prot · H90972 · 2022-02-24 00:00:00 — Det antogs , och det har fortfarande inte hänt någonting. Det delbetänkande som man ska komma fram till ska levereras . är det sommar och ett val. Det måste hända någonting snart. Men ingenting har hänt. Med tanke på vad sa i sitt anförande hoppas jag verkligen att han ser till att få fart på sina ministrar i denna fråga så att vi får se leverans och det snart. 124 (MP): Här i tänker vi på folket i . Det är ändå viktigt att vår demokrati förs vidare och att vi har de här debatterna. Men det känns osedvanligt tungt. Viltvårdsfonden har varit viktig för att finansiera framgångsrik viltvård i . Pengarna har delats ut från fonden, och det har fått kritik från . Som ett led i förändringen beslutade regeringen om ett treårigt organisationsbidrag till för att främja landets viltvård. Organisationsbidraget syftar till att ska kunna fortsätta att leda delar av jakten och viltvården i . Det stora ideella engagemanget hos jägare har stor betydelse för viltvården och för att vilt kan utgöra en högkvalitativ del av våra livsmedel. Regeringen har inte avskaffat det allmänna uppdraget utan utvecklat och moderniserat formerna och säkrat ekonomiska villkor för arbetet. har tilldelats medel ur Viltvårdsfonden för sitt rikstäckande jakt- och viltvårdsarbete. Men den tidigare modellen har alltså ansetts strida mot lagen om offentlig upphandling. Jag kan väl konstatera att , liksom sa, i allra högsta grad har varit pådrivande för att få till stånd nya, moderna villkor som också är i enlighet med gällande lagstiftning, bland annat jaktlagens definitioner. En organisation som däremot skulle förespråka illegal jakt eller utrotning av rovdjur måste därmed uteslutas från stöd. har i enlighet med regeringens beslut från i uppdrag att främja landets viltvård. Att en myndighet har samordning i uppgift när arbetet i själva verket utförs av NGO:er eller småföretag på regional nivå är ingen ovanlig konstruktion, och det ska inte tas som tecken på centralisering. Inom de områden som viltvården upphandlas kommer självklart att kunna lägga anbud och även fortsatt få uppdrag. Att det finns ett dåligt självförtroende kan bero på att vissa jägarorganisationer tyvärr har påverkats av stark påtryckning från högerextremism och populism, vilket i längden säkert kan skada dessa organisationers förmåga att ta sig an vissa typer av samhällsuppgifter. Demokratiskt sinnade jägarorganisationer, som , är viktiga friluftsorganisationer som har ett starkt miljö- och kvalitetsarbete. De ska självklart, inom lagens ramar, få stöd från staten även fortsättningsvis. Men en organisation som förespråkar illegal jakt ska inte få pengar. I går kom ett pressmeddelande från om att de välkomnade att majoriteten här i vill se över jaktlagen. har omorganiserat sin verksamhet, samlat jaktfrågorna och blivit mer professionella. Viltförvaltningsorganisationerna samlar en bredd av aktörer. Den aggressiva hållning som M, KD, SD och C har visat mot miljöorganisationerna är extremistisk när det i själva verket är jägarna som dominerar kraftigt i viltförvaltningsstyrelserummen. Jägarintressen visar att man har svårt med samexistens mellan jägare och vilda djur. har det spridit sig till att samexistensen mellan jägare och miljöorganisationer också är hotad. Vi i har reserverat oss mot den ensidiga bild som majoriteten stöder. Men faktum är att jaktpolitiken kan bli mycket bättre. Om en översyn ska göras kommer vi att lyfta fram de här principerna. Arter som inte uppnått gynnsam bevarandestatus, tolkad med försiktighetsprincipen som marginal, eller som finns upptagna som hotade eller nära hotade på den nationella rödlistan, borde allmänt inte få jagas. Skyddsjakt ska däremot tillåtas vid omfattande skador och så länge det är förenligt med lagstiftningen om bland annat gynnsam bevarandestatus – först när förebyggande åtgärder och kompensation inte räcker till. All jakt måste ske varsamt och respektfullt med god jaktetik. Den ska ske inom ramen för ett hållbart nyttjande. Här ser ett stort behov av reformer av vissa jaktmetoder. I ett öppet brev skriver miljö- och djurskyddsorganisationer att det nya förslaget till reviderad strategi för en svensk viltförvaltning saknar djurens perspektiv, nämligen hur effekter av jakt och jaktmetoder påverkar de vilda djuren individuellt, som par, grupplevande eller i de sociala strukturer som vissa arter lever i. Strategin borde kompletteras med ett nytt vägval, nämligen respekt för de vilda djurens välfärd. I förslag för strategi för svensk viltförvaltning nämns inte djurvälfärd en enda gång. Djur ska ha ett värdigt liv med bra levnadsvillkor, men det saknas en definierad etik i viltförvaltningen. Djur är kännande varelser. De är inte hela populationer som utsätts för olika jaktformer eller jakttider, utan de är individer. Jag känner flera jägare som har berättat om fantastiska naturupplevelser och som vid minsta osäkerhet har visat respekten att inte avlossa skottet – just för att de har tänkt på djurets bästa. Men all jakt måste ske respektfullt. Man måste säkerställa att onödigt lidande undviks, och jakten ska kännetecknas av god jaktetik. All viltförvaltning måste kännetecknas av stark hänsyn till djurskyddsaspekter. Risken för skadskjutning måste minimeras. Allmän jakt borde aldrig få ske under brunst, spel, parnings- och yngeltid, inte heller under tid när ungarna är beroende av föräldrarna för att överleva. Samma sak gäller i naturen i övrigt. Vi diskuterar ofta skogsbruket. Där är viktigt att ta naturhänsyn när fåglarna häckar. Att inte göra det är som att riva ned fågelholken på tomten innan talgoxens ungar är flygfärdiga. inklusive jakt ska kännetecknas av ett varsamt och respektfullt nyttjande. Jakten är en del av vårt kulturarv. Jakten är friluftsliv, men den måste ta hänsyn till det allmänna friluftslivet. Jakten ger livsmedel. Rika viltstammar erbjuder viktiga och värdefulla ekosystemtjänster såväl miljömässigt som ekonomiskt. Det finns flera skäl att nyttja resurser som vilda djur kan bidra med. måste utveckla former som möjliggör samexistens mellan näringar och de arter som naturligt hör hemma i ekosystemen. Jag skulle också vilja lägga till samexistens mellan jägarnas organisationer och miljöorganisationerna. ska underordnas och bidra till genomförandet av internationella och EU-rättsliga åtaganden, till exempel fågeldirektivet och art- och habitatdirektivet. Avslutningsvis vill jag säga att det är ett stort problem med viltskador i till exempel skogsbruket. Men måste jag ge en eloge till och jaktlag som så aktivt arbetar med att minska problemen. Hela problemet löser man inte bara genom att jaga älg. Man måste fråga sig varför älgen äter tall när det inte ens är tallen som är den främsta favoritfödan. Var finns risen? Var finns lövträden i ungskogarna? Var finns utrymmet för vilt mellan skog och åker? Var finns brynen? Varför satsar vi inte på brynen? Har skogsbruket rent av ett ansvar att se till att bruka skogen så att viltstammarna också får utrymme? Svaret är ja. Det är skogsvårdslagen och skogsbruksmetoderna som borde ändras. Det bör varje jägare hålla med om. Samernas rättigheter att jaga kopplat till deras rättigheter som urfolk måste också respekteras. 125 (KD) replik: Jag tackar för anförandet. Det var ett anförande där jag i vissa delar håller med, till exempel att all jakt ska ske med respekt. Självfallet ska det vara så. Vi ska inte åsamka djuren onödigt lidande. Det står till och med i lagtexten. Jakten är ett jätteviktigt kulturarv. Till vissa delar är jag absolut med – dock inte i allt. Jag vill ta tag i flera saker, men till det räcker inte tiden till. Jag börjar med att ställa följande fråga till . Jag nämnde i mitt anförande min interpellation ställd till statsrådet . Hon hänvisade till all den rättsliga kritik som hade kommit, som hon sedan inte kunde peka på. Kan visa den rättsliga kritiken? Det skulle vara intressant att få se eftersom inte ens ministern kunde plocka fram den. Vilken jägarorganisation förespråkar illegal jakt? När den frågan togs upp i talarstolen blev jag nyfiken. Den jägarorganisationen känner inte jag till. Sedan sa att vi är extremistiska. På vilket sätt är vi extremistiska? Jag vill bara påminna om att det är jägare som i mesta mån ägnar sig åt viltvård, inte miljöorganisationerna. Det är jägarna som är ute och sätter upp saltstenar, hugger ned lövträd så att viltet ska få mat och så vidare. Jag ser fram emot att få svar på mina frågor. 126 (MP) replik: Jag tackar för frågorna, . Det var ganska många frågor, och jag börjar i en ända. Jag börjar med frågan om på vilket sätt jag tycker att är extremister. Jag menar att den kritik som har förts fram från sida mot viltförvaltningsdelegationerna, där man vill minska möjligheterna för miljöorganisationerna att delta, är hårdför och extrem. Det gäller särskilt med tanke på hur många personer i varje viltförvaltningsdelegation som är ledamot eller ersättare som är jägare. Jag är själv ersättare i en viltförvaltningsdelegation, som representant för en miljöorganisation. Jag kan se att det är en otroligt liten minoritet totalt sett av dem som sitter med som är representanter för miljövården. Miljöorganisationerna har också en viktig roll kopplad till jaktlagen. Det finns en lång rad projekt som bedrivs av miljöorganisationer som har varit oerhört värdefulla för att upprätthålla viltets status i , men självklart är merparten av medlen i viltvårdsfonden pengar som går till jägarorganisationerna. Jag vill verkligen inte mena att jägarorganisationerna på något sätt gör ett dåligt jobb, utan satsningarna har varit viktiga. 127 (KD) replik: När det gäller viltförvaltningsdelegationer tycker jag att det är lite märkligt. Om man ska delta i en sammanslutning där man ska jobba med vissa frågor borde det vara ganska viktigt att man har god kunskap om de frågorna. Men i en viltförvaltningsdelegation ses det snarare som en belastning med tanke på de ändringar som gjorts. De som har kunskapen ska inte ingå, vilket jag tycker är mycket märkligt. Jag noterade att jag inte fick svar på mina två första frågor. Därför tar jag dem en gång till, fru talman. Den kraftiga rättsliga kritik som regeringen pekar på när det gäller det allmänna uppdraget eller jakt- och viltvårdsuppdraget kunde den förra landsbygdsministern inte påvisa. Kan plocka fram och visa den? Och vilken organisation är det som förespråkar illegal jakt? Det är tydligen någon jägarorganisation. talade på slutet av sitt anförande om den nu aktuella . Jag vill bara fråga om anser att det endast är samer som är medlemmar i en sameby som ska ha rätten till jakt och fiske. Vilken syn har på det? Slutligen, fru talman: påtalar att vi saknar lövträd i skogen. Jajamän, det gör vi i vissa delar. Men varför saknar vi lövträd? Jo, därför att skogsägare har följt statens pekpinnar. Det var inte så långt tillbaka i tiden som allt löv skulle bort. Man sprutade till och med för att lövet skulle bort, och då var det staten som pekade med hela näven. Det absolut bästa när det gäller skogen, som vi egentligen inte ska diskutera , är att våra småbrukare får sköta den efter eget huvud. Då ser vi att skogen sköts absolut bäst. 128 (MP) replik: Jag vill börja med frågan om rennäringen och samernas rättighet till jakt. Jag tycker att det är självklart att om samebyarna får möjlighet att administrera jakten kan man ha samma typ av regler som när administrerar jakten, nämligen att man öppnar upp för allmänheten på olika sätt och vis. Den typen av samverkan tycker jag att man bör ha mellan allmänna intressen och samebyarna. Jag hoppas verkligen att utredningen också kommer fram till det. Det är väldigt viktigt att till exempel ungdomar kan komma ut i de här fina områdena och få möjlighet att jaga och lära sig om jakt. Det skulle inte gå om det bara var möjligt för dem som är med i en sameby, så det tycker jag är en viktig fråga. Där tror jag att vi egentligen är många i den här kammaren som håller med varandra. Däremot tycker jag att man verkligen ska respektera samernas rättigheter som urfolk. När det gäller interpellationen som ställde till var jag tyvärr inte här och lyssnade på den debatten, så jag vet inte så väldigt mycket om den. Men den rättsliga kritiken som har kommit handlar om att de tidigare reglerna ansågs strida mot lagen om offentlig upphandling. Det var väldigt tydligt i kritiken från kommissionen att det var så. Det är också bra med ordning och reda. Att nu delar på det här så att man hanterar det för sig tror jag kommer att öka kvaliteten. 129 (M): Jag kan bara instämma i vad många sagt här tidigare. Vi har nämnt och hela den biten , så jag tänker inte förlänga den diskussionen. Men det är klart att det inte känns lika spänstigt och glädjande att debattera jakt och viltvård en sådan här kväll. Ändå gör vi det, för vi värnar demokratin och friheten – och äganderätten – som alltid. Jag vill först yrka bifall till förslaget i betänkandet. Betänkandet innehåller en hel del bra saker, framför allt tre väldigt bra förslag till tillkännagivanden. Ett av dem handlar om jakt- och viltvårdsuppdraget, det så kallade allmänna uppdraget, som regeringen ryckte ifrån för att det skulle moderniseras eller anpassas till någonting från EU som EU inte har krävt. Vi tycker att det är väldigt olyckligt. Vi tycker att historiskt sett har skött det allmänna uppdraget väldigt väl. Vi ser snarare en risk när det allmänna uppdraget försvinner att det blir en form av centralisering när fler saker koncentreras till och man ska gå till och be om att få olika uppdrag och finansiella medel. Vi menar att borde ha ett längre allmänt uppdrag, precis som sa här tidigare. Absolut, det kan vi skriva under på. Men vi vill att det går tillbaka och närmar sig det gamla uppdraget. Just är kanske inte jägarkårens bästa kompis. Man ser nog inte ett jättestort förtroende för där. Det är därför vi har drivit frågan om en viltmyndighet. Vi har haft två tillkännagivanden i den här kammaren om att införa en viltmyndighet som hanterar alla de frågor som är kopplade till jakt och vilt. Vi tror att det skulle vara ett lämpligt steg att ta bort jaktfrågorna från och låta viltmyndigheten hantera dem gentemot länsstyrelser och jägare. Därför är jag som sagt väldigt glad att vi har fått till det här förslaget till tillkännagivande om jakt- och viltvårdsuppdraget. Ett annat förslag till tillkännagivande som finns med i betänkandet är att göra det enklare för personer med funktionsnedsättning att jaga. Det gläder mig att vi har bred uppslutning där. Nästan alla partier står bakom det förslaget. Vi vet att det är mycket administrativt krångel och regelkrångel kopplat till funktionsnedsatta och jakt. Därför är det glädjande att vi fått till detta förslag till tillkännagivande. Jag hoppas att det ska kunna landa på ett bra sätt och att det här snart kommer på plats. lyfte fram ett flertal exempel på det absurda i den här diskussionen. Ett tredje förslag till tillkännagivande i betänkandet handlar om en ny jaktlagsutredning. Jag har hört här att framför allt Socialdemokraterna har stora betänkligheter mot det. Jag ser inte alls de bekymmer som Socialdemokraterna ser med en jaktlagsutredning. Det finns saker i jaktlagen som behöver ses över – och det handlar just om att se över. Det är ingen här som vill förstöra det fina samarbete som finns mellan markägare och jakträttsinnehavare. Det är heller ingen här som vill försämra möjligheterna till jakt i , som till exempel Socialdemokraternas representant lyfte fram här. Det är inte det vi vill förändra med en jaktlagsutredning, utan det handlar om att hantera de viltstammar som inte är balanserade. Och vi hör utifrån att utan en översyn av jaktlagen kommer vi inte att kunna hantera det. Jag hörde i ett replikskifte här att man från Socialdemokraternas sida till och med anser att jakträtten kopplad till äganderätten inte är självklar. Det tycker jag är jätteolyckligt, fru talman. Jakträtten är en viktig del av rätten att förfoga över och förvalta den mark man äger. Historiskt sett har det också skötts på ett väldigt bra sätt i . Markägare, jägare och jakträttsinnehavare har skött det här samarbetet otroligt väl. Men när vi kommit till ett läge där viltstammarna växer okontrollerat, viltolyckorna blir allt fler och skador på jord- och skogsbruk ökar – särskilt skador på jordbruk i tider som dessa – behöver vi se över jaktlagen. Vi ska inte försämra saker i jaktlagen, till exempel löshundsjakt, för det är otroligt viktiga delar för den svenska jakten. Men vi behöver en översyn. Därför har jag väldigt svårt att förstå det motstånd som finns mot översynen av jaktlagen. Det är svårt att debattera ett jakt- och viltvårdsbetänkande utan att prata lite varg. Vargstammen i växer inte okontrollerat, men den växer fort. och har såklart beviljat licensjakt på alldeles för få individer. Vi har säkrat 400 individer. Vi har en månad kvar. Var kommer vi att sluta för året? Sedan har vi en föryngring. Vi kanske står med en vargstam på 500 individer. Vi har de facto en majoritet i riksdag för en väsentligt mindre vargstam. Den forskning som finns, som också har lyfts här , visar på 100 vargar på den skandinaviska halvön, som dessutom skulle klara av en katastrof , där 50–av vargstammen slås ut . Den skulle ändå klara att repa sig. Vi säger inte 100 vargar – det var Skandulv som sa det. har sagt 170 vargar i . Det gläder mig att flera partier har anslutit sig till den linjen. Jag är ganska övertygad om att det till och med finns en majoritet för att minska vargstammen till de nivåerna. Det som förvånar mig är att Socialdemokraterna, som säger sig värna jakten väldigt mycket – det har vi hört här – inte vill minska vargstammen. Hur vet jag det? Jo, det vet jag eftersom jag har haft debatter med både klimat- och miljöministern och landsbygdsministern och ställt frågan väldigt enkelt och tydligt: Vill Socialdemokraterna minska vargstammen? Svaret har varit nej – det vill man inte. Man hänvisar till gynnsam bevarandestatus och till att det är vetenskapligt framtagna siffror som vi anpassar oss efter . Så är det inte. Siffran för gynnsam bevarandestatus är inte vetenskaplig, utan det är ett politiskt satt mål. Vi har gett i uppdrag att ta fram den siffran här i . IUCN, som är världens största miljövårdsorganisation, säger att vargen är hotad; den är förvaltningsbar. Är det då inte dags att regeringen från svensk sida börjar driva på gentemot EU för en ändring av bilagorna till art- och habitatdirektivet så att vargen enklare kan förvaltas? Vargen är nämligen, precis som alltför stora stammar av klövvilt i vissa områden i , ett hot mot livsmedelsproduktionen. Den är också ett hot mot den biologiska mångfalden när det gäller de små, viktiga naturbetesmarkerna. Vilka naturbetesmarker är det man släpper först när man får en vargetablering i sitt område? Jo, man släpper de små naturbetesmarkerna, de som ligger insprängda i skogen någonstans och är svåra att kontrollera och skydda från vargen. Det är de som är absolut viktigast för den biologiska mångfalden. Detta är ett bekymmer. Många fårbönder väljer nu att sluta med sin produktion på grund av vargen. Vargen börjar etablera sig mer och mer i , och vi hör om fler och fler problem. Vi behöver ta tag i vargen, och vi har majoritet för det i denna kammare. 130 (MP) replik: Jag vill först yrka bifall till reservation nummer 4. Sedan vill jag passa på att ställa en fråga eller två till . Min första fråga är: Vad är det som saknas i jaktlagen för att man ska kunna åtgärda viltskador bättre? 131 (M) replik: Det var kort och koncist! Vad som saknas kan jag inte svara på. Men det är också därför vi vill ha den här utredningen. Vi kan uppleva, och vi hör framför allt från näringarna, att det finns stora problem med stora viltstammar. Vi vet att den jaktlagstiftning som finns har handlat väldigt mycket om att bygga upp viltstammar i stället för att kanske förvalta dem. I det här läget handlar det om att förvalta för att kunna begränsa skador och minimera antalet trafikolyckor med vilt inblandat. Hade detta varit möjligt med dagens jaktlagstiftning hade vi väl hanterat det på ett bättre sätt. Jag vet också att jägarkåren nu på ett föredömligt sätt har minskat vildsvinsstammen – eller vi tror att vildsvinsstammen har minskat. Det återstår att se efter den föryngring som sker ungefär . Det finns också tecken på att det kan vara en del sjukdom inblandad i att vildsvinsstammen håller på att gå tillbaka. Det återstår också att se. Jag pratade med en forskare om just detta. Det är ganska tydligt att det kan finnas en stor sjukdomsinblandning i den nedgång som sker just nu när det gäller vildsvinen. Men inte desto mindre – jag har också besökt , som lyfte upp som ett exempel tidigare, där tusentals hektar jordbruksmark ligger för fäfot, för man anser det inte längre vara värt att odla på grund av de stora viltstammarna. Då säger någon: Men jakträttsinnehavaren och markägaren kan väl förvalta viltstammarna? Men det har gått så långt att de inte klarar det. Då är det väl att vi får en genomlysning av en jaktlagstiftning som är lite omodern och behöver ses över? 132 (MP) replik: Jag kan utifrån det svar jag får av konstatera att det är ganska oklart varför det finns en majoritet i riksdag för att kräva en översyn av jaktlagen för att åtgärda viltskadorna, när man egentligen inte vet något om problemet, varför en översyn bör göras eller vad man skulle vilja åstadkomma. I själva verket finns det enorma problem på andra sätt. Det kanske gäller brist på samverkan, som var inne på när det gäller och hjortarna och vildsvinen. Det kanske gäller frågan om skogsbrukets metoder, som gör att älgarna inte får tillräckligt med mat. Det blir helt enkelt tallen som älgarna betar på, trots att det inte är favoritfödan. Det handlar om viltskadorna i trafiken. Vad kan göra för att förbättra möjligheterna? Är det verkligen jaktlagen som ska ses över, eller krävs det en helhetssyn på hur vi kommer till rätta med arbetet och ser till att få fler ungdomar att utbilda sig till jägare och att få fler jaktlag med yngre ledare, som kanske inte är så trötta som de äldre farbröderna börjar bli? Jag vill ställa ett par avslutande frågor om vargen, fru talman. Hur vill säkerställa gynnsam bevarandestatus för vargstammen i ? Och hur vill säkerställa att vargen inte fortsatt är så inavlad som den är ? 133 (M) replik: Jag tackar för frågorna. Jag tycker att jag redogjorde ganska väl för varför det finns luckor som vi kanske behöver se över och som gör att vi behöver en översyn av jaktlagstiftningen. Vad gäller älgens föda, till exempel, tror jag inte att det är så lätt. Jag tror inte att det enbart hänger på skogsbruksmetoder. Jag kan se till mig själv – jag är markägare och jägare. Vi jobbar väldigt mycket med naturligt viltfoder på mina marker. Vi jobbar med bryn, och vi lämnar mycket av RASE:n som viltfoder. Ändå har vi väldigt kraftig försommarbetning på tall av någon anledning. Jag vet inte. Jag har inte svaren, för jag är inte forskare. Men jag tror att det finns ett större problem med älgen och betning av tall, i alla fall i . Gynnsam bevarandestatus för vargen är ett politiskt mål. Det är en siffra som man har satt politiskt. MVP, däremot, minsta livskraftiga stam, har man tagit fram vetenskapligt. Den siffra som har angett, 300 vargar, är politiskt bedömd från deras sida. De hänvisar till forskning som de har beställt. Men den tydligaste forskning vi har är fortfarande den som Skandulv har redovisat. När det gäller gynnsam bevarandestatus menar vi att vi måste anta ett politiskt mål. Där har vi för del satt 170 vargar. Sedan finns det inavel, absolut, och där har vi problem. Men skulle vi minska vargstammen till de nivåer som vi nu talar om kanske det finns möjlighet att plocka in fler individer för att blanda upp det blod vi har. Men de kommer förmodligen inte norrifrån av sig själva. Det tror jag inte. Men kan vi ha en mindre vargstam kan vi också göra mer mot inaveln, för det kommer att finnas en helt annan acceptans för vargen.