att man följer alla lagar och regler som gäller i och EU. Jag förstår också att det inte är statens uppgift att peka ut vilka leverantörer enskilda bolag ska använda sig av. Det är inte det som är frågan. Frågan gäller rimligheten i att vi, , öppnar upp för maktambitioner på ett sätt som andra länder i väst har sagt nej till av säkerhetsskäl. Låt mig förtydliga ytterligare: agerar dörröppnare åt just . Det enda rimliga vore att göra en analys så att vi kan få det svart på vitt vad detta innebär för och säkerhet. När det gällde Huawei var det inga problem med att stänga ute bolagets produkter från svenska 5G-nät. Säkerhetsskäl angavs då. Kopplingen mellan Huawei och den kinesiska staten skulle kunna få konsekvenser och orsaka skada för säkerhet, sa man då. fick vi höra att ett bolag knutet till militär och det styrande tar över säkerhetskontrollen på . Ännu vet vi inte hur frågan kommer att hanteras vidare, men jag var nog inte ensam om att sätta kaffet i vrångstrupen när nyheten kom. Det kan inte vara positivt för säkerhet, tänker i alla fall jag. Jag ifrågasätter inte svenska bolags agerande. De fattar beslut baserat på vad som är bäst för företaget. Det är inga konstigheter med det. Företag, såväl statliga som privata, verkar på marknadsmässiga villkor och ska därför verka under samma krav och åtnjuta samma möjligheter som andra bolag på marknaden. Men just nu handlar det om ökade inflytande, insyn i vår infrastruktur och framflyttade maktpositioner globalt. har gjort sin bedömning, men ytterst är det regeringen som är ansvarig för säkerhet, inte . 207 (C): I dagens utrikespolitiska debatt tänkte jag göra ett nedslag i verkligheten i . Det gör jag därför att jag har mitt hjärta i , som jag räknar som mitt andra hemland. Jag kommer från . Min mormor och morfar hette och kom därifrån 1929. Jag tycker att det kan vara på sin plats att visa hur den ryska aggressionen på riktigt påverkar. Det är en by med drygt 2 000 invånare, varav 25 ännu pratar svenska. Ungefär 1 000 personer är svenskättlingar, och 25 är svensktalande. Det krig som pågår är inne på åttonde året. Det gör att bara i lilla har fyra mödrar fått hem sina söner i liksäckar. 20 familjer har fått hem sina söner, som har varit i strid, med extrem posttraumatisk stress. Och jag kan tala om att det där inte finns något program för det. Jag har mött dessa personer, och det är mycket otrevligt att se dessa effekter i ögonen på folk. Det som gör mig riktigt illa berörd är det som har hänt . Jag pratade med min kompis . Han lät väldigt orolig på rösten. kommer order att de nu skulle lämna landet. Han fick packa sina väskor, sätta sig i bilen med och lämna landet över och är i . När han packade väskorna visste han inte om han skulle packa , , eller för alltid. Han har inte en aning om han får komma tillbaka. Ingen kan ha det i detta läge. Påtagligt för båda dessa två herrar som är gifta i landet är att deras fruar stannar kvar. Så de vet inte om de packar och lämnar familjen för gott eller om detta är tillfälligt. Det är rent fruktansvärt att detta ska kunna ske på grund av att tar sig rätten att agera som man gör. Jag tänker också på familjen , våra bästa kompisar i som vi pratade med i går. De säger att de inte kan lämna landet . De har sina föräldrar som de ska ta hand om. De har hela sina liv där, och de kan inte lämna landet. Det går inte. får vi frågor från dem. Om det värsta sker är då berett att ta emot dem? Det har jag inget svar på just . Jag tänker också på som är och är kvar i byn och pratar perfekt svenska. Hon vill inget annat än leva ett bra och utvecklande liv och gärna i byn i . Det är där hon är född och lever. Hon är extremt orolig för den utveckling som vi ser just nu och det extremt stora krigshot som alla upplever i . Jag gör detta inlägg för att visa att krig är helt förkastligt ur alla aspekter. Det drabbar rakt in på personnivå, familjenivå och bynivå. Det är aldrig något som någon kan förorda. Men , den och den svenska måste vara beredda att stödja en av få svenska utposter som finns i världen. Om det värsta skulle ske måste vi vara beredda att ta emot dessa ättlingar i och välkomna dem till . Om det blir en långvarig konflikt, vilket det har stora förutsättningar att bli, måste vi i stället vara beredda att hjälpa dem på plats och ge stöd via Sida. Detta har jag motionerat om. Min uppmaning är att det nu verkligen är dags att tar ansvar för sina ättlingar i . 208 (S) replik: Jag vill bara tacka för hans långvariga och djupa engagemang för svenskarna i och även för bevarandet av minnet av många av deras ättlingar som lever kvar i på . Jag har själv här i lyft fram frågan om att jag tycker att det finns en bristande kunskap om svenskarna i i det svenska allmänna medvetandet och att det borde förbättras. Det är en del av vår svenska identitet att kunna även deras historia, inte minst hur de behandlades när många av dem kom till . Om det finns ett intresse samarbetar jag gärna med i denna fråga framöver. 209 (C) replik: Jag är väldigt glad för att ställer denna fråga. Speciellt på har vi varit väldigt engagerade. Och det beror på att det var till som de flesta från kom och när det öppnades upp och fram till . Jag har själv varit i byn 20 gånger. Det som hände när de kom hit har stora paralleller till vad som händer . Då var det rätt mycket främlingsfientlighet och en avog inställning. Jag ser att vi har bidragit med många demokratiprojekt och annat i byn och i . Vi kommer att kunna fortsätta på den linjen. 210 (S) replik: Vi är helt överens. Jag behöver därför inte säga något mer utan tackar bara igen. 211 (C) replik: Jag säger att vi faktiskt har ett ansvar att ta för denna utpost. Det är en av få små svenska utposter som finns. Vi har historiskt varit väldigt avogt inställda till den. Det var en liten period under Bildtregeringen då vi släppte tillbaka dem. Och skulle det värsta hända måste vi faktiskt tänka om i dessa frågor. Och jag samarbetar väldigt gärna med ledamoten i denna fråga. 212 (M) replik: Jag vill också tacka för anförandet. Det är precis det som tog upp som det handlar om, nämligen människor. Det är ett krig och en aggression. Det finns avtal, och det finns överenskommelser. Men det finns framför allt människor som drabbas. Det är lätt att glömma och att tappa bort. Det finns mycket som vi kan göra som nation. Men det finns också mycket som vi måste göra tillsammans med andra. För ingen kan göra allting själv. När jag har varit i kontakt med ukrainska kollegor brukar de säga till mig att det som de behöver är att deras fråga lyfts upp till debatt och att situationen i inte faller i tystnad. Men de säger också att de kanske behöver hjälp med förtäring, hjälp att få ammunition och hjälp att klara tillvaron. Vad anser behövs? 213 (C) replik: Vi behöver hjälpa till med nästan allt . Det som vi har gjort historiskt från , framför allt , är demokratiprojekt. Vi har faktiskt gett ganska omfattande stöd för att bygga upp reformagendan i . Det har man varit väldigt tacksam för. Vi agerar gemensamt i . Det är en väldigt viktig plattform. Jag som ordförande i det ukrainsk-svenska parlamentariska nätverket agerar tillsammans med . Vi hade en stor delegation där precis , och vi hade en träff med ambassadören . Om detta innebär att vi ska göra någonting militärt låter jag faktiskt andra pröva. Men jag ser att vi kommer att behöva göra allt jobb. 214 (M) replik: Vi har ett väldigt bra samarbete inom den svenska delegationen, och den svenska delegationen har också ett väldigt bra samarbete med andra delegationer när det handlar om bland annat fred. Jag skulle vilja lyfta fram några frågor här som är viktiga och som det inte har pratats så mycket om , och det är det östliga partnerskapet inom ramen för EU, där är en del, som en viktig del för att ska kunna fortsätta att bygga upp sig som stat. Men jag vill också nämna missioner som ytterligare ett viktigt instrument, och sedan förstås att vi fortsätter att stå enade gentemot aggression. För det är inget annat som det handlar om när det gäller den ryska annekteringen av och aktiviteterna i Donetsk och Luhansk. Det är ingenting som vi ska ställa oss bakom. 215 (C) replik: Jag tror att det absolut viktigaste som ledamoten just sa är att vi måste vara eniga om att det är som bär av ansvaret för den här aggressionen. Vi måste vara eniga i vårt agerande kring det och verkligen ge allt stöd vi kan till , i alla de olika former som kan behövas. Jag ser också med stor oro på att budget inte finns på plats och att det inte finns ett beslut om uppdrag i observatörsstyrkan i gränslandet. Men man ser ju också mönstret: Detta är sätt att så split i den demokratiska utveckling som vill ha. Jag ska bara avsluta med att säga att kamp för frihet är vår kamp för frihet. Det är så enkelt som att det hänger ihop. Vi måste förstå att det är demokratin som står på spel, ingenting annat. 216 (V): Ingen kan nog neka till att vi behöver kräva att våra företag tar mer ansvar för miljö och mänskliga rättigheter när de opererar utomlands. Exemplen är många, och jag tänkte lyfta några. avslöjade att , som ska vara hållbart i alla steg av processen, använder sig av olagligt avverkade träd från urskogarna mellan och . Genom korruption och genom att peka på att stora delar av skogen är angripna av skadedjur och svamp kan man avverka – eller rättare sagt kalhugga – skogen olagligt. De ekonomiska intressena i att sälja timmer eller halvfabrikat till och andra bolag upprätthåller korruptionen och till och med stärker den. Precis som i andra delar av världen utsätts de som vill motverka detta för hot och förföljelser. attackeras aktivisten med syra. dör hon av sviterna. attackeras eftersom hon försöker stoppa korruptionen kring de olagligt avverkade skogarna. rapporterar ukrainska civilorganisationer att minst 55 olösta attacker mot aktivister har skett . Ett annat exempel är . Ordföranden och styrelseledamoten åtalades för medhjälp till grovt folkrättsbrott. De åtalades eftersom de avtalat med att skulle ansvara för säkerheten i området där skulle undersöka och exploatera oljefyndigheter. slöt avtalet trots att det var känt att den sudanesiska militären begick brott mot mänskliga rättigheter, vilket innefattade mord, tvångsrekrytering av barnsoldater och tvångsförflyttningar. Att säkra oljefyndigheterna för att skapa vinst var viktigare än det sydsudanesiska folket. Det tog innan åtalet initierades, och än vet man inte den exakta omfattningen av brotten. Folk vet helt enkelt inte vad som har hänt med deras nära och kära, och många har fortfarande inte kunnat flytta tillbaka till sina hem. är ett land som är beroende av internationell handel. Hur våra företag arbetar och vad vi importerar spelar stor roll globalt, både för klimat- och miljöavtrycken och för hur vi använder handel som ett sätt att stärka banden länderna emellan – och ibland även stärka demokratin. när vi pratar om handel beskrivs det i fina ord om att det innebär så mycket mer än transaktioner av varor och kapital. Det är brobyggande, och det är ett sätt att lyfta länder ur fattigdomen. Det är att stärka demokratier eller till och med skapa dem. Men så är det ju inte riktigt. Vi skulle kunna göra så mycket bättre, och vi behöver kräva att företagen gör rätt för sig. De som redan gör det har inga problem med de kraven, utan de kommer till och med att gynnas av dem. Från sida har vi länge krävt att human rights and environmental due diligence ska vara ett lagkrav, det vill säga att det måste vara obligatoriskt för företag att kontinuerligt göra riskanalyser och konsekvensanalyser och förhindra att någon del av verksamheten leder till miljöproblem och kränkningar av mänskliga rättigheter. Åtgärderna ska omfatta företagets hela värdekedja eftersom de värsta kränkningarna oftast sker längre bak i produktionskedjan. finns inga bindande regler som rör miljö och mänskliga rättigheter, utan ansvarstagandet bygger på frivilliga åtaganden och riktlinjer. Det räcker inte för att komma åt de riktiga problemen. Därför är lagförslag välkommet, eftersom det potentiellt kan ha stor positiv inverkan på människor och miljö. Lagförslaget har dock skjutits upp , och civilsamhället flaggar för att det kan komma att urvattnas. Här behöver ta mer ansvar. Lagen får inte urvattnas, och den måste implementeras . har haft möjligheten att, precis som andra länder, påbörja arbetet med införandet men har valt att ta en mindre aktiv roll. Det rimmar illa med tanke på att utrikesministern under sitt anförande pekade på handelns betydelse för mänskliga rättigheter. För att uppnå en rättvis demokratisk handelspolitik anser vi att vi måste prioritera human rights and environmental due diligence. bör delta aktivt i skapandet av ett binding treaty så att individer och lokalsamhällen kan få tillgång till rättvisa när brott begåtts. bör också arbeta för att företagen själva ska ta ansvar för sina investeringar i stället för att som använda investeringsskydd för att tvinga länder att ändra demokratiskt tagna beslut. Låt ta på sig ledartröjan och visa att handelspolitiken verkligen kan vara ett sätt att bygga broar och skapa demokratiska utrymmen! står vi tyvärr långt ifrån det. 217 (S): Dagens utrikespolitiska debatt, som har pågått , äger rum i som för oss är mycket speciell. Detta är inte bara den vecka då återgår till sina vanliga rutiner och arbetssätt, utan det är också en särskilt dramatisk tid ur ett säkerhetspolitiskt och utrikespolitiskt perspektiv. Flera talare före mig här har pekat på de risker som finns med den utveckling som vi nu ser och som bokstavligt talat ritar om kartan ordentligt. Den europeiska säkerhetsordningen, med säkra och erkända gränser och varje stats rätt att göra sina egna säkerhetspolitiska överväganden, står nu på spel. I samband med 100-åriga demokratijubileum talar vi under den här mandatperioden ofta om att demokratin måste vinnas och inte tas för given. Det är samma sak med vår gemensamma globala säkerhet. Demokrati och gemensam säkerhet hänger nämligen tydligt samman, och ofta är de även varandras spegelbilder. De är också i förlängningen garanten för mänskliga rättigheter för oss alla. Som ordförande i den svenska parlamentariska OSSE-delegationen och rapportör i kommittén för demokrati och mänskliga rättigheter kan jag snabbt konstatera att det inte saknas utmaningar på dessa områden. Vi ser den ryska aggressionen mot , som har pågått och som är inne i ett mycket kritiskt skede. Den utmanar inte bara den europeiska säkerhetsordningen utan också vårt lands och vårt närområdes säkerhet. Vi ser hur auktoritära stater överlag, på flera områden, stärker sitt inflytande, utmanar internationell praxis och kränker den och dessutom förtrycker sin egen befolkning. Om det blir ett krig av mer fullskalig art vet vi inte, men det tål att funderas rejält på hur vi tryggar vår säkerhet både här och och . Var kommer vi att befinna oss om ? Det är nämligen inte så länge sedan, lite , som det fanns en bred samstämmighet i riksdag om att hoten låg någonstans långt borta från närområde, men den bilden – och verkligheten – har ju nu förändrats. Vi ser som sagt en oroande utveckling i många stater när det kommer till just mänskliga rättigheter. Journalister och oppositionella fängslas, försvinner och till och med mördas. Hbtqi-personer och religiösa minoriteter förtrycks, och man tillåts inte vara den man är eller det man tror på. Rätten till abort inskränks, och kvinnor riskerar att drabbas särskilt hårt i områden där det råder konflikt. Klimatutmaningen underskattas kraftigt. besökte jag i mitt uppdrag som rapportör för demokrati och mänskliga rättigheter inom . har som bekant tagit över ordförandeskapet i efter . På plats i det polska parlamentet hade vi möte med företrädare för det största partiet, det konservativa Lag och rättvisa. Visserligen kunde vi enas i vår oro över den europeiska säkerhetsordningen och rädslan för det som sker med och , men när jag sedan utanför det polska parlamentet träffade civila organisationer som jobbade med mänskliga rättigheter gavs en annan bild, nämligen att det också i finns stora utmaningar när det gäller just de mänskliga rättigheterna. Detta måste vi ta på allvar. Att trygga säkerhet är detsamma som att demokratin måste försvaras; det sa jag tidigare i mitt anförande. I många av de länder som vi har för vana att kalla fullt utvecklade demokratier ser vi tendenser till att demokratin inskränks, vilket bidrar till en ökad oro som utmanar demokratin. Detta gäller i mitt exempel med , men det gäller också på flera andra håll. Ett flöde av fake news med parallella samhällsstrukturer har blivit ett allt vanligare fenomen i de länder som vi kallar demokratiska. Detta manifesteras i form av alltifrån vaccinmotstånd till den senaste diskussionen om LVU-omhändertaganden med falska rykten i omlopp. Det här handlar om tilliten till det gemensamma och till de demokratiska politiska institutionerna. Den minskar på många håll, som ekonomiska, sociala och kulturella klyftor tenderar att öka. Dessa klyftor är en avgörande fråga att hantera för varje politiker i varje demokratiskt land. Varje gång människor går till val är det viktigt att valet genomförs korrekt. I kommer vi att gå till val. Ytterligare två länder som gör det är och . Här är det viktigt för demokratins skull att valobservatörer finns på plats från sida, och jag ser fram emot att den svenska OSSE-delegationen kan skicka ett antal riksdagsledamöter som kan vara med och bidra i dessa observationer på ett konstruktivt sätt. Även om det nu händer mycket i vårt närområde och fokus och prioriteringar självklart måste ligga här får vi inte glömma det engagemang för internationell solidaritet som många av oss ledamöter har och har haft . Jag oroas till exempel över situationen för mänskliga rättigheter i och , med bosättningar och ökat våld. Tanken på en tvåstatslösning där känns väldigt avlägsen. Det är också frustrerande att sista koloni, , har tillåtits att ockuperas av . Här är den svenska positionen om det västsahariska folkets rätt till sitt eget land tydlig. Det finns många fler exempel, som också har nämnts i dagens debatt. Avslutningsvis, herr talman, ser jag fram emot att vi nu slipper restriktionerna och att vi förhoppningsvis kan leva i fred och frihet i vårt eget land. Jag ser fram emot att snart få gå i ett nytt förstamajtåg med plakat där det står ”Alla folks frihet, hela världens fred”. 218 (M): Det rådande synnerligen allvarliga säkerhetspolitiska läget har med all rätt dominerat denna utrikespolitiska debatt. Såväl suveränitet som hela den europeiska säkerhetsordningen utmanas av aggressiva agerande. Mot denna bakgrund är det förståeligt att det nordiska samarbetet inte har haft en särskilt dominerande plats i den här debatten, men det är likväl beklagligt. Förutom några ord om det försvarspolitiska samarbetet mellan de nordiska länderna lyste i stort med sin frånvaro i den utrikespolitiska deklarationen. Utrikesministern sa förvisso att arbetet med visionen om som den mest hållbara, integrerade och digitaliserade regionen ska stärkas, men tyvärr sa ministern inte ett ord om hur. Ministern sa heller inte ett ord om hur illa det nordiska samarbetet faktiskt har fungerat nu när det satts på prov under pandemin. Sanningen är, herr talman, att vi nu är längre ifrån att förverkliga visionen om som den mest hållbara och integrerade regionen än vad vi varit på mycket . Pandemin har inneburit ett rejält bakslag för det nordiska samarbetet och integrationen. För detta vilar ett tungt ansvar på den axlar. Gränsrestriktioner och bristen på koordinering har drabbat människor och företag stenhårt, särskilt i gränsbygder. Konsekvenserna har blivit stora på såväl det mänskliga som det ekonomiska planet. Hemma i min valkrets, i norra , har mängder av företag fått kämpa för sin överlevnad när de så viktiga norska gästerna och besökarna uteblivit. Låt mig bara göra några nedslag för att beskriva situationen. Färjelinjen mellan och hade 2019 hela 1,4 miljoner resenärer. Sedan pandemin slog till har de två rederierna i stort låtit färjorna ligga vid kaj eller bara upprätthållit en väldigt reducerad trafik. , som före pandemin var omsättningsmässigt största köpcentrum, har gapat ödsligt tomt. Butikernas omsättning har i det närmaste helt utplånats. Mängder av människor har permitterats eller helt förlorat sina jobb. De många gränspendlarna i , , och har haft svårt eller rent av helt förhindrats att resa till sina arbeten. har gränsrestriktionerna mellan de nordiska länderna äntligen lättats. Än är inte allt som vanligt, men går det att tämligen obehindrat resa över de nationsgränser som vi har arbetat för inte ska märkas men som pandemin åter gjort brutalt tydliga. Det som oroar mig nu är vilka långsiktiga konsekvenser som pandemin kommer att få för det nordiska samarbetet och ambitionen om nordisk integration. I gränsbygderna har människor och företag gjort verkstad av den politiska visionen.