prot · H909112 · 2022-05-12 00:00:00 — Inledningsvis vill jag säga att jag naturligtvis står bakom samtliga reservationer från Liberalerna som finns i det här betänkandet, men för tids yrkar jag bifall endast till reservation 46 under punkt 17. I detta betänkande, som har rubriken , ryms i stort sett allt om de ekonomiska trygghetssystemen inom nästan hela välfärden. Men jag kommer, fru talman, att i stort sett enbart fokusera på sjukpenningen och administrationen av den, även om jag också nämner en del andra delar. Alla ska kunna känna sig trygga vid långvarig eller kortvarig sjukdom. Därför är det meningen att sjukförsäkringssystemet ska se till att alla människor har en försörjning ifall de blir sjuka. Dessutom måste sjukförsäkringen vara aktiv och anpassad efter den sjukskrivne och ses som en del i vård och rehabilitering, inte som en bubbla för sig – detta för att fler ska komma tillbaka till arbetslivet så snabbt som möjligt. Men, fru talman, så är det ledsamt nog inte i alla fall. Detta måste ses som ett misslyckande och ställer stora krav på ansvariga politiker. Det krävs ett löpande reformarbete för att socialförsäkringssystemet vid varje tid och stund ska kunna leverera trygghet och lyhördhet mot den enskilde som skattebetalarnas pengar används rättssäkert och effektivt i linje med den arbetslinje som har tjänat väl. I centrum för socialförsäkringarna i allmänhet och sjukförsäkringen i synnerhet står . Det är en av våra största och mest komplicerade myndigheter med ansvar för uppemot 50 i sig mycket olika trygghetssystem inom välfärden. Under myndighetens paraply ryms en stor mängd för samhället och för den enskilde viktiga försäkringar och bidrag – eller förmåner, som säger – som sjukpenning, boendetillägg, närståendepenning, bilstöd, assistansersättning, barnbidrag, etableringsersättning och föräldrapenning. Om jag ska räkna upp allt rinner min tid iväg. Förresten, ordet ”förmån” är ett ord som man kan reflektera lite över. Som jag sa är det den benämning som själv använder. ”Förmån” betyder enligt ordboken ”fördelaktig rättighet eller privilegium som någon särskild kan nyttja; ekonomisk som kan utnyttjas vid upprepade tillfällen”. Möjligen kan man tycka att det är lite märkligt att använda ordet förmån för försäkringar som vi alla betalar in avgifter till . Jag använder hellre orden ”försäkring, ”stöd” och ”bidrag”. är en myndighet som i ett och samma står för förslag till regeringen, utformande av praxis utifrån lagstiftning, beslutsfattande, uppföljning, granskning av sitt eget förfarande, återkrav av egna beslutade stöd, beivrande av antagen brottslighet och straffande i kommande ärenden. Detta kan leda till legitimitetsproblem. Delning av befogenheter, makt och utförande är viktigt för förtroendet i allmänhetens ögon. Det handlar om förtroendet för hela vår välfärd. Beslut som fattas och som rör enskilda måste vara transparenta, begripliga, rättssäkra och långsiktiga för den eller dem de gäller. Det måste också vara olika instanser, menar vi liberaler, som fattar gynnande respektive missgynnande beslut inom det sociala välfärdsområdet. Mot bakgrund av detta, fru talman, är det Liberalernas bestämda uppfattning att arbetssätt måste bli föremål för ett större reformarbete . Den administrationströtthet som brukare och förmånstagare liksom läkare och sjukvårdspersonal beskriver efter kontakt med måste tas på största allvar. Därför vill Liberalerna att myndigheten i sitt direktiv ges ett portaluppdrag, ett nytt uppdrag, som ska vara att stötta och lotsa. måste vara en partner för de sjuka som ska komma tillbaka till arbete och för sjukvården i stort, inte en motpart. Detta är grundläggande och viktigt. Den individuella vägen tillbaka till arbete och ett normalt liv beaktas inte i tillräcklig utsträckning i handläggningen från sida. Därför vill Liberalerna att myndigheten i sitt direktiv ges detta portaluppdrag. Sjukskrivande läkare, personal som utför insatser och den enskilde får tjata och upprepa sig utan att få gehör eller förståelse för vad som krävs för att insatserna ska få önskvärd effekt. Detta utgör ett hinder mot att ge människor en verklig väg tillbaka. Rätt utförd skulle en reform på området därför ge förutsättningar för ett högre arbetskraftsdeltagande och mindre kringslussning mellan socialförsäkringar och myndigheter. Det blir mindre överputtande i andra bidragssystem. Grundsynen på sjukskrivningen behöver förändras och ses som en del av vård och behandling av patienten. Detta skulle tjäna arbetslinjen, den enskilde och de viktiga socialpolitiska målen. Därför krävs en kraftfull reform för dem som från början av sjukskrivningen förväntas vara i sjukskrivning i . Forskning och uppföljningar pekar återkommande på att problemet är att människor fastnar i systemet. De fastnar i sjukdom, och detta måste motverkas. Avslutningsvis: Ökad samordning av resurser för människor med olika typer av svårigheter är helt nödvändigt så snart problemen är någorlunda komplexa. Detta förhållande känns igen från politiken när det gäller insatser för människor med funktionshinder såväl som från arbetsmarknadspolitiken. På det senare området sker en större reformering av Arbetsförmedlingen, som alla vet. En framtida reformering av bör vila på intryck av detta reformarbete som pågår, bland annat när det gäller hur man lyckas med individfokus och med den utökade roll som fristående aktörer intar. Det skulle mycket väl kunna kopieras även när det gäller . Mot bakgrund av vad jag nu anfört bör regeringen tillsätta en oberoende utredning om hur under nästa mandatperiod kan ges i uppdrag att aktivt medfinansiera behandling och rehabiliteringsinsatser som kan sänka sjuktalet. Det handlar om att stödja och lotsa människor som riskerar långvarig sjukskrivning på ett bättre sätt, som frigör resurser för att vården ska kunna jobba bättre, värna arbetslinjen, skapa bättre livskvalitet samt möjliggöra vård och återgång till arbete och egen försörjning snabbare – ett eget liv, helt enkelt. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 9.) § 7 Idrott och friluftsliv betänkande 2021/22:KrU8 18 (L): Jag har sprungit rätt många maratonlopp i mitt liv. Det är väldigt långt. Men oavsett hur loppet gått är det en väldigt speciell känsla att komma in på . Det är känslan av att själv ha lyckats, men framför allt är det känslan av glädje och stolthet hos andra. Man ser några som har sprungit för att stötta forskning om diabetes eller cancer. Man ser några som har klarat det , och man ser någon som kanske är och ändå har lyckats springa dessa mil. Man ser någon som är sjuk eller skadad men lyckas ändå. Och sedan kommer eliten, som lever ett helt liv för att lyckas med detta och ägnar väldigt mycket tid åt att vara som bäst när det är tävling. Sedan finns det cirklar runt själv loppet. Det är arrangörerna – alla de som fixar dricka och mat längs loppet. Det är de som sköter tidtagningen. Det är publiken, som följer och hejar. Det är hotellen som fixar övernattning. Det är sponsorerna som gör det hela möjligt rent finansiellt. Dessutom finns det ytterligare lopp. Det finns andra idrotter, andra föreningar, andra arrangörer, andra hotell, andra personer och andra sponsorer runt omkring. Det är föräldrar som skjutsar till träningar och matcher och ungdomar som är domare och kvällar. Svensk idrott och svenskt friluftsliv är en otroligt stor och viktig del av vårt samhälle. Jag tror att vi ibland tenderar att underskatta den, även om vi ofta nämner den med goda ord. Det finns otroligt mycket bra med föreningslivet i sig och det föreningsliv som finns runt idrotten. Det är bra för samhället. Det är bra för den sociala tilliten, vilket är centralt för att samhället ska fungera. Det är bra för att bryta ensamhet. Det är bra för att stärka demokratin. Föreningslivet löser också många frågor när myndigheterna är lite tröga och har svårt att ställa om, till exempel vid plötsliga kriser. Det har vi sett vid de senaste kriserna, både när det har kommit flyktingar och när det har pågått en pandemi. De bidrar också till mycket annat, alltifrån lokal tillväxt till folkhälsa. När vi gläds åt alla de externa effekter som idrotten och friluftslivet har får vi inte glömma att det inte skulle ske om vi inte hade idrotten och friluftslivet i sig. Man måste värna egenvärdet för att få ta del av konsekvenserna i alla andra delar av samhället. Det där loppet, den där bordtennismatchen och den där reparationen av fjällstugan är kärnan. Jag försöker själv ha en bild i huvudet; för att inte glömma den där kärnan ska man inte bara fundera på vilka konsekvenser det får utan också komma ihåg att det i grunden handlar om den där piruetten på isbanan och den där kanotfärden på fjärden. Det egenvärdet måste vara i centrum. Det får många goda konsekvenser. Men allt det andra goda får man bara om man värnar om kärnan och står upp för egenvärdet. För att idrottsrörelsen i ska kunna utvecklas behöver vi en politik som förstår betydelsen av att värna idrottsföreningarnas och föreningarnas frihet men som också står upp för ett starkt stöd till svensk idrott och svenskt friluftsliv. Därför vill Liberalerna genomföra en större översyn av de lagar och regler som reglerar idrottsföreningarnas ekonomi, både direkt och indirekt. Som liberal feminist vill jag också säga att man måste titta ännu noggrannare på de olika förutsättningar som finns för tjejer och killar och damer och herrar när det gäller idrottande. Vi ser det när kommuner prioriterar vilka idrotter de satsar på och vilka hallar som byggs. Vi ser det när man fördelar träningstider, och vi ser det i reglerna för sponsring. När det gäller just sponsring till idrottsföreningar finns det regler som gör det indirekt dyrare att sponsra damidrott än att sponsra herridrott. Det leder naturligtvis till att man drar in mindre pengar till damidrotten än till herridrotten. Det där måste bort. Det är något som vi har pratat om . Det är bra att det nu rör på sig i frågan i skatteutskottet. På samma sätt som idrotten och friluftslivet ger ringar på vattnet i andra delar av samhället påverkar beslut i andra delar av samhället förutsättningarna för idrottande och friluftsliv. Exempel på det är hur man planerar nya bostadsområden. Hur ser kommunikationerna ut? Var lägger man anläggningarna? Hur ska det gå att ta sig till naturen? Och finns det utrymme för spontanidrott i de nya bostadsområden som byggs? Även socioekonomiska effekter påverkar. Vissa aktiviteter är otroligt mycket dyrare än andra, och vissa är mindre tillgängliga än andra. Därför vill vi ge Fritidsbanken, en verksamhet som ser till att man effektivt använder begagnad utrustning, bättre finansiering, nationell finansiering, och en trygg och långsiktigt stabil grund. Vi vill också se en parabank där man i stället för att köpa dyr parautrustning kan testa ny utrustning innan man vet om just den idrotten eller sporten är något för mig. Reglerna för färdtjänst måste också ändras så att de inte står i vägen när man måste ta med sig utrustning för att utföra paraidrott. Den internationella idrottsvärldens reaktion mot krig visar återigen hur nära kopplade politik och idrott är med varandra. Det är en utveckling som lär fortsätta och bli ännu tydligare framöver. Det är viktigt att har en tydlig linje. Det ska inte vara några statliga delegationer eller offentliga medel som går till diktaturer eller auktoritära regimer. Mänskliga rättigheter måste gå först – gärna idrott, men först mänskliga rättigheter. Atleter, idrottsföreningar och andra ska ha full frihet att åka på tävlingar, men som stat behöver inte skicka officiella representanter till verksamheter som på ett eller annat sätt har använts av diktaturer. Liberalerna vill också att regeringen och idrottsrörelsen ska ha en gemensam strategi för att stärka den svenska närvaron internationellt. Det är bra för men också för idrotten generellt om fler länder som har demokratisk grund och mänskliga rättigheter i fokus tar plats i viktiga beslutsforum. måste ha en strategi för detta. Vi ska ha fler representanter i exekutiva positioner där man fattar beslut om viktiga idrottshändelser och var de ska ske, vilka regler som ska gälla och hur man ser till att det blir vettigt utifrån klimatsynpunkt och mänskliga rättigheter. vill jag sända ett tack till idrottsrörelsen och friluftslivet för de deras insatser under två otroligt jobbiga år som har präglats av pandemin. De har varit viktiga för många människor och har haft svåra förutsättningar och utsatts för stora utmaningar och ibland svårtolkade beslut. Det har gjort det svårt att planera verksamheten. Från den politiska sidan har vi försökt hjälpa till. Och vårt engagemang kan inte vara över . Återstarten kommer att ta tid och kommer att kosta. Det är viktigt att vi i den här kammaren hjälper till och ser till att det finns riktigt goda förutsättningar för att återstarta idrottslivet och friluftslivet i . Med detta yrkar jag bifall till reservation 14. 19 (M): vill se en fungerande och aktiv fritid för människor, ett hälsosamt . Det kan för en del innebära att idrotta, liksom för föregående talare som tycker om springa långlopp. Jag själv tycker kanske bättre om att lufsa i skogen. Det passar mig bättre. Men fysisk aktivitet i alla dess former är en av de viktigaste faktorerna för såväl fysisk som psykisk hälsa. En uttalad målsättning bör vara att bygga ett aktivt som är inkluderande och hållbart för alla invånare. Vi moderater ser att idrotten och friluftslivet är en naturlig och viktig part i detta arbete. Vi vill också se stärkt politik och ett större stöd från staten för att barn och ungdomar ska utveckla sitt idrottande tränings- och tävlingsmässigt till elitnivå. Elitidrotten och elitidrottare fungerar inte bara som goda förebilder för yngre förmågor utan bidrar också till roll som idrottsnation. För är alla barns och ungdomars rätt till idrott viktig. Idrott erbjuder vägar för barn och ungdomar in i sociala sammanhang. De lär sig där att ta ansvar och ta hänsyn till andra samt lägger grunden för en god fysisk hälsa i vuxen ålder. Givet detta behöver hinder kopplade till social, kulturell och religiös bakgrund eller medicinska begränsningar rivas. Initialt bör därför en utredning som kartlägger detta utanförskap tillsättas. Forskning pekar på att fysisk aktivitet leder till att elever generellt presterar bättre studiemässigt och mår bättre psykiskt. Jag hoppas att det tilltalar alla er elever som sitter på läktaren här . I rapporten från Generation som kom framkom att endast en femtedel av de 9 000 barn och ungdomar som ingick i studien når den rekommenderade mängden daglig fysisk aktivitet. Ett av fyra barn angav att de har idrottsundervisning en gång . Jag hoppas att det är bättre i era skolor. Skolan är den arena som når ut till alla barn och ungdomar, och det är av vikt att skolidrotten kompletteras med fysisk aktivitet så att alla barn, oavsett förutsättningar eller hemmiljö, når upp till om rörelse. Genom ökad samverkan mellan skolan, fritidshemmen, idrottsföreningarna och friluftsorganisationerna ges bättre förutsättningar att nå rekommendationerna om fysisk aktivitet. Staten har, inte minst under de senaste mandatperioderna, pådyvlat idrotten och friluftslivet uppgiften att lösa alla möjliga samhällsutmaningar, som integration, hbtq-frågor, arbetslöshet, miljöproblem med mera. Idrotten gör ett fantastiskt jobb med att försöka emotse dessa krav och förväntningar, men anser ändå att idrotten framför allt måste få vara idrott för idrottandets egen skull, även tävlingsinriktad sådan. Unga människor, både pojkar och flickor, lever i en medial tid där orimliga kroppsideal ständigt marknadsförs. Unga människor, även inom idrottsrörelsen, far illa av detta. har flera stora idrottsstjärnor berättat om orimliga krav, ätstörningar och psykisk ohälsa. Idrott är en spegling av samhället, och idrottsrörelsen har ett särskilt ansvar att utbilda tränare som stärker sunda kroppsideal och självförtroenden och utövar ett inkluderande och delaktigt ledarskap. Vad gäller elitidrotten är vi många som följer de internationella tävlingarna såväl sommar- som . Vi är många som gläds åt framgångarna och medaljerna, bland annat i sporter som vanligtvis kanske inte röner samma stora uppmärksamhet i sportmedier. Det ligger av träning och stora ansträngningar bakom idrottarnas deltagande på denna nivå. Vi behöver en satsning på elitidrott, för på den följer att även breddidrotten blir större. I form av statliga stöd till toppidrotten är nästan sämst i klassen. De ekonomiska förutsättningarna för både idrottare och tränare på toppnivå är, förutom i de sponsorstarka idrotterna, ytterst sparsamma, icke pensionsgrundande och osäkra socialförsäkringsmässigt. anser att ett förtydligande av regelverket för idrottsutbildningarna riksidrottsgymnasium och nationellt godkända idrottsutbildningar behöver tas fram. I det här betänkandet finns också ett kapitel om det viktiga friluftslivet, som stärker och som vi är många som tycker om. I ägnar sig nio av tio åt friluftsliv minst , och i en undersökning från anger hälften av svenskarna att friluftsliv har påverkat deras val av bostadsort. Själv har jag förmånen att bo i det vackra . Vi lyfter ofta fram att vi har naturen alldeles inpå oss, och det får vi faktiskt inflyttning på. Målet för friluftspolitiken måste vara att stödja människors möjlighet att vistas i naturen och utöva friluftsliv. Friluftslivets organisationer är en viktig del av den svenska demokratin och civilsamhället med ungefär 1,6 miljoner medlemskap fördelade på drygt 7 000 ideella styrelser runt hela . organiserar 26 friluftsorganisationer och fördelar regeringens stöd till friluftslivets organisationer. Stödet till Svenskt Friluftsliv fördelas ut via , medan stödet till fördelas via Kammarkollegiet. Vi moderater anser att det vore en bättre ordning om medlen till både idrotten och friluftslivet fördelades via samma kanal. Det skulle ha ett viktigt signalvärde i att både idrott och friluftsliv är viktigt och har stor betydelse för folkhälsan. Friluftslivet skapar också många tiotusentals arbetstillfällen i , ofta i glesbygd. Det handlar om såväl försäljning och produktion av friluftsutrustning som resor, uppehälle och naturturism. Den här näringen förväntas öka; det har vi kunnat se under pandemin. Tack vare allemansrätten har alla också möjlighet att besöka naturen, som är en förutsättning för den ökande naturturismen. menar vi moderater att äganderätten är grundläggande, och vi ser här en risk för konflikter, varför en ökande turism bör ske varligt. Den snabba urbaniseringen gör att många människor inte längre får samma naturliga kontakt med natur och landskap som tidigare generationer och därmed inte heller får uppleva naturens värden. Många människor i tätort och tätortsnära miljöer samt människor som är nya i upplever hinder för vistelse i naturen. Det här innebär att stora grupper har svårt att få tillgång till friluftslivet och de värden som det innebär i form av till exempel rekreation, återhämtning och social gemenskap. Därför är det viktigt att se på hur vi bygger. Vi vet nämligen att antalet besök minskar drastiskt redan om avståndet är längre än . Detta gäller speciellt barn, äldre och personer med funktionsnedsättningar. Det är därför viktigt att stadsplaneringen tar hänsyn till parker och grönstrukturer. Den fysiska hälsan gynnas av friluftsliv, där var och en, tillsammans eller i grupp kan ta del av det utbud av friluftsaktiviteter som just han eller hon har intresse av eller som passar ens fysiska förmåga. Jag ställer mig bakom samtliga reservationer, men för tids jag bifall endast till reservation 5. 20 (SD): Det finns mycket att säga om idrott och friluftsliv. Det är därför vi har delat upp debatten om betänkandet, där jag kommer att fokusera på idrottsdelen och min kollega på friluftsdelen. Jag vill även passa på att yrka bifall till reservation 8 om idrottsanläggningar. Det går inte att förbigå pandemins effekter på idrotten. När samhället stängde ned gjorde även idrotten det. Många kunde ställa om, men trots det vet vi att barn, ungdomar och inte minst ledarna har hittat annat att göra än idrottsträningen. Den stora utmaningen inom idrotten är att locka tillbaka alla barn som slutat och även att få tillbaka alla tränare. Pandemins effekter har vi inte sett slutet av för de här barnen – vi har bara sett början. En annan grupp som har oroväckande siffror är parasporten. Där har nästan hälften slutat. Den här gruppen behöver idrotten extra mycket i sina liv, inte minst ur ett folkhälsoperspektiv. Vi kan inte blunda och låtsas som att de nog hittar tillbaka till parasporten. ordförande pratar om en hälsoskuld, och det är en formulering jag håller med om. Vi måste lägga riktat fokus på att få tillbaka parasportarna till parasporten för att jobba, eller ska jag säga springa, i kapp hälsoskulden. Vi vet från forskning och kanske till och med av egen erfarenhet att fysisk aktivitet är bra för oss. Bunkeflomodellen gav oss bevis svart på vitt att daglig fysisk aktivitet ökade inlärningsförmågan, ökade koncentrationsförmågan och minskade skador och sjukdomar. Innan dansen lade jag all min tid på konståkningen. Redan då var det ont om istider. Vi delade anläggning främst med hockeylaget men även med curling- och skridskolaget. Det här är – . Vi har blivit fler i landet, men kommunerna har inte mäktat med att bygga fler idrottsanläggningar. har vi en situation där många av våra anläggningar är i så dåligt skick att det är billigast och enklast att riva för att bygga nytt. Kommunerna har inte längre vare sig kapacitet, förmåga eller kunskap om hur man bygger nya, moderna och framför allt innovativa idrottsanläggningar. Staten behöver ta ett större grepp och omtag på den här fronten, och det är därför vi sverigedemokrater har motionerat om samt budgeterat för en lokal- och anläggningsfond. Vi har dessutom motionerat om att införa ett nationellt för att samla all kunskap som finns om idrottsanläggningar under ett och samma tak. ska kommunerna uppfinna hjulet på nytt varje gång en ny anläggning ska projekteras. Det är mer rimligt att samla all kunskap under ett tak dit kommunerna kan höra av sig för att påbörja projekteringen av en ny anläggning. Det här är ett förslag som även ställer sig bakom, och det är märkligt att vi är det enda partiet i som faktiskt lyssnar på branschen i den här brinnande frågan. Anläggningsbristen måste vi lösa . Nästa regering som utser en idrottsminister hoppas jag lägger mer tid och energi på idrottsfrågorna. Idrotten når nära hälften av vår befolkning, och vi har alla en relation till den antingen som utövare eller som publik och åskådare. Det finns många bitar att ta tag i inom idrotten, men då behöver vi även en minister som har engagemanget, kunskapen och framför allt tiden till det. Jag har gjort en liten punktlista på vad som behöver prioriteras utifrån vår politik och hur vi ser på saken. Nästa regering behöver ta tag i, prioritera men framför allt åtgärda anläggningsbristen. Det måste bli prioritet ett. Vidare måste konsekvenserna av pandemin utredas och åtgärder vidtas. Man behöver se över hur splittringen mellan och medlemsförbunden som uppstått med tanke på den nya medelstilldelningen kan lösas. Vidare måste Macolinkonventionen mot matchfixning skrivas under. Vi behöver en ny elitsatsning. Slutligen behöver vi se över färdtjänstlagen så att man kan ta sig dit man ska med sin utrustning ska för att utöva sin parasport. Men det absolut viktigaste är att se till att färre blir stillasittande och i stället har en idrott att gå till. Här kan vi samverka ännu mer mellan skolan och idrotten. 21 (C): Det finns många områden man kan diskutera när vi pratar om idrott och friluftsliv när idrottshjärtat är stort. Men jag tänkte begränsa mig till något som inte låter så idrottsnära, nämligen utvärdering, parasport och i viss mån trygghet. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nummer 6 i betänkandet.