prot · H909100 · 2022-04-21 00:00:00 — Det i sig skulle bidra till enorma effektproblem i det svenska energisystemet och fördyra elen ytterligare kalla vinterdagar. Högerpartiernas idé om att ta bort just elskatten skulle därför få motsatt effekt mot vad man vill bidra med, så det är särskilt obegåvat att göra detta . Så har vi naturligtvis flygskatten, som är en favoritskatt hos högerpartierna när det gäller vad man vill ta bort. Först och främst är det väldigt rimligt med en flygskatt. Alla transportslag betalar för sin klimatpåverkan förutom flyget. Självklart ska flyget, som är det snabbaste sättet att bränna den här planeten på, också vara med och bidra ekonomiskt och betala för de utsläpp som man bidrar med när man flyger. Det råder liksom inget tvivel om det för den som har en sund syn på skattesystemet. Jag kommer ihåg när införde den här skatten. Högerpartierna gick så långt att de hotade att fälla ministrar för att vi ville att även flyget ska betala för sin klimatpåverkan. Det är otroligt och faktiskt spektakulärt hur långt man är villig att gå för att stoppa miljöskatten. Flygskatten ska tvärtom höjas. Det är ju fortfarande bara en liten del av flygets klimatpåverkan som täcks av flygskatten. Det finns naturligtvis ett alternativ till allt det här, och det är att man i stället sänker skatten på annat. Vi fortsätter att sänka skatten på det som är bra för miljön. Vi fortsätter att sänka skatten på reparationer, på återbruk, på sådant som bidrar till en mer hållbar miljö och på jobb. Det fina i kråksången är att man också kan rikta skattesänkningar. när vi ser att energipriserna är väldigt höga på drivmedel, el och så vidare kan man därför sänka skatten till exempel för dem som bor i landsbygd och drabbas extra hårt. Det är melodin framåt. Det är genom att rikta skattesänkningar till dem som verkligen behöver det som vi kan göra skillnad på riktigt, i stället för att sänka skatten för till exempel dem som bor i och kör sin stora suv in till staden . Det är inte rimligt att de ska få en skattesänkning för att de fortsätter att köra bil i en storstad. Vi står naturligtvis bakom alla våra reservationer, men för att spara tid yrkar jag bifall endast till reservation 6. 6 (S): Åhörare och tittare! Skatter generellt är sällan en partyhöjare. Även om det såklart är ganska lätt att få en lång diskussion är det bara i riktiga skattnördars sällskap som man kan börja prata om favoritskatter. Jag tycker att det är glädjande att höra i den här kammaren att det är väldigt många som anser att vi behöver göra en bred översyn av skattesystemet. började i sitt anförande, och jag har hört flera säga det. Jag måste säga att jag verkligen instämmer: Vi skulle behöva göra en bred skatteöversyn och se över både skatter och avdrag som urholkar det skattepolitiska systemet. Jag ser fram emot att vi kan enas kring detta. Plastpåseskatten har fått ganska många kängor här; det är bara som har varit uppe och försvarat den. Men man kan väl i alla fall säga att det kommer att bli ett kärt besvär i en borgerlig regering, eftersom det var Liberalernas hjärtefråga i januariöverenskommelsen. Skulle det råka bli en borgerlig regering kommer ni alltså att få brottas med en av era egna kamrater. De allra flesta är dock överens om att skatter behövs. Den finansiella biten är inte så svår att få gehör för, även om vi tycker rätt olika om hur mycket skatt som ska tas ut, på vad den ska tas ut och hur mycket det ska finnas i systemet. Men det här med punktskatter är lite som att vara den där personen som påminner om att någon kommer att behöva städa upp efter festen. Många av punktskatterna har ju till syfte att styra vårt beteende – skatt på alkohol, skatt på tobak, skatt på drivmedel för att nämna några. Och som ni vet är den som är medveten om att man måste vara med och städa efteråt lite mer återhållsam . Många tycker att alkohol är gott och trevligt, men baksidan för samhället är inte heller obekant. Under pandemin visade siffrorna hur stark korrelationen är mellan våld och alkohol. Missbruk kostar samhället stora summor, och utöver egna hälsoeffekter drabbas också familjer. I synnerhet barn far illa. Tobakens skadeverkningar tror jag inte ens att jag behöver gå in på. Det har hänt en del sedan min gammelmorfar fick astmacigaretter att röka, om vi säger så. Det som jag och antagligen ni andra här i kammaren oftast får frågor om och synpunkter på är skatter på energi och drivmedel. Det har vi också hört tidigare här i kammaren . Detta är ett område där det har hänt ganska mycket, både när det gäller hur mycket vi använder oss av under en livstid och den tämligen nyvakna synen på hur en del metoder och användning är direkt skadliga för både oss själva och för planeten vi bor på. För generationen som börjar falla bort – min farmor och farfar och mormor och morfar som inte lever – var den första bilen och installation av direktverkande el i huset en stor förhöjning av livskvaliteten. Att det kostade stora delar av deras inkomst uppvägdes av det faktum att man kunde ta sig till affären utan en häst och att det inte frös på insidan av väggarna . De grubblade inte särskilt mycket över sina klimatavtryck. De är också en generation som inte har haft särskilt stor påverkan, eftersom de har haft en helt annan syn på både konsumtion och resande än vi har . Många av de beslut som de tog fattades utan den kunskap som vi sitter på nu och utan kunskap om de beslut som deras barn och barnbarn skulle komma att stå inför. Det är nu vårt ansvar att, utifrån den kunskap och de förutsättningar vi har, förändra så att våra barn och barnbarn ska kunna bo och verka på den här planeten. känns det lite som att alla vill äta kakan, men ingen vill vara med och pröjsa för den. De flesta är överens om att vi måste vidta åtgärder för att komma till rätta med utsläppen. Konsekvenserna av vårt sätt att leva är inget som kommer sedan. Det är här och . Därför måste vi också ta beslut här och och beslut som är genomförbara . har därför haft höga ambitioner i klimatomställningen. Skatter är ett verktyg, men det finns också andra system, till exempel de som debatterades i går: bonus malus-systemet och inblandning av biodrivmedel för att minska klimatpåverkan från de bilar som redan nu körs. Det handlar också om att vi ska kunna fortsätta utveckla inhemsk produktion av biodrivmedel. Vi är väl medvetna om klimatfrågan och har varit det ett bra tag, men den senaste månaden har påmint oss om ytterligare en viktig sak. Vi vill inte som land fortsätta att vara beroende av länder som inte respekterar vare sig demokrati, mänskliga rättigheter eller länders suveränitet att besluta om sitt eget försvar. är det för oss som beslutsfattare viktigt att agera så att hushåll och företag i landet inte knäcks under för stora bördor när oförutsedda händelser, som pandemi och krig, påverkar kostnadsutvecklingen. De händelserna gör inte behovet av att ställa om mindre. De finns fortfarande där. Men som ledare av landet är det vår uppgift att se till att människor klarar sin livshållning och att ställa om. Därför kan det behövas justeringar. Regeringen har också föreslagit ett stöd för hushållen som har haft högra elkostnader och drivmedelskostnader. Det är förslag som är genomförbara . Sänkta skatter på drivmedel till EU:s miniminivå är ett av dem och står på agendan. Men förslaget om att sänka med vid pumpen är inte realistiskt . Det glömmer man. Det finns en vänster-och-höger-koalition i den frågan som glömmer att upplysa väljarna om att sannolikheten för att få igenom det är extremt låg. Det direktiv som det omfattas av har lyft upp fyra gånger, och fyra gånger har 27 medlemsländer sagt nej. Sannolikheten är inte särskilt stor att vi ska söka ett anstånd och få med oss 26 andra medlemsländer på att vi kan sänka skatten under EU-nivå. Det förstår ni. Det blir tydligt att vi har väldigt olika prioriteringar. Regeringen vill göra en insats för hushållen , medan borgerligheten och Vänstern vill behålla en konflikt in i valrörelsen snarare än att titta på lättnader för hushållen. Landsbygden och glesbygden används ofta som slagträ i debatten. Jag bor i ett av länen med stora avstånd och vet mycket väl hur förutsättningarna skiljer sig åt. Men det kommer aldrig att byggas en tunnelbana som kompenserar för avstånden. För oss är det alltså extra viktigt att vi driver på den här utvecklingen. För oss som har de långa avstånden finns det ingen framtid i att fortsätta köra fossilt. Vi måste ställa om till någonting annat, till nya alternativ. Man kan inte backa in . Framtiden kommer att kräva av oss att vi gör kraftiga utbyggnader av överföringskapaciteten men också kraftiga utbyggnader av produktionen av förnybar el. passerar stora fundament och vingar förbi där jag bor på vägen upp till det som ska bli norra största vindkraftspark. Det kommer att behöva byggas ut också här. Låt mig bara göra en liten illustration av vad det är som händer i . , som är ett av de stora företagen i , använder lika mycket energi som hela . Och de företag som etableras i , tack vare att ligger i framkant i klimatomställningen, kommer att kräva ännu mer el. Det kommer alltså att byggas ut här också. har höga ambitioner. Det har tagit oss långt. Det är något mänskligt i det här med att inte vilja att saker ska förändras, men vi kan inte fortsätta diskutera till exempel att elbilen fungerar som en gammal tioårig Iphone. Vi måste våga tänka nytt och förändras . Jag är ganska tacksam för att den insikten finns inom socialdemokratin, faktiskt mycket tack vare fackföreningsrörelsen. På golvet vet man nämligen att rädslan för att jobben hotas inte gäller framtiden och förändringen, utan det är att inte förändras. Det ser vi ju . Vi har en regering som inte trodde att basindustrin i var i princip borta, vilket alliansregeringens företrädare hävdade. Vi har vågat satsa. Vi har tagit stora beslut om hur de klimatutmaningar vi har ska lösas. Det har gjort att våra industrier ligger i framkant. Världens ögon tittar på . Det är här man vill etablera sig, eftersom vi har vågat ta tag i utmaningarna. Det är också viktigt att påminna om att det här ger jobb. Och jobben är det som gör att vi får in skatter och finansierar allt det som vi gemensamt tycker är viktigt, till exempel skolgången för er elever som sitter på läktaren här i salen. Men pandemin har också visat att vården behöver rustas upp. Det gäller även omsorgen om våra äldre. Det kan vi fortsätta göra, eftersom vi vågar ligga i framkant i klimatomställningen. Vi kommer att fortsätta som land att sträcka ut en hjälpande hand till människor som flyr krig, hjälpa dem som kommer hit att bygga upp nya liv och bli en del av . Och glöm för guds skull inte att integration aldrig är något som man kan kräva av någon annan! Om det ska bli integration måste jag och du öppna våra dörrar. Det är det enda sättet som vi kan integrera på. Jag är så tacksam för alla som visade det 2015 och som väljer att göra det också . Vi behöver bli fler. Tack vare att människor går till jobbet och betalar skatt kan vi förbättra för dem som har det tuffast. pensionärer med de lägsta inkomsterna förtjänar bättre levnadsstandard. Vi har råd. Vi kan stärka ekonomin för barnfamiljerna och för dem som har långvarig sjukersättning och inte kan påverka sin inkomst. Vi kan lindra hushållens och företagens prisökningar när situationer som den vi har kräver det. Det kan vi göra tack vare att det är ordning och reda i finanserna och tack vare att vi har haft en framgångsrik finansminister som är statsminister. är ett land dit människor vill komma för att leva, bo och utvecklas. Vi ska fortsätta göra det möjligt i hela landet. Vi ska också fortsätta vara lyhörda för hushållens och företagens behov och hålla kvar de långsiktiga målen och en ambitiös politik för klimatomställning. Det har tjänat väl. Jag yrkar avslag på motionerna i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 11.) Kompetensförsörjning inom hälso- och sjukvården m.m. § 7 Kompetensförsörjning inom hälso- och sjukvården m.m. betänkande 2021/22:SoU14 Kompetensförsörjning inom hälso- och sjukvården m.m. 7 ACKO ANKARBERG (KD): Fler än 20 yrken inom hälso- och sjukvården är legitimerade. Det innebär att de som arbetar i yrkena ska ha fullgjort sin utbildning och klarar av de krav som ställs i yrket. Legitimationen är helt enkelt en kvalitetsstämpel för den som är färdig att arbeta som röntgensjuksköterska, biomedicinsk analytiker, tandläkare, receptarie, fysioterapeut, läkare med mera. Legitimationen är central för att vi ska veta att man har den kompetens som krävs. Att arbeta inom hälso- och sjukvården innebär att man arbetar med människors liv och hälsa. Därför är det en självklarhet att vi ställer krav på kompetens. Men när man har fått sin legitimation saknas rätt till kontinuerlig fortbildning eller möjlighet till vidareutbildning. Vi kristdemokrater anser att om man har en legitimation borde det också finnas en lagstadgad rätt till kontinuerlig fortbildning av god kvalitet. Kompetensförsörjning inom hälso- och sjukvården m.m. Hälso- och sjukvårdens medarbetare är välutbildade, och arbetsgivaren bör se till att kompetens och kunskaper växer och uppdateras efter hand för alla medarbetare. Det finns arbetsgivare som har fortbildningsplaner och som verkställer dem. Men många saknar det. Från politiken verkar vi inte heller ha förstått att vårdens medarbetare bör ha rätt till kontinuerlig fortbildning eftersom exempelvis ersättningen inom primärvården i de flesta fall inte innehåller pengar till fortbildning. Det förväntas därmed ske eller inte alls. Jag är därför väldigt glad att det finns en majoritet i utskottet som uppmanar regeringen att ta tag i detta. har motionerat om det , och finns en riksdagsmajoritet som stöder kravet på att vårdpersonal ska få fortbildning. Det finns ytterligare ett tillkännagivande från utskottet som rör kompetensförsörjningen. Det handlar om att staten ska ta ansvar för kartläggningen av vilken kompetensförsörjning som krävs inom hälso- och sjukvården. ligger detta ansvar på de 21 regionerna, vilket innebär att vi dels saknar den övergripande bilden av vilka som arbetar i vården eller vilken kompetens de har, dels inte kan ställa någon till svars när det saknas utbildad personal inom olika yrken och specialiteter. Ingen har koll på läget. Ingen har heller ansvar för att det finns rätt kompetens i hela landet. Ändå är det kompetensförsörjningen som är central . Skälet till att vi inte har de vårdplatser vi behöver är att vi har för lite personal och att vi inte alltid har personal med rätt kompetens. Regeringen har tagit steg för att förbättra situationen. startade man det nationella kompetensförsörjningsrådet. De har lämnat flera viktiga förslag. Vi behöver nu ta steget att ge dem mandat så att de kan agera inom kompetensförsörjningen. Det beslutet skulle vi kunna ta utan att förändra ansvarsfördelningen mellan stat och region i övrigt. Vi kan besluta att staten har det övergripande ansvaret för vårdens kompetensförsörjning. Låt mig ta ett exempel. WHO har lämnat rapporter till alla sina medlemmar – alla länder – om bristen på sjuksköterskor. Vi har den i , och den finns i väldigt många andra länder. WHO uppmanar medlemsländerna att agera. Men vem är mottagare av dessa rapporter i ? Vem väger av och bedömer hur vi ska se på det som WHO säger? Är det de 21 regionerna? Hur får vi i så fall ett samlat grepp om de åtgärder som krävs? Sanningen är att det saknas mottagare när WHO och andra internationella organisationer lämnar förslag och uppmaningar. Det har visat sig att det då blir svårt att få handling och kraft i åtgärderna. Det krävs en nationell samling för kompetensförsörjningen för att vi ska lyckas. Jag är därför glad över de tillkännagivanden och uppmaningar som nu föreslår ska lämnas till regeringen angående kompetensförsörjningen. lämnar också förslag som rör förlossningsvården. Det är ganska många delar i förlossningsvården där utskottet vill se förbättringar. Det handlar om övergripande frågor inom mödra- och förlossningsvården. Det handlar om tillgänglighet och om att vi måste förbättra tillgången till vård och behandling också vid förlossningsskador. Regeringen behöver även stärka möjligheterna till kontinuitet, en jämlik vård och uppföljning av förlossningsvården. Man behöver dessutom se över frågan om tidig och kontinuerlig uppföljning av komplikationer efter en födelse så att man kan standardisera och veta vilket sätt som är bäst för att möta de kvinnor som drabbas av komplikationer och behöver eftervård i någon form. Regeringen bör arbeta vidare med frågan om eftervård och se till att vi har tydliga riktlinjer som gäller i hela landet. Vi lyfter också fram att regeringen bör ge lämplig myndighet i uppdrag att utreda ett krav på fysioterapeutisk kompetens om kvinnors hälsa. Utskottet talar här om viktiga delar. Vi har via rapportering kunnat ta del av något de kallar regionlotteriet. En del handlade just om förlossningsvården, en typisk kvinnofråga och en stor kvinnofråga. Där finns brister i hur detta hanteras. Staten har gett stora bidrag, men det är svårt att göra en uppföljning av hur dessa har använts. Kompetensförsörjning inom hälso- och sjukvården m.m. Detta visar att vi har skäl att fördjupa arbetet med förlossningsvården, säkerställa tydliga riktlinjer för själva förlossningsvården och eftervården och säkerställa att man får den rehabilitering man behöver. Jag vill för del yrka bifall till reservation 22, ett område där vi inte har fått en majoritet. Frågan rör hjärnans sjukdomar. Vi vill gärna se att man tar fram en plan för att arbeta med hjärnans olika sjukdomar. Det kan vara alltifrån beroendesjukdom till psykiatriska sjukdomar och stroke. Det finns många områden där vi skulle behöva arbeta preventivt, behandlande och rehabiliterande. Utskottet föreslår dessutom ett tillkännagivande om att regeringen bör se över frågor om könsstympning. Det är ett område som kräver ökad uppmärksamhet. Jag vill som sagt yrka bifall till reservation 22. 8 (S): Jag vill yrka bifall till reservation 7. Betänkandet handlar om kompetensförsörjning inom hälso- och sjukvård med mera. Personalen är det viktigaste vi har inom hälso- och sjukvården. Utan kompetent personal blir det inte så bra och säker hälso- och sjukvård. Inga sjukhus och vårdcentraler med fina lokaler kan ge en bra och säker hälso- och sjukvård om det inte finns personal där som har den bästa och rätta kompetensen och som också får möjlighet att använda den. Vi ser och hör hur sjuksköterskor säger upp sig för att de är oroliga över att inte få ut sin semester, inte för att de vill säga upp sig utan för att de inte orkar en sommar till då de inte vet om de kommer att kunna ta semester. Likaså har vi hört barnmorskor som ropar på hjälp i en tuff arbetsmiljö. De säger upp sig för att arbetsmiljön är så tuff att de inte orkar jobba. De är oroliga över säkerheten vid förlossningarna för både barnet och den födande kvinnan. Så här kan vi inte ha det, fru talman. Det här är yrkesgrupper med hög kompetens, och vi behöver varenda en av dem. Vi behöver ha dem kvar inom hälso- och sjukvården. Då hjälper inte alla planer centralt, utan det behövs faktiskt handling på plats nu eller helst i går. Arbetsmiljön för personalen måste vara bra med tid för återhämtning, arbetsglädje och fler kollegor. Det behöver också finnas en bra grundbemanning som klarar av att någon är borta på grund av semester, kompetensutbildning, vab eller sjukdom. Så här ser det tyvärr inte ut. Många vittnar om att de kan få gå på kompetensutbildning, men det finns inga vikarier eller ersättare som kommer in och täcker upp för den personal som hade kunnat gå på utbildning. Arbetsbördan blir därför ännu tuffare för de personer som är kvar, och utbildning kan inte prioriteras. Under pandemin har vi sett hur personalen har slitit under extremt hårda arbetspass och under enormt pressade situationer. Vi applåderade välfärdens hjältar, som vi kallade dem, för deras insats, och vi gjorde det med all rätt. Men det känns som om applåderna nu har tystnat. Det känns inte vare sig bra eller rättvist. Personalen som finns är proffsig och kompetent och finns till hands för oss alla när vi behöver vård, oavsett om det är , eller mitt . Många vittnar om hur väl de blir bemötta av personalen trots att dessa har en väldigt stressig och tuff arbetsmiljö. Även anhöriga berättar att de har fått uppleva medmänsklighet och förståelse när de varit oroliga för nära och kära som varit sjuka eller skadade. Utan kompetent personal blir det ingen bra vård och omsorg. Utan rätt kompetens är det svårt att göra rätt insatser utifrån de faktiska vårdbehoven. Kompetensförsörjning inom hälso- och sjukvården m.m. finns Nationella vårdkompetensrådet som ska bidra till en god planering av vårdens kompetensförsörjning. De ska göra bedömningar av kompetensförsörjningsbehovet och stödja oss beslutsfattare och andra aktörer på nationell och regional nivå när det gäller kompetensförsörjning inom hälso- och sjukvården. Rådet för styrning med kunskap finns också, och det ska verka för statlig styrning med kunskap avseende hälso- och sjukvård och socialtjänst där patienters och brukares synpunkter och erfarenheter ska beaktas. har också i uppdrag att redovisa bedömningar av tillgång och efterfrågan på legitimerade yrkesutövare i hälso- och sjukvården. Pågående arbete är därtill den överenskommelse som staten och SKR har om god och nära vård där det satsas en hel del pengar för goda förutsättningar för vårdens medarbetare. För att förstärka ambulanssjukvården avsätts också pengar till att fler sjuksköterskor ska kunna läsa till specialistsjuksköterska, och det avsätts också pengar till att möjliggöra en utvecklings- och karriärmöjlighet för specialistsjuksköterskor. Det som är viktigast för hälso- och sjukvården är att alla medarbetare har den kompetens som behövs för att bedriva och utveckla vård av god kvalitet. Vi får inte glömma bort eller förminska att det är arbetsgivarens ansvar och skyldighet att se till att hälso- och sjukvårdspersonal får den fortbildning som behövs och att detta sker regelbundet. Det är regionerna som arbetsgivare som har ansvar att se till att arbetsmiljön är så bra att personalen faktiskt klarar av sitt arbete och stannar kvar inom hälso- och sjukvården. Regionerna som arbetsgivare måste också lyssna på olika yrkesgrupper när de larmar om ohållbara arbetsvillkor och dålig arbetsmiljö. Arbetsmiljöarbetet är inte fritt och frivilligt, utan det är faktiskt lagstadgat. Hälso- och sjukvården behöver fler som kan och vill jobba där. Vi behöver behålla kompetent personal, och vi behöver se över arbetsvillkoren och att man får kompetensutveckling och möjligheter till både återhämtning och semesterledighet tillsammans med sin familj. Men det är inte enbart staten som kan fixa det här, utan det är ytterst arbetsgivarna, alltså regionerna, som måste se till att detta fungerar här och . 9 ACKO ANKARBERG (KD) replik: Tack, ledamoten, för anförandet! Jag är väldigt glad över att flera partier i , nästan alla, är överens om att vi ska ge pengar till förlossningsvården. Vi har gjort det och gett 1 miljard . Ändå kan SVT nu visa när man har frågat regionerna att de inte alltid kan redovisa hur pengarna används. Det är egentligen bara vid som barnmorskorna berättar att pengarna används och att de faktiskt kan se en förbättrad situation. Det var väldigt välgörande att höra barnmorskorna vid säga att de har det bra . Förändringar har genomförts på det sätt som de behövde, och pengarna har kunnat användas på ett bra sätt. Men de flesta andra kunde inte ens redovisa hur pengarna har använts. Kompetensförsörjning inom hälso- och sjukvården m.m. Jag tror inte att ordningen ska vara att man talar om från staten i detalj hur regionerna ska göra, utan det är förlossningsvården som ska göra det och så rättar man till det som man behöver rätta till på hemmaplan.