prot · H909135 · 2022-06-21 00:00:00 — Och det gäller vattentjänstplanernas innehåll med mera. Jag ställer mig givetvis bakom samtliga reservationer från sida men väljer att yrka bifall endast till reservation 10, som handlar om vattentjänstplanernas innehåll med mera. Vår tids största utmaning är klimatförändringarna. Bräddning är en säkerhetsfunktion i ledningssystemet som innebär att ett tillfälligt utsläpp av avloppsvatten sker vid överbelastning. Med klimatförändringarna förväntas fler skyfall och mer extremväder, vilket kan öka miljöpåverkan av bräddning drastiskt. Jag välkomnar därför regeringens förslag att kommunerna ska åläggas att planera för skyfall inom ramen för sitt arbete med vattentjänstplanerna. Men enligt min och mening borde emellertid ytterligare frågor belysas i vattentjänstplaneringen. Till att börja med kan jag konstatera att kommunernas arbete med klimatanpassning dessvärre inte har kommit igång så kraftfullt som skulle behövas. Som flera remissinstanser påpekat bör därför klimatanpassningsfrågorna, det vill säga kommunernas planering för klimatanpassning, lyftas in i vattentjänstplanen. Jag kan vidare konstatera att skyddet av dricksvatten varierar stort i vårt land. Den viktigaste resursen vi har är rent vatten. Många kommunala vattentäkter saknar helt skyddsområden, och många befintliga skyddsområden behöver ses över. Detsamma gäller för reservvattentäkterna. Jag är riksdagsledamot från . är en av de kommuner som tar sitt dricksvatten från . Det gör också väldigt många fler människor runt vår sjö. Vi behöver verkligen skydda den viktigaste resursen vi har, vårt dricksvatten. Vi vet att vill ansluta till vatten, och vi hör att det pågår diskussioner om vad som händer den dag kan ta sitt vatten från på grund av de saltinträngningar som sker. Jag kan konstatera att vi behöver skydda vårt dricksvatten betydligt mycket mer i många av kommunerna i vårt land. Höga temperaturer kan såklart påverka vattentemperaturen och därmed också bakterietillväxten, vilket i sin tur kan påverka vattentjänsterna. Det finns ett stort behov av att stärka arbetet med dricksvattenförsörjning och vattenskydd, dels för att trygga vattenförsörjningen, dels för att vi ska leva upp till miljömålen. Även dessa frågor bör lämpligen adresseras i vattentjänstplaneringen. Sammanfattningsvis bör det tydligt framgå av vattentjänstplanen vilka åtgärder kommunen avser att vidta när det gäller klimatanpassning och hur de ska finansieras. Vidare bör vattentjänstplanen kompletteras med en vattenresursplan som adresserar klimatanpassningsbehov, tillgångar och lösningar för dricksvattentillgång vid extrema klimatrelaterade händelser, som exempelvis långvarig torka. är vi , men traditionen bjuder ofta dessvärre på att det blir allt varmare. Vi ser temperaturer i som gör att fågelungar hoppar ur sina bon och dör av hettan. Det blir också varmare i vårt land. Torkan är en företeelse som i vissa delar av vårt land har varit extremt jobbig för många, inte minst lantbrukare och de som har djur. Vi tycker verkligen att vattentjänstplanen ska kompletteras med en vattenresursplan. Detta är mitt sista anförande för , så jag vill också passa på att tacka. Det har varit sommarkänslor i kammaren och . Det är härligt. Det har varit en ära och ett stort nöje att få vara ordförande i ett av utskott. Det har varit fantastiskt att få jobba tillsammans med talmannen och de vice talmännen om hur vi ska jobba framåt med arbete och utskottens viktiga arbete. Kammarkansliet är alltid professionellt. Det är fantastiskt att få jobba i en organisation där administrationen fungerar perfekt i alla led. Detsamma gäller civilutskottets kansli. Min käre vice ordförande i civilutskottet, , har stått vid min sida genom denna pandemi. Den har om inte annat satt mitt tålamod på prov när telefonmöten inte fungerat eller när Skype kraschat. Som har nämnts har vi tre avgående ledamöter i utskottet: , och . Jag hoppas att ni får en riktigt skön sommar men också ett väldigt härligt liv utanför dessa väggar när sommaren är över. Men först stundar en valrörelse. Jag vill önska samtliga kollegor i utskottet en riktigt skön sommar. lite innan valrörelsens hysteri drar igång! Det behöver både vi och våra familjer. 61 (S): Detta är även min sista debatt den här mandatperioden. Jag vill tacka alla utskottskollegor för ett gott arbete i utskottet och sjysta men raka debatter i kammaren. Jag vill också rikta ett varmt tack till vårt fantastiska utskottskansli. debatterar vi utskottets betänkande om hållbara vattentjänster. Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 2 och 5 och i övrigt till utskottets förslag i betänkandet. Att göra vattentjänsterna hållbara är ett ansvar som vi alla delar. Samhället, i det här fallet kommunen, har i uppdrag att lösa detta när det finns ett behov av att skydda människors hälsa och miljö när bebyggelse finns i ett större sammanhang. Den ekologiska hållbarheten och hur vi tillsammans ska klara kraven för miljö och hälsa regleras i . I finns krav på kommuner men också på människor som inte bor i bebyggelse i ett större sammanhang och som därför själva ansvarar för sina vattentjänster. Vad är då en vattentjänst? Vattentjänsterna är försörjning av dricksvatten och bortförande av dagvatten och spillvatten. De två sistnämnda kallas i allmänhet för avlopp. Dagvatten är det regnvatten som hamnar på hårdgjorda ytor och hus och som måste ledas bort för att det inte ska orsaka skador. Spillvatten är det som spolas ned i toaletter eller sköljs ut från dusch, tvättmaskin och kök. För att vara ekologiskt hållbar ska hanteringen av spillvatten inte leda till övergödning och inte till spridning av kemikalier och smittämnen. Övergödning beror på näringsämnena fosfor och kväve, som är två av naturens viktigaste byggstenar. För att bättre hushålla med jordens resurser, bygga ett mer cirkulärt ekonomiskt system, öka självförsörjning och skydda miljön från oönskad gödning skulle återvinning eller utvinning av näringsämnen från spillvatten kunna vara till nytta både ekonomiskt och ekologiskt och för att höja beredskap och förmåga att långsiktigt hantera förändringar och fortsätta att utvecklas i en positiv riktning. besökte jag i , där man med parollen Tre rör ut utvecklar ett världsunikt källsorterande avloppssystem som leder till ökad biogasproduktion, återvinning av näringsämnen och en energieffektiv rening av läkemedel. Även på detta området ligger alltså i absolut framkant i världen. Ny teknik, framtidens nya jobb och hållbar tillväxt – så blir vi världens första fossilfria välfärdsnation. lite historik till varför regeringen har lämnat denna proposition till . I 6 § vattentjänstlagen står det att kommunen har en skyldighet att ordna vattentjänster om det behövs för skyddet av människors hälsa och miljö och om bebyggelsen ingår i ett större sammanhang. Det större sammanhanget tolkas som att det gäller för minst 20 till 30 hus eller i vissa fall något färre. I praxis, det vill säga hur domstolarna har tolkat lagen, har det visat sig att det i princip alltid finns ett behov av att skydda människors hälsa och miljön. Tolkningen har också varit strikt vad gäller att kommunen ska ansvara för vattentjänsterna genom allmänna anläggningar så snart bebyggelsen utgör ett större sammanhang. Det här har lett till konflikter och problem på flera håll i landet. Några kommuner har valt att inte tillåta exploatering och ytterligare bebyggelse på landsbygden. Det skulle ha blivit dyrt att ordna vatten och avlopp, det vill säga avgifterna för alla i kommunen skulle behöva höjas. På många håll har fastighetsägare protesterat mot att de måste betala anläggningsavgifter, det vill säga den avgift kommunen tar ut för att ansluta fastigheter till kommunalt vatten och avlopp. I områden där fastigheterna har lågt värde är det heller inte alltid möjligt att låna för att finansiera anläggningsavgiften. Det är också vanligt att fastighetsägare kräver att få bli anslutna till den allmänna anläggningen men att kommunen vill avvakta med den investeringen och i stället kräver att fastighetsägarna åtgärdar sina egna enskilda anläggningar. Det har också funnits kritik mot den bristande demokratiska insynen och inflytandet över kommunens arbete med att tillhandahålla vattentjänster. Det är de här problemen som regeringens lagförslag har som ambition att åtgärda. De lagändringar som utskottet tillstyrker innebär bland annat att kommunens bedömning av behovet av en allmän vattentjänst ska bli mer flexibel. Dessutom ska varje kommun ha en aktuell vattentjänstplan som bland annat innehåller kommunens långsiktiga planering av hur behovet av allmänna vattentjänster ska tillgodoses. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Det är glädjande att regeringens lagförslag i det stora hela nu ser ut att godkännas av . När det gäller förslaget om kontroll av små enskilda avloppsanläggningar föreslår en majoritet i utskottet att ska avslå denna del. Här har vi, som tidigare nämnts, en gemensam reservation tillsammans med och . Som regeringen redogör för i propositionen har den årliga belastningen från små avloppsanläggningar i en rapport beräknats till fosfor och kväve. Enligt en uppskattning fanns det 2017 närmare 200 000 små avloppsanläggningar som endast hade slamavskiljning med enklare eller ingen efterföljande rening. Den utredning som ligger till grund för propositionen har konstaterat att de små avloppsanläggningarna som saknar egentlig rening inte uppfyller de krav som följer av . Något som inte heller får glömmas bort, även om debatten om avlopp ofta fokuserar på miljöaspekterna, är att väl fungerande avloppssystem också fyller en viktig funktion för människors hälsa. Många smittämnen kan spridas med vatten och orsaka sjukdom hos människor som får i sig det förorenade vattnet. Det är därför viktigt att säkerställa att skadliga mikroorganismer inte kan spridas från enskilda avlopp. Vi delar regeringens bedömning att det är angeläget att åtgärdstakten ökar när det gäller de bristfälliga små avloppsanläggningarna. Det behöver säkerställas att de små avloppen är konstruerade och drivs på ett sätt som är förenligt med gällande kravnivåer för påverkan på såväl miljön som människors hälsa. är det först när tillsynsmyndigheten, det vill säga kommunen, uppmärksammar innehavare av små avloppsanläggningar på brister som ett åtgärdande sker. För att öka och långsiktigt upprätthålla en hållbar åtgärdstakt krävs dock att fler fastighetsägare på eget initiativ åtgärdar sin bristfälliga hantering av avloppsvatten. Regeringens förslag till bemyndigande hade gjort det möjligt att införa regler om skyldighet att kontrollera och rapportera hur små enskilda avloppsanläggningar är utformade och fungerar. Vi anser att regeringens förslag framstår som ett kostnadseffektivt sätt för fastighetsägare att skaffa sig kunskap om den egna anläggningen och vid behov åtgärda den utan att tillsynsmyndigheten behöver agera. Det ska understrykas att en anläggning som åtgärdas utan att kommunen behöver förelägga om rättelse utgör en besparing för det allmänna eftersom man då inte behöver inleda en kostsam tillsynsprocess. Det är också värt att understryka att regeringen bedömer att variationerna mellan och inom kommunerna i fråga om behovet av att få in uppgifter kan motivera ett stegvist införande av kontrollskyldigheten. Regeringen öppnar vidare upp för möjligheten att avgränsa kraven till att enbart gälla vissa typer av anläggningar. Sammanfattningsvis anser vi att regeringens förslag är väl avvägt och ändamålsenligt utformat och bör antas i sin helhet. Vi ser därmed inte heller skäl för att göra något tillkännagivande om avloppsdeklarationerna. Samtliga motioner bör därför avslås. 62 (M): Det här är min sista debatt i denna kammare. Jag måste säga att jag har haft fantastiska år, men jag ser också fram emot vad som kommer efteråt. Under de år som jag har varit i har jag jobbat väldigt mycket med energi- och klimatfrågor. I civilutskottet har jag haft ansvaret för familjerättsfrågorna. Därför undrade jag hur sjutton va-frågorna hamnade på mitt bord . Sedan insåg jag varför. Något av det sista jag gjorde i mitt civila liv, innan jag blev politiker på heltid, var att arbeta som kommunikatör i stad, och vi införde ett vattenskyddsområde. Jag har varit ute och förklarat för fastighetsägare vikten av att ansluta sig till det kommunala va-nätet. En liten gumma beklagade sig och sa att hon ju bara hade liten sommarstuga dit hon åkte med sin fikakorg. Hon hade inget att tjäna på att ansluta till det kommunala va-nätet, sa hon. Jag förstår att det är jobbigt, sa jag, men jag är bara tjänsteman. Du får prata med politiker. Nej, sa hon. Det är ingen idé. De lyssnar inte. Jag vet hur de är. Jaja, tänkte jag. Då viskade en av mina kollegor till mig: Du vet, det där är svärmor. Han var ordförande i . Jag hoppas att vi politiker faktiskt lyssnar. Sedan tycker inte alla alltid som vi. Men det är ju därför vi har en demokrati med olika politiska partier så att alla kan hitta sin politiker som för fram sina frågor. I dagens debatt handlar det väldigt mycket om balansen mellan den enskilde och det offentliga. Vi moderater står självklart bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 13. Vatten är en förutsättning för allt liv. Det är ett av våra viktigaste livsmedel. Och vi ska och har rätt att ställa höga krav på det vatten som kommer ur kranen, som vi har en skyldighet att se till så att det vatten vi lämnar ifrån oss inte skadar vår miljö. Det allmänna har en skyldighet att tillhandahålla vissa vattentjänster, dricksvatten och avloppsrening och ska se till att de fungerar. Samhället har historiskt gjort och gör stora investeringar för att förse oss, invånarna i , med vattentjänster som uppfyller våra krav. Jag var, som sagt, kommunikatör på , Tekniska förvaltningen i . Vi måste alltså se till miljön i fråga om reningsprocessen av dricksvattnet så att det vatten vi släpper ifrån oss, med de kemikalier som kan användas där, inte skadar vare sig människor eller miljö. Det åligger våra kommuner att göra de investeringar som behövs för att möta invånarnas förväntningar och uppfylla de lagstiftningskrav som finns. Att bygga ut ett nytt verksamhetsområde för va-anläggningar är en stor investering. För att klara av detta har kommunerna krävt, och har också haft laglig rätt att kräva, att samtliga fastighetsägare, även gumman med fikakorgen, ansluter sig till va-nätet, oavsett om de har en egen reningsanläggning som fungerar eller inte. Enligt praxis ska kommunalt avlopp etableras när bebyggelsen utgör ett större sammanhang, 20—30 bostäder. Detta ger upphov till konflikter – det vet jag. Dels finns det kommuner som nekar ytterligare exploatering på landsbygden då det skulle tvinga kommunen att dra fram kommunalt va, vilket som sagt är förenat med stora kostnader. Dels finns det fastighetsägare som protesterar mot att de måste betala anläggningsavgifter, det vill säga den avgift som kommunen tar ut för att ansluta fastigheter till nätet. Det finns också ärenden där kommunen vill avvakta med investeringar och fastighetsägare tvingas att åtgärda ett enskilt avlopp i väntan på anslutning till det kommunala. Konfliktytorna är många. Regeringen förslår en flexiblare behovsprövning av allmänna vattentjänster. Det tycker vi i grunden är bra, men vi anser att fastighetsägarnas skydd mot tvångsanslutning behöver stärkas. Enligt dagens lagstiftning måste den enskilda anläggningen vara bättre än den som kommunen kan erbjuda för att fastighetsägaren ska undgå att behöva betala för en tvångsanslutning. Vi anser att det bör räcka med att fastighetsägaren har en anläggning som är likvärdig den som kommunen erbjuder för att fastighetsägaren inte ska behöva anslutas. Bedömningen av likvärdighet bör ta hänsyn till retentionen, det vill säga markens och vattendragens förmåga att rena och ta upp växtnäring i den aktuella situationen. Den enskildas skydd mot tvångsanslutning måste stärkas, och vi kommer att tillkännage det för regeringen . I övrigt kommer min kollega från miljö- och jordbruksutskottet att gå närmare in på miljöaspekterna i dagens förslag. Vi moderater har länge föreslagit att kommunerna ska vara skyldiga att upprätta en långsiktig plan för vattenförsörjningen. Det är därför glädjande att regeringen nu kommer med ett sådant förslag. Positivt är också att planen ska antas av kommunfullmäktige och lämnas för granskning och samråd. Detta har min kollega från Socialdemokraterna lyft upp som ett bra steg i demokratisk riktning. Kommunens beslut går dock inte att vare sig eller med regeringens nya förslag att överklaga, utan fastighetsägaren kan endast vända sig till för att hävda att kommunen inte har fullgjort sin skyldighet. Vi anser att möjligheten att överklaga är en viktig demokratisk princip som också är nödvändig för att stärka den enskilda fastighetsägarens ställning gentemot kommunen. Därför anser vi att regeringen bör utreda och återkomma med förslag på hur fastighetsägare kan få möjlighet att överklaga beslut som kommunen fattat rörande va. Även om kommunen har ett stort och viktigt ansvar gentemot det allmänna, måste balansen mellan den offentliga förvaltningen och den enskilda fastighetsägaren tillvaratas. Det anser vi inte att regeringens förslag gör. Balansen mellan den enskilda kommuninvånaren och det offentliga måste som sagt tillvaratas. Därför anser vi att det är kommunen som bör ha bevisbördan vid bedömning av om ett enskilt avlopp är bättre eller likvärdigt med det som kommunen erbjuder. Kommunen med sin kompetens ska kunna bevisa att den befintliga anläggningen är sämre än den kommunen erbjuder för att en fastighetsägare ska kunna tvångsanslutas. Balansen mellan kostnad och nytta måste också spela roll, därför bör det införas ett rimlighetsrekvisit, så att kostnaden för att åtgärda enskilda avlopp står i rimlig proportion till den miljövinst som förväntas uppnås. Slutligen, eller nästan fru talman, vill jag lyfta fram det tillkännagivande som riktade till regeringen . Där framgår att regeringen skyndsamt ska vidta de åtgärder som krävs för att en fastighetsägare som har ett enskilt avlopp som uppfyller gällande miljö- och hälsokrav inte ska kunna tvingas att ansluta sig till det kommunala va-nätet. Vi moderater anser att Havs- och vattenmyndigheten ska ges i uppdrag att utfärda ett moratorium i denna för många fastighetsägare viktiga fråga. Moratoriet bör gälla tills beslutsunderlaget om förbud mot tvångsanslutning av enskilda avlopp som uppfyller gällande miljö- och hälsokrav till kommunalt va-nät har presenterats och har tagit ställning till detta. Återigen, fru talman, handlar det om balansen mellan det offentliga, den enskilda och miljön – alla tre viktiga för vår välfärd och våra liv. Och slutligen – på riktigt. Detta är min sista debatt i denna kammare. Som jag har sagt har jag haft fantastiska år i alla mina utskott, och jag vill också tacka för det fantastiska stöd hon har gett mig. är det som har skickat sms med uppmuntrande ord när jag har suttit i kammaren eller stått i talarstolen. Vi har en bra dialog i civilutskottet med ömsesidig respekt för varandra. får du åka tåg utan mig . Jag tackar fru talmannen, kansliet i civilutskottet och övriga. Tack så mycket ! 63 (SD): Vägar till hållbara vattentjänster är ett vackert namn på ett dåligt förslag. Vi i hade helst sett ett fullständigt avslag, och med det menar jag ett bifall till reservation 1, som alltså betyder att vi skulle ha avslagit propositionen i sin helhet. Enligt oss sverigedemokrater är flera delar problematiska. Svenskt Vatten ifrågasatte att göra en så viktig fråga som frågan om skyfall och höga vattenstånd till en va-fråga. Vi kan bara instämma i deras kritik, och vi vill se att ansvaret hamnar mer brett hos kommunen, inte minst när allt fler kommuner har lagt ut vatten och avlopp på olika former av samägda bolag. Så har till exempel min hemkommun gjort. Det är dessutom ett mycket dåligt sätt att hantera skyfall att leda bort vattnet genom avloppssystemet. Att tvångsansluta människor som har egna fungerande avloppsanläggningar som uppfyller alla miljö- och hälsokrav tycker vi också är fel. Särskilt fel blir det när dessa små anläggningar fungerar och ofta har byggts om relativt för att klara alla uppställda krav. Flera av oss har fått höra om hur kommunen först krävt att avloppet ska åtgärdas och byggas om, för att bygga ut kommunens avloppsnät, och då vill man tvinga samma villaägare till dyra anslutningskostnader. Det är givetvis inte ett acceptabelt sätt att hantera frågan. Avloppsdeklarationer var en annan problematisk del, och var egentligen den enda del som stoppades av en majoritet i utskottet. Här handlar det om att alla med egen va-lösning återkommande ska tvingas till mycket kostsamma avloppsdeklarationer, även om de är helt onödiga ur miljösynpunkt. För att glädja , som tyvärr inte är kvar i kammaren, kan jag även säga att det här med bräddning, som hon var inne på i sitt anförande, är något som aldrig förekommer i de privata lösningarna. Ändå ska man tvinga ägarna till återkommande deklarationer på egen bekostnad. Hela propositionen säger ganska mycket om hur regeringen ser på landsbygden i sin helhet. Under hela mandatperioden – ja, faktiskt längre än så, då regeringen snart har suttit – har vi sett försämring efter försämring på landsbygden. Det blir så uppenbart att regeringen har utgångspunkten att alla människor ska bo och leva på samma sätt. Regeringen utgår från att alla ska bo i tätorter, helst i hyreshus, och att alla därför ska vara med och betala till dessa genom olika subventioner. Man ska cykla och åka kollektivt, vilket också ska bekostas av alla via skattsedeln oavsett om det finns någon kollektivtrafik i närheten eller inte. Bilen och jordbrukstraktorerna straffbeskattas så att ingen ska ha råd att vara kvar på landsbygden. I den långa rad av negativa beslut för landsbygd som har präglat regeringens vid makten har det nu alltså blivit dags att även ge sig på avloppen. För avlopp i tätorten är regeringen däremot beredd att göra olika subventioner, och pratade så sent som om att de generella bidrag som kommunerna får också bör användas till att rusta upp va-anläggningar i kommunerna. Men den som har sin egen lösning och bor utanför tätorten ska enligt samma regering alltså beläggas med extra kostnader. Möjligen kan socialdemokratiska riksdagsledamöter klara sig bra utan avlopp i sin permanentbostad, men för de allra flesta är det en förutsättning för att kunna leva på landsbygden. Att ta ut stora avgifter för avloppsdeklarationer som i de allra flesta fall kommer att vara helt meningslösa är knappast gynnsamt för vår landsbygd. De blir meningslösa eftersom de allra flesta anläggningar funktionsmässigt fungerar mycket bra . Utöver detta ska betänkas att risken för läckage ut i vattendrag ofta är helt obefintlig då detta tas i beaktande redan vid planeringen av anläggningen. Regeringen slåss mot väderkvarnar och försöker förhindra utsläpp som i verkligheten inte finns. Det är dock inte avloppsreningen som verkar oroa regeringen mest utan det faktum att människor fortfarande vill bo på landsbygden eller ha en sommarstuga där. Genom att straffa ut landsbygden med extrema skatter på energi och drivmedel, och alltså även extra avgifter för avloppsanläggningar, ska människor förmås – eller tvingas – flytta från landsbygden. En återkommande extra avgift, enligt beräkningarna på 7 000–, för en avloppsdeklaration kan komma att avskräcka många från att vilja ha en liten röd stuga i skogen. Det blir nämligen sommarstugeägare som drabbas av dessa extra kostnader, och de betalar dessutom redan den vanliga va-taxan samt den kostnad för tömning som alla som bor på landet betalar. Alternativet att i stället låna dass i grannens ladugård känns plötsligt lockande. Det finns ett amerikanskt uttryck som lyder att man inte ska laga någonting som inte är trasigt. Jag önskar nog att regeringen skulle ta och tänka lite mer på det.