prot · H90955 · 2022-01-19 00:00:00 — I ett av ärendena översände ingivna handlingar till en berörd sameby först efter det att samebyn efterfrågat inkomna handlingar. Som framhållits tidigare är gruvärenden i regel omfattande och komplicerade. Dessutom har parterna i dessa ärenden ofta motstående intressen. I kravet på en snabb handläggning av ett förvaltningsärende ligger att det bör tas upp till avgörande . Detta krav ska vägas mot regeringens utredningsansvar. Jag vill liksom utskottet framhålla att en viktig del i detta är just kravet på kommunikation med parter. Det innebär att redan i ett tidigt skede måste ta ställning till vilka som är kommunikationsberättigade parter. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning förutsätter att vidtar nödvändiga åtgärder för att förbättra hanteringen av gruvärenden. De åtgärder som vidtagits går visserligen i rätt riktning, men ytterligare åtgärder förefaller nödvändiga för att de principer som kommer till uttryck i förvaltningslagen ska få ett fullgott genomslag. Remissväsendet är ett centralt och viktigt inslag i beredningen av regeringsärenden. har KU genomfört en granskning av remissväsendets utveckling , som flera tidigare talare har varit inne på. Det gäller bland annat antalet remisser, remisstidens längd och antalet remissinstanser. I granskningen konstateras att antalet remissinstanser har ökat . En jämförelse visar en ökning med . har antalet begränsade remisser minskat kraftigt . av remisserna var begränsade , och av remisserna var begränsade . Mot den bakgrunden vill KU understryka vikten av att antalet remissinstanser är välmotiverat och att valet av varje remissinstans är övervägt. Särskilt då det remitterade underlaget är omfattande eller då remissen skickas till ett relativt stort antal remissinstanser bör möjligheten att på olika sätt begränsa remisserna kunna användas i större utsträckning. Det minskar risken för att remissinstanserna blir överbelastade, och de kan då använda sin tid mer resurseffektivt. Slutligen vill jag säga något om KU:s höstgranskning av regeringens pandemihantering, där KU tittat på kontrollen och samordningen av regeringens normgivning under coronapandemin. I granskningen undersöks bland annat vilka åtgärder som regeringen vidtagit för att säkerställa en effektiv samordning av de föreskrifter och beslut som syftat till att stoppa smittspridningen. KU noterar här att regeringen har vidtagit vissa åtgärder för att få fram en samlad bild och åstadkomma samordning, men pandemin fortsätter ju. KU anser att det är viktigt med en samlad bild av vilka föreskrifter som har meddelats och hur omfattande ingreppen i grundläggande fri- och rättigheter är kopplat till pandemin, detta för att regeringen vid behov ska kunna vidta åtgärder om ingreppen i grundläggande fri- och rättigheter bedöms vara för långtgående och för att regeringen ska kunna hålla rätt informerad om aktuella fri- och rättighetsinskränkningar. Den samlade bilden krävs även för att säkerställa att de föreskrifter som meddelas är träffsäkra och att man inte reglerar likartade verksamheter med likartade förutsättningar på olika sätt. Vi i KU förutsätter att regeringen följer utvecklingen och löpande gör bedömningar av de föreskrifter som meddelats för att kunna vidta åtgärder vid behov. 5 (V): gör två granskningar, en och en . är det att redogöra för höstens granskning, som är inriktad på statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. innehåller betänkandet nio ärenden samt en redogörelse för regeringsskiftet . har, som herr talmannen väl känner till, ännu ett skifte skett. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning Vissa ärenden är årligt återkommande, till exempel regeringens sammansättning, medan andra ärenden kan vara kopplade till aktuella händelser eller helt enkelt vara något som utskottet valt att titta närmare på. är det av förklarliga skäl även flera ärenden som är kopplade till pandemin. Utskottet har som vanligt gjort ett antal iakttagelser som kan ses som ett medskick till regeringen för framtiden. Jag vill härmed uppmärksamma några av dessa. Det första ärendet jag vill uppmärksamma är granskningen som rör gruvärenden – det är kanske inte så oväntat, med tanke på mina utskottskollegors tidigare anföranden. Det är ofta svåra och komplicerade ärenden, där det finns väldigt många intressen som står emot varandra. Att inte hasta igenom ett beslut är ofta klokt, men är det ohållbart när tillståndsprocesser drar ut i onödan. Vår granskning visar att många av gruvärendena har långa handläggningstider, och vissa är fortfarande under beredning. I dessa komplexa ärenden är det kanske inte särskilt konstigt, men det behöver bero på att relevanta handläggningsåtgärder pågår. I flera av de granskade ärendena har det dröjt år utan att några synbara åtgärder har vidtagits. har det dröjt månader för att kommunicera en inkommen handling till berörd part. Oavsett utfall är kortare tillståndsprocesser önskvärda för att undvika osäkerhet för de inblandade. Vi i utskottet förutsätter därför att vidtar åtgärder för att förbättra hanteringen av gruvärenden. Ett annat ärende som jag särskilt vill lyfta är det som rör framställningar och beslut från justitieombudsmännen, . ska även JO:s ämbetsberättelse behandlas i kammaren. Jag vet att jag talar för samtliga i utskottet när jag talar om hur värdefull vi anser att JO:s verksamhet är. Genom ämbetsberättelsen informerar de om sina iakttagelser. JO har också möjlighet att göra framställningar till regeringen när de ser behov av författningsändringar eller andra åtgärder för att rätta till brister i lagstiftningen. JO kan också överlämna en kopia av sitt beslut till berört departement för kännedom, och det görs relativt ofta. När det gäller de granskade framställningar som JO har överlämnat till regeringen har det lett till åtgärder i ungefär hälften av fallen. Det är visserligen upp till regeringen att bedöma varje framställning, men från utskottets sida vill vi ändå framhålla att regeringen bör dra nytta av JO:s framställningar och även av beslut som överlämnas för kännedom. Slutligen, herr talman, vill jag beröra ärendet som rör kontroll och samordning av normgivning under coronapandemin. Genom covid-19-lagen har regeringen fått en väldigt långtgående delegation av normgivningskompetensen. Regeringen har dessutom en möjlighet att vidaredelegera normgivningskompetensen till förvaltningsmyndigheter och kommuner. Detta är inget som kan behandlas lättvindigt. Genom denna lag är det möjligt att göra stora inskränkningar i våra fri- och rättigheter på olika nivåer. Det kan därför vara väldigt svårt att överblicka de samlade inskränkningarna. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning Vi i utskottet konstaterar att regeringen har vidtagit vissa åtgärder för att få en samlad bild och få till en samordning. Men vi vill ändå framhålla vikten av att man säkerställer att det finns en samlad bild av hur omfattande ingreppen är i våra fri- och rättigheter, dels för att kunna vidta åtgärder om dessa bedöms vara för långtgående, dels för att kunna hålla informerad om aktuella inskränkningar. Utskottet förutsätter därför att regeringen följer utvecklingen och löpande gör dessa bedömningar. Därmed vill jag säga tack till utskottskollegorna och till vårt eminenta kansli för deras arbete. 6 SKÅNBERG (KD): meddelar KU resultatet av sin granskning av regeringen. är det med anledning av enskilda riksdagsledamöters anmälningar eller något initiativ som KU tar för att granska statsråden. arbetar vi med statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning, alltså den administrativa sidan. Vi arbetar för att få helt eniga resultat, och det är särskilt enkelt när det handlar om administrationen. Vi ser samma saker, och risken för politisering är mycket liten. Därför väger KU:s ord väldigt tungt när vi har granskat detta. Det är väsentligt. Vi gör arbetet utifrån 13 kap. 1 § regeringsformen. KU ska granska statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Vi har bland annat gått igenom regeringens protokoll , till exempel underprotokollen från . I situationer som kräver ett snabbt agerande från statsmakternas sida, som till exempel under den pågående pandemin, är det av naturliga skäl inte alltid möjligt att upprätta de tidsramar som vanligtvis bör gälla mellan kungörande och ikraftträdande. Även i sådana situationer är det emellertid enligt utskottet eftersträvansvärt att ett visst tidsspann mellan kungörande och ikraftträdande kan upprätthållas. Vi har också granskat protokollen för vissa förvaltningsärenden som handläggs inom . Där har vi sett att flera av ärendena uppvisar alltför långa handläggningstider. I några av ärendena vidtogs under långa perioder inte några synbara handläggningsåtgärder. Det är otillfredsställande. Utskottet förutsätter att vidtar nödvändiga åtgärder för att förbättra hanteringen av gruvärenden. Detta har mina kollegor utvecklat närmare. Vi har också granskat regeringens kollektiva beslutsfattande under coronapandemin. Som framhållits i förarbetena till regeringsformen bör naturligtvis helst alla statsråd delta i regeringssammanträdena. Det är tanken. Men under vissa omständigheter går det inte, och vid hastigt sammankallande har vi sett att det är färre. Utskottet understryker ändå vikten av att statsråd i möjligaste utsträckning deltar även i extra regeringssammanträden. Det är enligt KU en självklarhet att ett ärende vid ett regeringssammanträde i största möjliga utsträckning föredras av det normalt ansvariga statsrådet. Möjligheten att ersätta det normalt ansvariga statsrådet med ett annat statsråd finns men bör inte användas utan reella skäl. En annan granskning gäller regeringens kontroll och samordning av normgivning under coronapandemin. Det kan bli svårt att överblicka det samlade ingreppet i de grundläggande fri- och rättigheterna och få klarhet i hur olika föreskrifter och beslut förhåller sig till varandra. Därför konstaterar utskottet att regeringen har vidtagit vissa åtgärder för att få fram en samlad bild och åstadkomma samordning. Det skulle dock kunna vara mer. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning Remissväsendets utveckling har också granskats av utskottet, och möjligheten att på olika sätt begränsa remisserna bör kunna användas i större utsträckning för att därmed minska risken att remissinstanserna blir överbelastade. Vidare visar vår granskning att remisstiderna har varit relativt korta. Huvudregeln om minst tre månaders remisstid har ofta inte efterlevts. Detta noterar vi. Detta får vara ett litet axplock. 7 (MP): har vi betänkande KU10 Granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning på bordet. Utskottet har granskat vissa förvaltningsärenden, så kallade gruvärenden. Det är dem jag börjar med. Dessa ärenden handläggs inom . Granskningen har avsett handläggningstiden och andra förvaltningsrättsliga aspekter. Det är viktigt att komma ihåg att varje ärende är unikt och komplext. Här möts viktiga intressen, exempelvis rennäring, värdefulla ämnen och material liksom arbetstillfällen. Ärendena påverkar också många: myndigheter, regioner, kommuner, företag, enskilda människor och miljön. För att samhället ska hitta en balans mellan dessa intressen finns viktiga rättsliga principer som vägleder oss till en bra och demokratisk process. Ett ärende ska handläggas så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts. Utredningen ska vara noggrann, och rättssäkerheten får inte tummas på. Granskningen visar att handläggningstiderna i och departementet har varit omotiverat långa. har också gått utan att några synbara handläggningsåtgärder vidtagits. Enligt kan detta medföra inte bara osäkerhet för de inblandade utan även leda till personliga och ekonomiska förluster. Myndigheter har också en serviceskyldighet gentemot den enskilde så att hen kan tillvarata sina intressen. Rätten till partsinsyn och att få ta del av handlingar är grundläggande i en rättsstat. Alla ska vara med på lika villkor och vara jämbördiga parter. Utskottet konstaterar att inblandade parter inte alltid fått del av relevanta handlingar som berör dem. Det gäller till exempel samebyar. I Kallakärendet hade för granskningen yttrande enbart kommunicerats till de inblandade bolagen. Utskottet framhåller att kravet på kommunikation med part är en viktig del i utredningsansvaret. Kravet innebär en aktivitetsplikt för myndigheten oberoende av en begäran från en part om att få ta del av inkomna handlingar. Här tror jag att den nya konsultationsordningen för det samiska folket, som förhoppningsvis antas här i kammaren , kan vara till hjälp framöver. Oaktat detta visar granskningen av gruvärendena hur viktiga våra förvaltningsrättsliga principer är. Granskning av stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärende-nas handläggning Jag vill säga några ord om regeringens kontroll och samordning av normgivning under pandemin. Det pågår en viktig debatt i och i samhället kring de ingrepp i människors fri- och rättigheter som görs i takt med pandemins utveckling, till exempel begränsning av rörelsefriheten. För att det demokratiska samtalet och de beslut som fattas av det offentliga ska bygga på fakta är en övergripande inblick och förståelse för inskränkningarna av yttersta vikt. Covid-19-lagen medger en långtgående delegation av normgivningskompetens till regeringen. Regeringen får också delegera denna kompetens vidare till förvaltningsmyndigheter och kommuner. Lagen möjliggör därför omfattande inskränkningar i grundläggande fri- och rättigheter, som rätten att fatta beslut fördelas på flera nivåer. Flera instanser kan alltså fatta beslut om frågor med stor betydelse för våra mänskliga rättigheter. Detta kan leda till att det samlade ingreppet i rättigheterna blir svårt att överblicka. Utskottet konstaterar att regeringen har vidtagit vissa åtgärder för att få en samlad bild och för att åstadkomma samordning. följer till exempel löpande upp de föreskrifter som meddelats av förvaltningsmyndigheter och kommuner. Utskottet framhåller vikten av dessa åtgärder så att regeringen ska kunna vidta åtgärder om ingreppen i grundläggande fri- och rättigheter bedöms vara för långtgående. Regeringen ska också hålla informerad. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets anmälan lades till handlingarna. § 6 Uppföljning av tillämpning av subsidiaritetsprincipen betänkande 2021/22:KU5 Uppföljning av tillämpning av subsidiaritetsprincipen Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. Utskottets anmälan lades till handlingarna. § 7 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse betänkande 2021/22:KU11 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse (redog. 2021/22:JO1) 8 (S): Den enskilda medborgarens roll i samhället är i centrum när vi behandlar betänkande KU11 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse, som jag med detta inlägg föreslår läggs till handlingarna med beaktande av de överväganden som framförs. I grunden handlar det om mänskliga fri- och rättigheter och hur de hanteras i den vardagliga myndighetsutövningen. På 287 sidor i en inbunden bok, eller om man så vill i digitalt format på Justitieombudsmännens hemsida, läggs berättelsen fram. I KU har vi behandlat ärendet dels genom en öppen utfrågning av justitieombudsmännen, dels vid ett ordinarie sammanträde med de fyra justitieombudsmännen på plats. Det här är en skrift som berättar en hel del om hur vårt samhälle fungerar i praktiken, lyfter fram problemställningar att följa upp och att mycket av detta kan leda till förbättringar och åtgärder. Ty visst är det så att kritiska ögon kan vara avgörande i fråga om att lägga grunden för en god utveckling. I samband med den öppna utfrågningen som KU arrangerade skrev jag i mitt eget sociala forum några korta rader med tillhörande bild för att berätta om vårt möte. En av reaktionerna kom från en numera pensionerad bankjurist i mina hemtrakter i , som betonade just hur JO:s ämbetsberättelse under hela yrkeslivet varit ett årligt återkommande inslag och ett viktigt redskap i arbetet. För är det, som jag kan se, angeläget att just så är fallet och att det kommer att vara så även framöver, såväl för blivande som för nytillkomna eller för den delen erfarna företrädare, ämbetsmän eller andra yrkesmänniskor och förtroendevalda som verkar i samhället. Att betona JO:s roll och uppgifter är av betydelse och bidrar, som jag kan se, till att stärka tilltro och tillit till vår demokrati. Även i ett väl fungerande samhälle som det svenska behöver den enskilda medborgarens situation gentemot myndigheter bevakas och följas upp. Det talas ibland om det starka samhället i debatten, om hur vi behöver vårda vår öppenhet och vår demokrati. I detta sammanhang kan just JO beskrivas som något av lagarnas väktare. I många fall är en JO-anmälan sista instansen för en upprättelse. har antalet ärenden mångdubblats, och de ligger nu på 9 000–10 000 anmälningar . En bidragande orsak är säkerligen den digitala verklighet vi alla lever i. Det är enkelt och smidigt att formulera några rader och sända iväg till JO. Men den ökande mängden anmälningar kan också ha att göra med ökad medvetenhet, kunskap och insikter hos enskilda människor om vars och ens rätt. De områden som ökade mest var ärenden som rörde arbetsmarknad och kriminalvård samt utlänningsärenden. Drygt 700 ärenden var direkt relaterade till coronapandemin, som ju påverkat en rad samhällsområden och även inneburit organisatoriska och praktiska bekymmer i själva ämbetsutövningen. Ökningen av antalet ärenden motsvarar . Det är en något mindre ökningstakt än året innan, men dock en ökning. Det totala antalet nyregistrerade inspektionsärenden ökade, och antalet initiativärenden minskade något – och så även antalet lagrådsremisser. Men det är klagomålsärendena som tar huvuddelen av handläggningsresurserna på JO. Jag kan nämna ett fåtal inspektioner som har genomförts, till exempel Kriminalvårdens anstalt i samt häktet i Salberga, Region , Rättspsykiatriska regionkliniken , barn- och ungdomspsykiatrin för i . Det är några exempel på inspektioner som har genomförts. Inom har situationer med överbeläggningar tagits upp under ett flertal år. Utifrån detta kan kanske regeringens satsningar på utbyggnad av Kriminalvården ses. Ökade resurser tillförs polis, åklagarmyndigheter och domstolar så att fler brottsutredningar kan genomföras och fler ställas inför rätta. Det innebär också mer fokus på häkten, fängelser och på att rättssamhällets olika funktioner räcker till. Jag vill också nämna JO:s granskning av agerande, som togs upp på utfrågningen. Det handlade om personlig skyddsutrustning i samband med pandemin. Det var efter en anmälan från fackförbundet som detta togs upp. Vård- och omsorgspersonal stod, som bekant, i frontlinjen när pandemin slog till mot . Det var en akut situation. Begreppet patientnära arbete togs upp, men det visade sig inte vara en tillräckligt vedertagen formulering. Enligt förvaltningsrätten kunde arbetsgivaren inte antas förstå vad denne måste göra för att förbudet som utfärdades skulle lyftas. Som JO också skriver konstaterade förvaltningsrätten att det inte gick att identifiera vilka arbetsmoment förbudet tog sikte på. Detta – en teknikalitet i sammanhanget – innebar att skyddsstoppet upphävdes av förvaltningsrätten. JO påpekar dock att sakfrågan aldrig prövades. Offentlighetsprincipen är central i den svenska rättsordningen. vill utskottet betona vikten av en korrekt hantering av sekretessbelagda uppgifter. I JO-berättelsen framhålls att onödiga fel begås därför att handläggare och även chefer saknar tillräcklig kunskap om reglerna och vilka krav dessa ställer på myndigheterna. Av klagomål framgår att enskilda upplever att det dröjer innan det görs en sekretessprövning av de handlingar och uppgifter som har begärts ut. Här finns anledning till uppföljning även framgent. Utskottet vill betona att en tydlig, effektiv och väl fungerande ordinarie tillsyn är nödvändig för den offentliga verksamhetens legitimitet. Den ger också bättre förutsättningar när JO i sin tur utför sin extraordinära tillsyn – det uppdrag JO har. 9 (M): Justitieombudsmännens ämbetsberättelse är viktig på flera sätt. Kanske viktigast är att den visar hur det är möjligt för enskilda att få förhållanden granskade när ordinarie granskningsmöjligheter inte räcker till. Men viktigt är också att dessa ombudsmän, som formellt sett ska tituleras ombudsmän, genom sitt arbete ger lagstiftaren viktig information som kan leda till förändringar och förbättringar i vår lagstiftning. Ytterligare en önskvärd följd av ombudsmännens arbete är att försumliga myndigheter och enskilda tjänstemän får kritik, som givetvis är avsedd att leda till att rutiner och övrig hantering ses över och förbättras. Vad gäller just att kritik leder till bättring finns det ibland anledning att notera att så inte alltid är fallet. Till exempel ådrar sig vissa myndigheter, däribland , a-kassorna, och vissa domstolar, återkommande kritik för långsam handläggning. Detta är naturligtvis inte bra, särskilt om det skulle återspegla en bristande respekt för JO:s arbete. Så är nog ändå inte fallet, utan bristerna kan härledas till oväntat hög arbetsbelastning och en alltför länge kvarstående brist på resurser. Ändå kan det vara värt att diskutera huruvida JO-beslutens genomslagskraft är tillräcklig. Men eftersom denna fråga behandlas av JO-utredning, som ska lämna förslag till åtgärder och eventuella författningsändringar, så avstår jag från ytterligare kommentarer om detta. Också frågan om i vilken mån ett otydligt tjänstemannaansvar kan bidra till återkommande mer eller mindre grova försummelser är värd att få belyst. Så sker nu också efter det att i ett betänkande föreslog ett tillkännagivande till regeringen om ett modernare och tydligare tjänstemannaansvar genom ett utvidgat straffansvar för tjänstefel. tillsatte därför regeringen en särskild utredare som ska se över om en sådan utvidgning bör göras. Vad utredningen säger blir klart först . Men vi vet att det av direktiven framgår följande: För att allmänheten ska ha ett högt förtroende för den offentliga verksamheten är det nödvändigt att det finns ett effektivt och ändamålsenligt system för straffrättsligt utkrävande när det begås felaktigheter inom den offentliga verksamheten. Av den nu aktuella ämbetsberättelsen framgår att 10 261 ärenden nyregistrerades under det gångna verksamhetsåret. Tillströmningen ökar ; behandlades 6 000 ärenden. Ett antal ärenden har kopplingar till den fortsatt rådande pandemin, men ökningen av antalet ärenden är ändå i paritet med de gångna årens. Av betydelse för hur många klagomål som förekommer inom olika verksamheter är om det förekommer en ordinarie tillsynsverksamhet hos olika myndigheter. Om det saknas en sådan ordinarie tillsyn kan detta enligt utskottets mening leda till att JO ägnar sin tillsyn åt ärenden som skulle behandlas bättre i andra sammanhang. Utskottet betonar därför i betänkandet att en tydlig, effektiv och väl fungerande ordinarie tillsyn är nödvändig för den offentliga verksamhetens legitimitet. Den ger också bättre förutsättningar för JO att utföra sin extraordinära tillsyn. Också denna viktiga aspekt av JO:s verksamhet ingår i den pågående uppdrag. JO redovisar vilka framställningar som gjorts till regeringen antingen för att få lagändringar till stånd eller för att påpeka att vissa verksamheter inte fungerar som de borde. Särskilt den senare typen av framställningar behandlas på olika sätt i olika departement. Med mer likartade rutiner minskar risken för att viktiga påpekanden inte följs upp och åtgärdas. Sannolikt kommer mina meddebattörer att ta upp många av de viktiga konkreta ärenden som ämbetsberättelsen innehåller. Själv ska jag nöja mig med ytterligare ett par allmänna påpekanden.