prot · H90970 · 2022-02-22 00:00:00 — Flera av de 99 åtgärderna i regeringens åtgärdsprogram för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor är särskilt inriktade på just detta. Regeringen har genomfört och genomför en rad straffrättsliga lagstiftningsåtgärder för att stärka skyddet för dem som utsätts för hedersrelaterat våld och förtryck. Flera myndigheter har också fått uppdrag som syftar till att på olika sätt stärka kompetensen om samt förebygga och bekämpa hedersrelaterat våld och förtryck. När det gäller Amineh Kakabavehs frågor om forskning och högre utbildning ligger dessa utanför mitt ansvarsområde som skolminister. Jag kan ändå svara kort att regeringen har genomfört satsningar på forskning inom området. I den senaste forskningspropositionen framhålls att hedersrelaterat våld och förtryck är ett omfattande samhällsproblem. Det finns behov av mer kunskap om vilka metoder som kan leda till en evidensbaserad och verkningsfull praktik, bidra till att förebygga våld och andra brott samt förhindra återfall i brott. Därför har fått i uppdrag att genomföra ett nationellt forskningsprogram om brottslighet. De första utlysningarna förväntas öppna i vår. I examensbeskrivningarna för de utbildningar som Amineh Kakabaveh anger – lärarutbildningarna och socionomutbildningen – finns tydliga examensmål om mänskliga rättigheter. I lärarutbildningarna har vi dessutom infört ett nytt examensmål för att säkerställa att alla lärarstudenter har kompetens i frågor som rör identitet, sexualitet och relationer. Högre utbildning är dock inte detaljreglerad och bör inte heller vara det då lärosätenas akademiska frihet är av vikt. Utifrån bland annat högskoleförordningen, i vilken till exempel examensbeskrivningarna anges, högskolelagen och den styrning som finns i universitets och högskolors regleringsbrev har lärosätena ansvaret för att planera utbildningarnas upplägg och innehåll. 77 AMINEH KAKABAVEH (-): Jag vill tacka skolministern för svaret. Det är trevligt att vi debatterar här i kammaren. Jag är medveten om att högskolefrågorna tillhör utbildningsminister portfölj. Men lärarutbildningen är viktig också för en skolminister. I sitt svar hänvisar statsrådet till Nationellt centrum för kvinnofrid som för fick ett regeringsuppdrag att utreda i vilken utsträckning frågor om hedersrelaterat våld och förtryck behandlas på lärarutbildningarna. I en rapport redovisades att endast 2 av totalt 23 svenska lärosäten med lärarutbildning tog upp hedersrelaterat förtryck i sin utbildning. Och ingen av dessa högskolor berättade något om hur mycket tid som då avsattes för att undervisa i ämnet. Det är sant att mycket har hänt , och det är bra att nya läroplaner träder i kraft . Men eftersom det inte finns några uppföljande studier föreslår jag att regeringen ska ge direktiv om en ny kartläggning av i vilken utsträckning ämnet hedersrelaterat våld och förtryck behandlas på lärosätena. Detta är väldigt viktigt, särskilt när det handlar om lärarprogrammet men också andra relevanta yrkesprogram. Det är sant att det har skett mycket med lagstiftningen, men det är mycket kvar att göra. Det är omöjligt, menar jag, att utvärdera resultatet av arbetet med att öka kompetensen om hedersförtryck och våld utan en sådan uppföljande kartläggning. Det är bra och viktigt att och har fått direktiv om att höja kompetensen hos yrkesverksamma. Att regeringen prioriterar frågan borde också särskilt markeras i den kommande vårbudgeten. Regeringen borde ta initiativ till, men också fullt ut finansiera, ett särskilt kunskapslyft för skolpersonal i frågor om hedersrelaterat våld och förtryck. Jag menar att skolan är en frizon för flickor som måste få stöd av personal som kan hantera problematiken och som kan förstå att barnen är utsatta för hedersrelaterat våld. Detta är också ett förebyggande arbete och borde gälla samtliga utbildningar vid lärosäten och alla yrkesgrupper där man kommer i kontakt med målgruppen hedersutsatta. Det räcker inte med att reformera utbildningarna för dem som just nu studerar till lärare, utan jag menar att det är lika viktigt med fortbildning för redan yrkesverksamma. Och det ska inte vara en budgetfråga för kommunerna. Det här är väldigt viktigt, och jag vill verkligen gärna höra vad skolministern tycker om de här frågorna. Kommer regeringen att tänka på att det långsiktiga arbetet mot hedersförtryck ska märkas i budgeten? Ansvaret ska inte bara läggas på kommunerna eller detta bara finnas med en gång i budgeten, för vad händer sedan när det kommer nya lärare och yrkesgrupper? Detta är väldigt viktigt med tanke på att det behövs ett förebyggande arbete när det gäller både barnen och föräldrarna. 78 Statsrådet (S): Jag delar Amineh Kakabavehs engagemang för frågan och också känslan för hur komplext det här är. Jag träffade i går, och de beskriver det så här: Gemensamt i många samtal är att barnen beskriver hur deras föräldrar säger att reglerna, kontrollen och våldet är för barnens bästa, för att barnet ska få en bra framtid. När jag hör det här ryser jag, för jag tänker på att barn föds utan normer. De vet inte vad som är normalt och inte, och de ingår i ett sammanhang där de får höra att våldet och förtrycket är för deras eget bästa. Då förstår vi hur svårt det här är och hur komplext det är. Det är därför jag vill att skolan ska vara en frizon. Det är därför vi har gjort en satsning så att det finns 35 000 fler medarbetare i skolan än när vi tillträdde 2014. Vi har också gjort krafttag mot segregationen. Jag vill påpeka att det i vissa skolor, om man har en elevsammansättning som är väldigt segregerad, är väldigt svårt att bryta normer. Det konstiga är att alla vet vad skolsegregation är, men ingen vet vad motsatsen är. När man pratar om den allsidiga elevsammansättningen, som ska ge alla elever en möjlighet att förstå hur livet kan vara för andra och som ska få oss att reflektera över olikhet och lära oss saker, är det ingen som förstår vad det är. Det är i den här segregationen och i utanförskapet som läroplanen just nu blir något väldigt viktigt som alla barn möter och som alla lärare måste ta till sig. Därför är det viktigt att alla elever får en reflektion i lärares sammanhang. Jag vill också säga att det finns flera samarbeten, som jag nämnde, med och . Men det är viktigt att hela samhället är med. Den här regeringen har beslutat att vi ska bryta segregationen och få bort gängkriminaliteten, och det här är faktiskt en del av det. Vi kan inte tillåta saker som är förtryckande och kriminella. Därför är det väldigt många saker som görs. har fått ett uppdrag. Jag vet också att de jobbar mot högre studier, alltså mot universitet och högskolor, så att alla ska få den här kunskapen. Vi vet att Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd också har ett uppdrag från regeringen i frågan. Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor har också ett uppdrag från regeringen att arbeta med de här frågorna på ett eller annat sätt och även att kartlägga hur det ser ut för unga och framför allt för hbtqi-personer, som också är drabbade av hedersrelaterat våld och förtryck. Barnafrid vid har ett uppdrag. och har också ett uppdrag, liksom Sis som jobbar med unga kriminella, framför allt pojkar, och ska titta på maskulinitetsnormer och hedersförtryck. Det här arbetet måste ske brett. Ingen ska missa att vi har det här uppdraget. 79 AMINEH KAKABAVEH (-): Tack, skolministern, för svaret! Segregationen är fruktansvärd och förstärker hedersförtrycket. Jag var skolkurator i och var då i en skola där det inte fanns ett enda barn med invandrarbakgrund som visste vad hedersförtryck egentligen var – de visste bara att de var utsatta. Men är man med samma människor som är utsatta anammar man aldrig friheten, så är det, och därför har vi svikit hundratusentals barn . Så länge skolan inte förstatligas måste regeringen hitta andra sätt att styra skolorna till att arbeta bättre med frågor om hedersrelaterat våld och förtryck, som också ministern var inne på gällande både hbtqi-personer och föräldraarbete. Föräldrarna måste få veta att är lag i det här landet och att det finns regler och normer som man måste hålla sig till för att upprätthålla barns rättigheter. Så länge religiösa och privata skolor finns och upprätthåller hederskultur och hedersförtryck måste regeringen hitta andra sätt att motarbeta det och förbättra. Jag hoppas också att regeringen snart kommer med förslag som får stöd i . Vill vi ha ett samhälle uppdelat i vi och dom, eller ska vi ha ett samhälle där alla barn känner sig hemma? Vår feminism, jämlikhet och jämställdhet gäller faktiskt alla. Det är bra med nya läroplaner och att tar fram en utbildning. Men det räcker tyvärr inte. Regeringen bör ta ett större finansieringsansvar för att vidareutbilda skolledare och personal i detta ämne. Det nationella kompetensteamet arbetar med att upprätthålla en stödtelefon. Men när vi i Varken hora eller kuvad besöker skolor runt om i landet har jag själv märkt att man i de flesta skolor inte ens känner till kompetensteamet eller stödlinjen. Mer fokus måste helt enkelt läggas på det förebyggande arbetet och inte bara på akuta ärenden, menar jag. Kompetensen kan inte bara centreras till utan måste spridas över hela landet. Det är inget hot mot den akademiska friheten att göra en ny kartläggning av i vilken utsträckning lärosätena i sina lärarutbildningar och andra centrala utbildningar undervisar om hedersrelaterat våld och förtryck. Den fria forskningen, menar jag, hotas inte av tydligare nationella examensmål. Därför måste det vara upp till att avgöra hur mycket man kan undvika eller förminska problemet och ändå anses fullfölja de nationella examensmålen. Jag menar att relativiseringen av hedersförtryck har pågått länge inom många lärosäten. är det att stå upp för de här flickorna och alla människors lika rättigheter och möjligheter. Skolministern läste själv ett stycke. I många skolor skulle man, om man hörde detta, säga emot och vara enig om det. Men när det gäller invandrarflickor och invandrarkvinnor är man tyst. 80 Statsrådet (S): Jag delar Amineh Kakabavehs oro för att det här området kommer att tyna bort och försvinna i andra uppdrag. Regeringen har ändå tre fokusområden, och jag tycker egentligen att alla de områden som vi prioriterar, bland annat att ta tillbaka den demokratiska kontrollen, har med den här frågan att göra. Man kan inte driva en skola och i skolans profil ha någonting förtryckande som har med kultur eller religion att göra. Vi inför kontroll av den som vill starta en skola, och har man ett sådant här beteende ska man inte få skoltillstånd. Vi ser även att det handlar om att bryta brottsligheten och segregationen. Det här är brottsligt. Vi har gjort det ännu mer brottsligt, och därför är det viktigt att vi tydliggör att segregation leder till sådana här brott. Som det beskrivs av handlar det också om syskon och unga som måste utsätta sina nära och kära för förtryck, vilket också är ett sätt att förtrycka. Det här är bara fel. Samhället måste stå upp alla tillsammans och bryta segregationen och den här sortens kriminalitet. Vi ser också att de 350 miljoner som regeringen har skjutit till kommer att användas till väldigt viktiga åtgärder som handlar om läroplanens implementering, framför allt på områden som handlar om sexualitet och identitet och de gränssättningar som berör dessa områden. Där är hedersrelaterat våld ett tydligt område som kommer att belysas, och det gör att även de som har en äldre lärarutbildning kommer att sätta sig in i området. Den här regeringen har en väldigt bred ansats, och därför är det väldigt många myndigheter som har fått uppdrag, både och andra. Även forskning är ett väldigt viktigt område. Det gör att fler lärosäten kommer att intressera sig för området, och jag hoppas att mer forskning ska ge oss mer kunskap. Det här är ett djupt, svårt och komplicerat problem som inte kommer att lösas på en gång. Men jag tror att det går med hjälp av mycket envishet och beslutsamhet. Precis som Amineh Kakabaveh gör så väldigt bra ska vi aldrig sluta prata om saken. 81 AMINEH KAKABAVEH (-): Tack, ministern, för analysen och problembeskrivningen! Men det behövs som sagt mer i budgeten än bara . Jag hoppas att regeringen kommer att markera detta i budgeten framöver också, för vi måste se till att gå till botten med det på olika plan. Jag vet att både statsministern och många ministrar är djupt engagerade. Det är viktigt, men arbetet ska inte bara försvinna inom olika myndigheter utan ska ut i skolorna och ut i samhället. Jag blir nedringd av studenter och elever som framför allt läser till lärare, socionomer och andra yrkesgrupper. De är besvikna på att de får lära sig så lite om hedersförtryck i sina utbildningar och vill därför intervjua mig i sina studier. Många unga med egna erfarenheter av hedersförtryck klagar också på att lärarna har relativiserat och förminskat frågorna. Här lyckas en flicka från ett segregerat område förkovra sig och utbilda sig, och så kommer hon till där hennes egen erfarenhet förnekas av en lärare. Jag menar att detta är väldigt beklämmande, och därför måste lärosätena ta sitt ansvar. Jag hoppas att fler studenter intervjuar sina lärare om varför man inte får lära sig mer om ämnet i utbildningen på eller socionomprogrammet. Jag hoppas verkligen att det här kommer att tas på större allvar och att arbetet inte stannar i byråkrati hos myndigheterna, för det behövs ute i samhället, i skolan, i och så vidare. 82 Statsrådet (S): Jag vill tacka Amineh Kakabaveh för debatten i en väldigt viktig fråga. Det systematiska arbetet blir en viktig pusselbit, precis som när det gäller arbetsmiljöarbete och det systematiska kvalitetsarbetet i skolan. Alla som jobbar med unga, oavsett om det är inom , skolan eller högskolan, ska och inte bara en gång ställa sig frågan vad det är man ser, och för att kunna bedöma vad det är man ser krävs kunskap. Jag har själv varit rektor och sett glada flickor som leker tillsammans, och jag har tänkt att vad härligt att de har det så bra. När en av flickorna sedan inte kommer tillbaka efter lovet förstår jag att de kanske inte hade det så bra. Jag frågar, och alla är tysta. Verkligheten finns där, men innan vi förstår det är det svårt. Det döljs i språk och i kulturella uttryck, och vi kanske inte har medarbetare som förstår, som kan språken och har modersmålet. Grunden är att vi måste våga lära känna elever, ha en dialog och våga ställa frågan. Vi måste göra det ofta och följa upp, och när vi har fakta på bordet ska vi tydligt åtgärda och återigen fråga hur det går. Tack för debatten! Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 20 Svar på interpellation 2021/22:328 om fiberföreningars möjlighet att ta del av bredbandsstödet 83 Statsrådet (S): har frågat mig om jag anser att stödet hos , , är väl utformat för att fiberföreningar ska kunna ta del av pengarna, och, om inte, vilka åtgärder jag avser att vidta. Hela bör ha tillgång till snabbt bredband och stabila mobila tjänster av god kvalitet. Regeringen verkar för att bredbandsmålen ska nås. Det långsiktiga målet i bredbandsstrategin till 2025 är bland annat att av hushåll och företag bör ha tillgång till . PTS bedömer att det finns möjlighet att det målet kan nås till 2025. Enligt PTS kartläggning har av hushållen och företagen tillgång till eller fiber i absoluta närheten , jämfört med . har efter förslag av regeringen beslutat att ytterligare satsas på utbyggnaden av bredband i hela landet. Totalt tillförs därmed till det nationella stödsystemet för bredbandsutbyggnad . PTS är ansvarig myndighet för detta bredbandsstöd i enlighet med förordningen om statligt stöd för utbyggnad av bredbandsinfrastruktur. Enligt sitt regleringsbrev ska PTS säkerställa att samtliga regioner med stödberättigade byggnader kan komma i fråga för fördelning av stödmedel. PTS ska främja att stödet får god geografisk spridning och säkerställa att olika typer av aktörer kan komma i fråga för stöd och då särskilt bredbandsföreningar. Det är viktigt att stödet är effektivt och att det bidrar till att regeringens bredbandsmål nås. Regeringen har i PTS regleringsbrev förtydligat rapporteringskravet. PTS ska redovisa hur myndigheten tagit till vara erfarenheter av hantering av stödet. Redovisningen ska även innehålla en analys av hur PTS säkerställt att olika typer av aktörer kan komma i fråga för stödet, inte minst bredbandsföreningar, och annan information om stödet som PTS bedömer relevant för regeringen med anledning av uppdraget. Uppdraget ska redovisas till – Infrastrukturdepartementet – . Regeringen har lämnat över ett förslag till strategisk plan för den gemensamma jordbrukspolitiken, GJP, 2023–2027 till , som inte innehåller något EU-finansierat bredbandsstöd. I syfte att minska antalet åtgärder och därmed komplexiteten inom den gemensamma jordbrukspolitiken innebär beslut om budgeten att medel har avsatts för nästa programperiod, 2023–2027, för åtgärder som kan genomföras såväl inom som utanför den gemensamma jordbrukspolitiken. Regeringen har därefter presenterat vilka åtgärder som ska genomföras inom respektive utanför den gemensamma jordbrukspolitiken. Regeringen har framför allt eftersträvat att undvika parallella stödformer för att förenkla för dem som ansöker om stöd. Detta medför att det nationella stödsystem för bredbandsutbyggnad som PTS ansvarar för tillförs totalt för åren 2023–2027. 84 (C): Tack, statsrådet, för svaret! Jag tycker att svaret innehåller många intressanta saker, men jag tänker uppehålla mig vid vissa av dem och kommer att ställa en del följdfrågor. Jag tror att vi är helt överens om att den fortsatta bredbandsutbyggnaden är oerhört viktig för hela landet. Det har inte minst , fru talman, visat sig att digitaliseringen och tillgång till fiber, bredband och mobiltäckning i hela landet är oerhört viktigt. Bredbandsutbyggnaden har kommit långt i . regeringar, till exempel alliansregeringen, har tillfört stora mängder pengar till bredbandsutbyggnad. Under det senaste samarbetet, som skedde inom januariavtalet och som egentligen var bra, tillfördes också stora medel för fortsatt bredbandsutbyggnad i hela landet. Vi i tryckte väldigt aktivt på att flera olika aktörer verkligen måste kunna få del av stödet. Det gällde inte minst bredbandsföreningarna. har pengar för bredbandsutbyggnad i landet legat inom ramen för EU:s landsbygdsprogram och det landsbygdsprogram som vi har i , precis som statsrådet redogjorde för i svaret. Fiberföreningar har kunnat ta del av en väldigt stor summa därifrån, och det har kunnat göras över hela landet. Det stöd vi har är bra utformat. Det finns mycket pengar i det. Men jag skulle ändå vilja ställa en fråga om det. Även om vi har utformat ett nytt stöd, som ligger hos och tidigare inom landsbygdsprogrammet, kommer många signaler om att fiberföreningar tycker att det är krångligt att söka det. Det är klart; det är ju ett nytt stöd och det kan finnas barnsjukdomar i det. Men det är viktigt att ta dessa signaler på stort allvar. Därför vill jag upprepa den fråga som jag har ställt till statsrådet. Tycker statsrådet att man gör det möjligt för alla – marknaden, stadsnätsföreningar och bredbandsföreningar – att på lika villkor kunna ta del av stödet så som det är utformat ? Eller behöver man se över vissa saker för att säkerställa att alla, oavsett aktör men i detta fall bredbandsföreningar, kan ta del av stödet? Vilka åtgärder behöver, enligt statsrådet, i så fall vidtas? 85 Statsrådet (S): och regeringen är helt överens om vikten av digitalisering. Som mycket riktigt lyfte fram har inte minst pandemin visat behovet och nödvändigheten av att alla kan nås av en bra digitalisering. Jag vill här i början tacka för interpellationen, och jag ser fram emot fortsatt god samverkan i frågan, oavsett om det blir inom ramen för januariavtalet eller i ett reguljärt samarbete som vi har partier emellan. Låt mig gå in på den specifika frågan om föreningarna. Jag vill gå tillbaka till den situation som rådde tidigare så att vi alla förstår förutsättningarna. Ekonomiska föreningars organisationsform har beaktats av vid utformningen av villkor för utlysning av bredbandsstöd och vid själva prövningen av grundläggande krav för att kunna ansöka och erhålla stödmedel från PTS. Men eftersom ekonomiska föreningar inte omfattas av ratingsystemet hos kreditupplysningsföretag, till exempel UC, gör PTS aktörsspecifika bedömningar av dessa föreningar. Det innebär att föreningarna behöver lämna in underlag för att PTS ska kunna göra en helhetsbedömning och prövning av aktörernas ekonomiska situation. Syftet med det är att man när man betalar ut ett stöd ska kunna säkerställa att det verkligen blir fiber där ute, på riktigt, för invånarna. Det görs alltså för ett gott syfte. Detta kan i sig innebära att det blir ett merarbete för en del föreningar när de ska lämna in information för att kunna uppfylla kraven. Jag tycker ärligt talat inte att detta är helt orimligt. Det är rimligt att ser till att våra skattepengar används på ett bra sätt. Jag tror inte att föreningarna själva heller har något emot detta. , 2021, sökte 24 ekonomiska föreningar eller bredbandsföreningar stöd för sammanlagt 46 projekt. Det är bra att tänka på detta då den totala mängden projektansökningar var 1 817. av den totala mängden ansökningar för projekt som inkom var alltså från antingen bredbandsföreningar eller ekonomiska föreningar. Av de 24 inkomna var det 14 projekt drivna av fem föreningar som blev beviljade stödmedel av . har också gjort mer för att underlätta för bredbandsföreningarna. Inför förra årets stöd jobbade med att ha en tät dialog med inte minst Byanätsforum, där man tog del av flera av de inkomna synpunkterna. Man utökade sin kommunikation riktad mot potentiella stödsökande för att kunna få dem att söka och komma in. Sedan var det också andra specifika problem som inte minst Byanätsforum lyfte fram, till exempel utmaningar med geodata. Där valde Post‑ och att införa en interaktiv kartfunktion i sin ansökningsportal för att komma undan just den utmaning som föreningarna hade pekat på. Jag ser att tar det uppdrag som regeringen gett till dem på allvar när det gäller att se till att föreningarna kan vara med, för de är viktiga för att vi ska se till att alla nås av bredbandsutbyggnaden. Huruvida vi ska göra mer får vi se när vi vet hur det går för de föreningar som har genomfört detta och när rapporten kommer . Då får vi se om vi behöver vidta ytterligare åtgärder. Men jag konstaterar att det redan har vidtagits en del åtgärder. 86 (C): Jag tackar statsrådet också för detta svar. Vi är överens om väldigt mycket här. Vi delar också bilden av digitaliseringens möjligheter och det arbete som har gjorts och är bra. Vi delar också att det är viktigt med en mångfald av aktörer som bygger ut. Vi har stadsnäten, vi har fiberföreningar och vi har marknaden själv också. På en del håll märker vi att marknaden drar sig tillbaka, och då kanske de enda aktörer som blir kvar och som skulle kunna bygga ut är stadsnäten eller självklart fiberföreningar eller bredbandsföreningar som är, precis som statsrådet nämnde, en form av ekonomiska föreningar. Jag vill lite grann kommentera det som statsrådet är inne på om att mycket ändå har gjorts för att försöka underlätta för att fiberföreningar ska kunna ta del av stöd på ett bättre sätt. Jag vet att även inom ramen för januariavtalet drev vi på för detta och fick med det i regleringsbrev och budgettexter, vilket jag personligen gladdes mycket över. Känslan där ute är att det är svårt. En känsla är svår att ta på – när vi tycker att vi har gjort någonting men känslan där ute säger någonting annat. Jag gläder mig åt att statsrådet i svaret nämner att det är viktigt att pengarna som avsätts också kommer ut så att det blir fiber i backen. Det är ändå på något sätt pudelns kärna i detta. Vi kan egentligen tillföra hur mycket medel – pengar – som helst. Men om det inte blir fler uppkopplade hushåll och företag kommer vi inte att nå de mål som sätts upp och har satts upp.