prot · H90967 · 2022-02-16 00:00:00 — Inom ramen för detta ärende anser vi dock att den problematik som jag har redogjort för bör ligga till grund för ytterligare agerande. Därför, herr talman, är jag glad för att så blir fallet. Vi har i utskottet visat prov på hur en konstruktiv opposition bör agera. Genom överläggningar, samtal och samarbete har , , och samt Liberalerna lyckats få samsyn rörande delar av betänkandet. Detta föranleder en ändring i själva motivtexten, vilket innebär att det blir en omgående förbättring för de berörda vapenägarna. Tack vare detta får de nu inte bara se ljuddämpare likställas med ammunition, utan de får även se att den som innehar en ljuddämpare som är möjlig att använda till flera vapen som innehavaren av ljuddämparen har tillstånd för eller har rätt att inneha för skjutning får använda ljuddämparen till samtliga dessa vapen. Bra så, men önskade gå längre. Det fick vi delvis gehör för genom tillkännagivandet om att en vapenägare som gör sig av med ett vapen bör ha rätt att behålla tillhörande ljuddämpare och att den som har eller har haft vapenlicens som inte har blivit återkallad ska ha rätt att behålla sina tidigare införskaffade ljuddämpare. Detta hade på riktigt inneburit att vi kommit bort från den ordning som gäller för ammunition och som är ett stort gissel för många vapenägare. Det handlar om att man säljer ett vapen i en viss kaliber som man kanske är på jakt efter ett nytt vapen i samma kaliber men att man då, i väntan på den långa tillståndsprocessen, tvingas göra sig av med den ammunition man äger i den berörda kalibern. Annars begår man ett allvarligt vapenbrott. Det ar en ohållbar ordning för ammunition , och då regeringen önskade likställa ljuddämpare med ammunition i vapenlagen skulle den ohållbara ordningen även drabba ljuddämpare när lagförslaget börjat gälla. Mot den bakgrunden gläds vi över att tillkännager en förändring och hoppas att regeringen agerar skyndsamt. Lättnader i till-ståndsplikten för ljuddämpare Problemet med ammunition hanteras dock inte alls i propositionen, vilket är synd givet den problematik jag just har beskrivit. Därför valde att ha ett eget yrkande på temat, detta då vi anser att rätten att inneha ammunition utan särskilt tillstånd bör gälla så länge en person har rätt att ansöka om att inneha ett vapen som är avsett för samma ändamål som ammunitionen. Vi vill därför se en utredning med uppdrag att överväga en ordning där rätten att inneha ammunition härleds till rätten att söka licens för vapen som ammunitionen är avsedd för. Vår ingång var densamma för ljuddämpare som för ammunition. Delar har vi fått gehör för, andra delar inte. På det stora hela kommer dock att fatta beslut om lättnader för vapenägare. Det gläder mig, även om mycket mer behöver göras. Med det sagt, fru talman, önskar jag yrka bifall till vår reservation 3. 227 (M): debatterar vi ljuddämpare och att ta bort tillståndskravet i den delen. Det är en bred majoritet som har tvingat fram detta förslag till beslut. Utskottet föreslår två tillkännagivanden om detta. Äntligen kom det en proposition, även om det var en hel del felaktigheter och tvivelaktiga saker som vi har försökt rätta till i utskottet. Trots att det finns en stor och bred riksdagsmajoritet på detta område har struntat i ett antal tillkännagivanden som på justitieutskottets förslag har fattat beslut om. Regeringen har fortfarande inte tagit bort femårslicenserna, trots flera tillkännagivanden. Man har inte inrättat en viltmyndighet, trots ett beslut som togs och därefter flera tillkännagivanden. Man har inte flyttat licenshanteringen till viltmyndigheten. Man har inte lyckats minska handläggningstiderna för vapenlicenser. De är fortfarande orimligt långa. Man har inte implementerat vapendirektivet på en miniminivå utan i stället obstruerat med försök till överimplementering. Regeringens okunskap, tafatthet och ovilja i denna fråga är rent pinsam. orsakar regeringens ovilja och okunskap dessutom eventuellt att får kostnader för detta. Mitt budskap till regeringen, fru talman, är: Gör om och gör rätt, och sluta med att försöka överimplementera vapendirektivet! Regeringen har heller inte gjort en total översyn av vapenlagstiftningen, som vi har flera tillkännagivanden om. Man har inte tagit bort synnerliga skäl i vapenlagstiftningen, vilket vi också har ett tillkännagivande om. Man har inte underlättat licenshanteringen vid vapenbyte direkt hos vapenhandlaren, det vill säga att du kan komma in med ett vapen och byta det direkt hos vapenhandlaren, ta med dig det andra hem och det behandlas som ett anmälningsärende. Detta är inte heller gjort, fru talman. Man har heller inte utökat vapengarderoben, som vi också har ett tillkännagivande om. Lättnader i till-ståndsplikten för ljuddämpare Man har inte underlättat handeln för vapenhandlarna i . Inte heller har man flyttat bort tillsynsansvaret för skyttebanor från polisen till viltmyndigheten. åker våra poliser ut och mäter kornstorlek i grusgropar, när vi har sådana problem på städernas gator och torg med skjutande och kriminella gäng. Man har inte infört EU-vapenpasset, trots tillkännagivande. Man har inte delat upp vapenlagstiftningen i två delar, vilket vi har en bred majoritet för i justitieutskottet. Det är bara och Socialdemokraterna som säger nej till att dela upp vapenlagstiftningen i en del för lagliga jägare och skyttar och en del för grovt kriminella. Detta är några av alla de drygt 20 tillkännagivanden som har givit regeringen för att underlätta för landets jägare, skyttar och samlare. Det är med stor nonchalans och på ett helt oacceptabelt sätt den socialdemokratiska regeringen behandlar tillkännagivanden, när man så uppenbart gång på gång struntar i de beslut som har fattat. Det regeringen gör är självklart allvarligt och självklart också ett hot mot vår demokrati. Det är våra beslut här i som gäller, och de gäller både för regeringen och för de människor som lever och bor i detta land. Efter flera tillkännagivanden om slopande av tillståndskravet för ljuddämpare har en proposition äntligen kommit till . Även om den som sagt inte uppfyller majoritetens krav, som i det senaste tillkännagivandet var att helt slopa kravet på licens när det gäller ljuddämpare, är propositionen ändå i närheten av detta och går att justera upp. En bred majoritet i justitieutskottet har gjort vad som går att göra för att försöka rätta till en bristfällig proposition. Anledningen är att vi försöker underlätta för landets jägare och skyttar att kunna köpa ljuddämpare till sina vapen utan byråkratiska och onödigt krångliga regler. Jag vill passa på att tacka , Liberalerna, KD och för ett mycket gott samarbete i utskottet. En fråga som vi ofta kan få i dessa sammanhang är hur de kriminella kan tillgodogöra sig en sådan här lagstiftning. Det är det som är det stora problemet. Om man inte förstår den frågan tror man att kriminella går till en vapenaffär och försöker handla en ljuddämpare. Så fungerar det inte. Hela säljer ljuddämpare. Många länder i har inga tillståndskrav över huvud taget. Det är enkelt att beställa dem över postorder och plocka in dem i eller hämta dem med bil i vilken affär som helst nere i . Ljuddämpare är det inte brist på. De man trycker åt med en hård lagstiftning är lagliga jägare och skyttar, som får det svårare att skaffa sina ljuddämpare. De kriminella går inte till vapenhandeln. De går över nätet och hämtar in sina ljuddämpare på de ställen där det är helt fritt när det gäller ljuddämparinköp. Tro alltså inte att ljuddämpare är något som är svårt att få tag i för dem som vill använda dem på ett kriminellt sätt. Att belasta landets lagliga jägare och skyttar med krångliga regler av den anledningen saknar helt rimlig faktagrund. Vad är då en ljuddämpare? Ljuddämparens fördelar är framför allt att den minskar ljudvolymen och också rekylen när du skjuter, vilket minskar risken för hörselskador hos jägare och skyttar. Ljuddämpare gör också att skjutbanor blir mindre störande för kringboende. Att fler jägare och skyttar nu får det lättare att köpa och använda ljuddämpare kommer att minska ljudnivåerna vid och framför allt minska risken för hörselskador för landets jägare och skyttar. Lättnader i till-ståndsplikten för ljuddämpare är det tillståndskrav på ljuddämpare, vilket gjort att polisen har behövt hantera 10 000–15 000 ljuddämparärenden . Kanske har man haft poliser till att hantera ljuddämpartillstånd i stället för att vara ute på gator och torg och ta de personer som faktiskt är kriminella. I stället för att göra detta sitter de inne och kontrollerar lagliga jägare och skyttar när dessa ska beställa sina ljuddämpare. Det arbetet lyfter vi nu bort från polisen så att de får möjlighet att minska sin ärendehantering med 10 000–15 000 ljuddämpare . Detta kommer att ge bättre resurser till polisen att jobba med det som verkligen är viktigt. Ett borttagande av tillstånds- och licenskrav på ljuddämpare kommer därför att underlätta både för landets jägare, skyttar och vapenhandlare – och framför allt för polisen. En bred majoritet i justitieutskottet rättade till några av bristerna i regeringens proposition. När någon nu köper en ljuddämpare som är möjlig att använda till flera av vapenägarens vapen är det okej att också göra det, detta för att ta bort kravet på att behöva köpa en specifik ljuddämpare till varje vapen. Vi föreslår också ett nytt tillkännagivande till regeringen om att justera så att om någon säljer sitt vapen som har ljuddämpare till en köpare som inte vill köpa ljuddämparen utan bara vapnet får den gamla vapenägaren ändå behålla ljuddämparen utan att söka tillstånd. Regeringens politik innebär att jägaren som säljer sitt vapen och behåller ljuddämparen hamnar i en kriminell zon, vilket är helt orimligt. Den här jägaren har kanske fyra fem andra vapen också, men han har kvar en ljuddämpare från ett vapen han har sålt. Detta vill vi att regeringen rättar till skyndsamt. Vi är också helt övertygade om att reglerna för ljuddämpare kan behöva ses över i den stora vapenlagstiftning som en majoritet av partier vill ha. Vi har lagt fram tillkännagivanden om detta ett antal gånger. Jag är övertygad om att vi behöver se över ljuddämparlagstiftningen när den väl drar igång. Vi kan behöva se över tillämpningen av lagen runt ljuddämpare, hur den kommer att tolkas och om polisen och rättssystemet verkligen tolkar reglerna som majoriteten i nu har krävt här i betänkandet. Blir detta ändå misstolkat av polisen eller rättssystemet kommer vi i regeringsställning omgående att se över detta och rätta till eventuella brister i lagstiftningen och därmed undanröja eventuella feltolkningar. Vi har gjort drygt 20 tillkännagivanden till regeringen under den här mandatperioden. Endast ett av dem, om ljuddämpare, har man nu halvt om halvt lyckats lösa . Detta är självklart långt ifrån acceptabelt. Men det visar att varken lyssnar på landets jägare och skyttar eller gör som en majoritet i faktiskt har beslutat om och begärt. Låt er nu inte i kommande valrörelse gå på dessa nya löften, utan inse att vill vi ha bättre regler för landets jägare, skyttar och samlare måste denna regering bytas ut . Den möjligheten har vi. Låt oss ta vara på den. 228 (S) replik: Lättnader i till-ståndsplikten för ljuddämpare Det var många superlativ där, ! Ingen förstår någonting, allt är dåligt och det är till och med ett hot mot demokratin med de villkor som vi lever under. kan det kännas som att man bör ransonera med en del superlativ här i världen. ägnade dessutom av sitt anförande åt att prata om allting annat än den proposition som ligger på bordet här och som löser ut en hel del av de administrativa och juridiska problem som en eventuell överimplementering av vapendirektivet har inneburit. Här rättar regeringen till en felaktighet, och vi ser nu att vi gör någonting som är till gagn för jägare och sportskyttar. Jag tror att det är väldigt välkommet. Det som gjorde att jag begärde replik var en mening i ledamoten anförande, nämligen att det är regeringens fel att vi dras inför skranket i EU. Då vill jag ställa följande fråga till ledamoten: att vi har över- eller underimplementerat EU:s vapendirektiv? Och vad är i så fall är orsaken till att vi dras inför rätta – över- eller underimplementering? 229 (M) replik: Jag kan börja med en kommentar angående superlativ. Jag tycker att det är allvarligt att vi har gjort över 20 tillkännagivanden här och att ministern tydligt har uttalat, både i debattartiklar och här i , att han struntar i en del av de tillkännagivandena. Jag tycker att det är allvarligt. Jag tror inte att vi nog kan understryka att ska och demokratin i landet fungera måste både regeringen och de människor som bor i landet följa de beslut som tas och de lagar och regler som råder. Regeringen är inte undantagen från att lyda . Det var den första delen. Ni har haft fyra, nästan fem, år på er att förbereda er och implementera vapendirektivet. Det har kommit två propositioner med överimplementeringar. Vi har varit tydliga och sagt att vi inte går med på några överimplementeringar utan att vi går med på en minimiimplementering. Det är en bred majoritet i justitieutskottet som har uttryckt det. Ändå återkommer regeringen med en överimplementering. Man lägger till och med in att man ska börja reglera vapenmagasin. Det kräver inte vapendirektivet någonstans. Och börjar man i stället hävda att man vill reglera detta för att komma åt de kriminella. Det hade ju ingenting med vapendirektivet att göra, men ni försökte smyga in en licenshantering och en tillståndsprövning på magasinen i . Jag tror att om regeringen har en dålig kunskap i de politiska leden inne på departementet är det nog bra om ni lyssnar in faktisk sakkunskap när det gäller både vapendirektiv och hur man kan implementera detta på miniminivå. För den kunskap som finns är dålig, och det ni har levererat har varit så undermåligt att vi har lagt det i papperskorgen. Vems fel är det? Gör om och gör rätt, och lyssna på ! 230 (S) replik: Jag noterar att naturligtvis inte svarar på frågan om EU har dragit oss inför rätta på grund av över- eller underimplementering. Det är nämligen en central fråga. Det kommer att kosta oss otroligt många miljoner om vi inte klarar av att lösa den här situationen. Jag vill med emfas säga att det inte är regeringens fel. Lättnader i till-ståndsplikten för ljuddämpare När det gäller respekt för beslut har regeringen fått mängder av tillkännagivanden. Vi försöker, som socialdemokrati och som regering, att hantera de tillkännagivandena med respekt. De sa jag också här tidigare i mitt anförande. Om man tycker att regeringen inte har klarat av att möta upp de tillkännagivandena kan man använda sig av KU-instrumentet och andra saker. Men att antyda att regeringen inte har respekt för lagen är lite väl magstarkt. Jag kan också konstatera, när man använder den här typen av uttryck, att både och – våra kanske mest operativa rättsvårdande instanser – ser med viss oro på att det inte finns någon reglering och registrering av ljuddämpare i sig. Det är klart att de remissinstanserna är vitala i utformandet när det gäller att se till att vi har vassa verktyg mot både kriminalitet och terrorism, vilket vapendirektivet ju faktiskt handlade om från början. Man får försöka komma ihåg vilka orsakerna har varit till de väldigt hårda och drastiska direktiv och följddirektiv som har kommit på EU-nivå, nämligen de fruktansvärda terrorattentat som skakade med hundratals döda och lemlästade människor. Det måste vi ha i den andra vågskålen när vi pratar administration och byråkrati. 231 (M) replik: När det gäller om det är överimplementerat eller underimplementerat är vapendirektivet inte implementerat alls från regeringen och till följd av att man har levererat två undermåliga propositioner som inte har godkänt. Då måste man sätta sig ned och lösa frågorna och diskutera hur man får igenom en proposition om vapendirektivet i . Man kan inte tro att man kan strunta i eller hoppa över det. Jag kan inte förstå varför regeringen sist, fru talman, menade att man skulle gå in och märka upp alla våra historiska vapen i . Vapendirektivet ger ett tydligt undantag när det gäller detta. Ändå kommer och regeringens representanter hit till med en proposition om att man behöver märka upp alla gamla historiska vapen. Det vore som att skriva på tavlorna på museerna. Det gör man inte. Det fanns undantag för detta, men det utnyttjade ni inte. Det finns en rad exempel, och ni är väl medvetna om det. Men ni har försökt gång på gång att skylla på EU. Gång på gång har ni gjort det för att försöka få igenom detta med vapenmagasin och märkning av historiska vapen. Det finns en hel lista, och ni borde veta vad den handlar om. Vi skulle kunna använda alla instrument, det är klart, men är det inte någon form av rimlig reson att regeringen inte ska strunta i om vi tar ett beslut här i och ger ett uppdrag till regeringen att utföra ett visst jobb och dessutom sätter en tidsgräns? Det kan inte vara mycket tydligare från . Det är värt mycket allvarlig kritik att ni hoppar över vad tar beslut om. 232 (C): Lättnader i till-ståndsplikten för ljuddämpare Jag är osäker på om någon har yrkat bifall till utskottets förslag till beslut i betänkandet. Därför vill jag göra det, för formens skull. Så var vi här igen. För vilken gång i ordningen vi debatterar vapenfrågor vet jag inte, men jag vet att det har tagit att få någon ordning på det här torpet och att det politiska ledarskap som krävs för att lösa denna för många svenskar så viktiga fråga har lyst bländande med sin frånvaro. Vi debatterar förslaget om reglering av ljuddämpare. Men problemet är inte en enskildhet i vapenlagstiftningen utan ett systemiskt tillkortakommande när det gäller regleringen av skjutvapen i . Det var inte perfekt tidigare, men problemen började hopa sig när EU-systemet fick feeling och ville visa handlingskraft efter de fega och skändliga terrordåden i . Detta är något av en politisk sjuka som vi måste göra allt för att förebygga. I stället för att göra det som har varaktig och reell effekt, och som vi med hjälp av forskningen har fog för att tro är verksamt och inte ställer till andra problem eller krånglar till det i onödan, bryr sig vissa mer om rubrikerna och de kortsiktiga opinionsvinsterna. Man lanserar policyförslag som man måste förstå skjuter rejält bredvid målet, men man räknar med att inte bli synad. På kort sikt funkar det nog oftast, tyvärr. Den förenklade bilden vinner kraft, och resultatet hinner sällan skärskådas innan debatten har dragit vidare till något annat braskande förslag som låter bra men som i bästa fall är verkningslöst men ibland också rent skadligt. Vi kan bättre än så. Vi måste kunna bättre än så om vi på allvar ska kunna adressera de samhällsproblem som tynger oss i och i . Ansvaret för att få sina lagförslag att gå igenom i vilar på regeringen. Det finns inget annat sätt att beskriva hanteringen av vapenlagstiftningen än som ett misslyckande. Men som vanligt är det någon annans fel. Visst kan jag tycka att det åligger de partier som röstade ja till direktivet i att gemensamt komma överens om exakt vad det var de ville ha. Dessa partier är – om någon har glömt det – , , och . De partierna har majoritet i riksdag och kan teoretiskt sett göra vad de vill med denna fråga. Men tydligen räcker inte ledarskapet till för att komma dit. Återigen – det är i första hand den som gör anspråk på att regera landet som bär ansvaret för att få en sådan kommunikation till stånd. Då duger det inte att klaga på att de andra inte kom till förhandlingsbordet. Det är i så fall regeringen som har misslyckats med att få dem att komma till förhandlingsbordet. har varit tydliga från början. Vapendirektivet var feltänkt, missriktat och ur ett svenskt perspektiv oproportionerligt. Det skapade problem för laglydiga jägare och sportskyttar utan att nämnvärt höja säkerheten i jämförelse med gällande rätt i . Därför röstade vi också nej. Kommissionen meddelar att de tänker dra inför skranket i ett så kallat överträdelseärende för att direktivet ännu inte är implementerat. Men trots att den situation nu har hamnat i knappast till någon del är vårt ansvar har vi sträckt ut handen och gått bland annat vännerna i till mötes genom att stödja förslaget om ett tillkännagivande om en implementering på miniminivå. En stabil riksdagsmajoritets vilja är en implementering av direktivet på miniminivå, fru talman. Utöver detta finns en lång rad andra tillkännagivanden, till exempel när det gäller femårslicenserna för vissa vapen. Lättnader i till-ståndsplikten för ljuddämpare För den som inte känner till exakt vad ett överträdelseärende innebär kan jag berätta att det kan bli fråga om böter på hundratals miljoner. Det är stora, enorma, resurser som behövs i kampen mot den organiserade brottsligheten, mot våld i nära relationer, mot bedrägerier mot äldre, mot kringresande stöldligor på landsbygden med mera. Om regeringen inte kan få att komma till förhandlingsbordet måste vi helt enkelt försöka skapa ett kärl för att det ska kunna ske. Det är inte något ovanligt. Det gör vi i parlamentariska referensgrupper. Det är min uppfattning att en sådan måste delta i beredningen av en ny vapenlagstiftning. Det får vara slutsnackat . Det är dags för handling. Jag avser därför att i samband med vårt utskottssammanträde föreslå ett utskottsinitiativ om att en gång för alla genomföra vilja om att ta ett sammanhållet grepp om vapenfrågorna. Det ska vara ett tidsatt tillkännagivande med syfte att ha en ikraftträdd lagstiftning . På så vis kan kommissionen förhoppningsvis också dra tillbaka överträdelseärendet. Vi skulle slippa böter och få en verkligen inte perfekt vapenlagstiftning på plats, men ändå en vapenlagstiftning som är så bra den kan vara givet de EU-rättsliga förutsättningarna. Jag hoppas samla ett brett stöd för detta initiativ. Jag har noterat att avser att lägga fram ett förslag i utskottet om ett initiativ om skarp lagstiftning för de så kallade femårslicenserna. har utskottet försökt lagstifta skarpt . Samtliga gånger har det lett till dåligt resultat. Vi får helt enkelt en hel del kritik från Lagrådet när vi gör på det sättet. kan man välja att stödja förslag till initiativ och förhoppningsvis, kanske, få förändringen av femårslicenserna på plats. Det får man kanske . Man kan också stödja mitt och förslag. Vi tar det helhetsgrepp om vapenfrågorna som vi länge har efterlyst, tillsätter en ordentlig utredning och bereder frågan på det sätt som krävs enligt konstitutionen. måste en hel del viktig lagstiftning nu komma på plats för att lösa stora problem när det gäller tryggheten i . Det kräver vår fulla uppmärksamhet och framför allt vårt utskottskanslis arbetsförmåga. Därför vore det olyckligt att ställa allt det på ända för att kanske tjäna i den här utomordentligt viktiga frågan. 233 (SD) replik: Jag blev apostroferad på slutet, men jag tänker att den debatt som kommer att äga rum inom ramarna för justitieutskottet kan vänta något. Jag ville nämligen belysa något annat när jag begärde ordet före apostroferingen. Det handlar inte om en konfliktlinje i betänkandet, utan tvärtom. och var eniga i fråga om två av tre delar, om man säger så, av betänkandet. Jag är tacksam för det samarbete som ägde rum mellan och under utskottsberedningen. Vi kunde trots olika skiljelinjer enas, föra samtal och föra detta framåt. Det är bra att även och stundvis kan enas, när vi håller med varandra. Jag är tacksam för det samarbete som har ägt rum i utskottet. Lättnader i till-ståndsplikten för ljuddämpare När följdmotionstiden var slut noterade jag dock att inte hade lagt fram någon egen följdmotion. Jag har inte haft möjlighet att fråga hur det kom sig. Var det så att det glömdes bort? Eller kände ni när ni såg argument att det var någonting som kan stå bakom? Ni hade kanske glömt bort det , men när ni såg och de andras ord i skrift kände ni kanske att det var något som ni ville ansluta er till. Jag vet inte om det var på det sättet, fru talman.