prot · H909128 · 2022-06-10 00:00:00 — Jag var ute på flera ställen för att diskutera. Nog har det pågått en debatt om detta. har regeringen skickat in en ansökan, och jag hoppas vi i kammaren också kommer att få besluta att ansluta oss till de 14 artiklarna i det nordatlantiska avtalet, som ju bygger på och talar om principerna om demokrati, individuell frihet och rättsstatens principer. Där talas tydligt om att åstadkomma internationell fred, säkerhet och rättvisa och avstå från hot och så vidare i enlighet med FN-deklarationerna. Där talas om försvar, territoriellt oberoende och säkerhet. Det är detta vi ansluter oss till. Det är mot den bakgrunden som man måste läsa detta utlåtande från utrikesutskottet, som jag härmed vill yrka bifall till. 159 (V) replik: Om ungefär kommer det att hållas en konferens om , dit kommer att åka som observatör. fanns det ett initiativ från som handlade om att förbjuda regeringen att bedriva utrikespolitik såtillvida att vår nedrustningsambassadör inte skulle få åka dit. Detta gick och emot, vilket ledde till att det initiativet blev nedröstat här i och i slutändan inte ens framställdes. kommer vi att ha uppföljningskonferensen om NPT. Det är en konferens som vi har väntat väldigt länge på. Den sker i en allvarlig tid. Det har vi nog sagt varje gång som det har varit tal om att hålla en sådan konferens. , då den skulle ha hållits , har ju säkerhetsläget bara försämrats . Jag tror att det blir väldigt viktigt vad som sker under den konferensen. Sedan kommer det att bli val i . Efter det har väljarna avgjort vilka som ska sitta här inne, och vi ska välja om talmannen ska sitta kvar och så vidare. Men en sak som behöver avgöras då är vilken linje ska driva i den här typen av kärnvapenförhandlingar. Just nu upplever jag att vi har ett ganska spretigt uttalande från utrikesutskottet om vilket mandat som regeringen har. Jag undrar helt enkelt om ser några möjligheter att bilda en mer tydlig majoritet inom ramen för de förutsättningar vi nu troligtvis får med ett svenskt Natomedlemskap när det handlar om hur regeringen, oavsett vem som leder , ska bedriva kärnvapennedrustning i . Går det att hitta ett sätt att utifrån den röstförklaring som vi avgav 2017 tydligt peka ut riktningen för arbete för en kärnvapenfri värld? 160 (C) replik: refererar till ställningstagande i frågan om den översynskonferens som ska komma. Det han inte relaterade till var det tydliga tillkännagivande som vi säkrade från vår sida. sa – och det ställde upp på – att vi skulle delta men vara tydliga med att det inte handlar om att ska ratificera förbudskonventionen. Det var en tydlig signal till regeringen: Delta den här gången, men var tydlig med att vi inte avser att ratificera konventionen. Konventionen är enligt vår mening inte en väg framåt. Där saknas kärnvapenstaterna. Vi har NPT, där kärnvapenstaterna och övriga världen finns med. Låt oss fokusera på den, och låt oss åtminstone försöka förhindra att och helt underminerar det avtalet. Detta tycker jag ska vara huvudfokus i det här sammanhanget. Låt oss inte riskera ännu en av de internationella regelböckerna – det är tre delar, där kärnvapennedrustning är den ena. Vi hoppas och önskar att vi ska ha en kärnvapenfri värld, men ser vi att de ryska, nordkoreanska och möjligen också kinesiska kärnvapnen kommer att vara ett tydligt hot som vi måste ta höjd för att stå emot. 161 (V) replik: Jag håller med om mycket av det som säger. Men jag tycker fortfarande att min fråga är lite obesvarad. Vi har de två konferenserna. Den första bygger på den röstförklaring som avgav 2017. Sedan är det som är inne på, alltså att man inte kan eller får ratificera, för det finns ingen majoritet för ratifikation i riksdag. Det gör att regeringen inte har möjlighet att ratificera konventionen som det ser ut just . Den andra är som ska äga rum . Risken för underminering är definitivt stor. Men efter detta måste hitta en väg framåt när det gäller hur man ska jobba på det här området. Det är svårt att säga här och exakt hur det ska se ut, men jag undrar om tror att det finns förutsättningar att hitta gemensamma ställningstaganden när det gäller hur en regering ska jobba framåt. Vill se den typen av överenskommelse mellan de politiska partierna för att det ska bli tydligt hur arbetar för en kärnvapenfri värld? 162 (C) replik: Vi hoppas att NPT-översynen inte helt fallerar. Jag var med både 2010 och 2015 – den ena var en framgång, den andra ett misslyckande när det gällde att landa i en slutdeklaration. Jag har inga stora förhoppningar om en slutdeklaration , men jag hoppas att det inte blir ett grundskott. Men utifrån denna hållning är det självklart att vi vill fortsätta arbeta i den globala miljön. Kärnvapenstaterna är viktiga att ha med. Det är ju där som frågan måste landa. Att ställa sig på läktaren och agera, som och vill, genom att ratificera förbudskonventionen, är inte vägen framåt. Och vi vill bli medlemmar i . Vi vill se ett Natomedlemskap. Det handlar om vår säkerhet, och vår norra regions säkerhet hotas av de ryska kärnvapnen. Vi ser då att det krävs förmåga att avskräcka från att aktivt använda sina kärnvapen. Vi kommer att vilja vara medlemmar i fullt ut, med de restriktioner som vi troligen kommer att ha när det gäller utplacering av trupp och kärnvapen i fredstid. Med den utgångspunkten är vi beredda att diskutera med våra EU-grannar, eftersom vi ser EU som en viktig säkerhetspolitisk arena, och Natomedlemmarna när det gäller framtiden för arbetet för en kärnvapenfri värld. Också Nato har detta som ett utskrivet mål. 163 (KD): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationen. Det bästa vapnet är det som aldrig behöver användas. Kärnvapen hör verkligen dit. Debatten visar att vi alla i kammaren är överens om den saken. Det enda berättigande jag kan se i att någon nation inom Nato förfogar över kärnvapen är den avskräckande effekten. För så länge länder som och förfogar över dessa förfärliga och förödande vapen finns en reell risk för att de kommer att användas, kanske mot oss. I denna diskussion är det viktigt att påminna sig om att Nato som organisation har som uttalat mål att arbeta för att skapa förutsättningar för en värld som är fri från kärnvapen och vidhåller ett starkt engagemang för rustningskontroll, nedrustning och icke-spridning. Denna position har framhållits offentligt vid upprepade tillfällen, däribland i kommunikén från Natos stats- och regeringschefsmöte i . Ett medlemskap i omfattar även ett åtagande gällande organisationens kärnvapendoktrin och den strategiska avskräckningen. är Nato en mellanstatlig organisation där varje medlemsstat behåller sin politiska självständighet, och alliansen fattar sina beslut genom enhällighet. Organisationens mellanstatliga grund innebär att varje medlem behåller rätten att besluta om eventuell utplacering av kärnvapen samt permanent utplacering av utländsk trupp på det egna territoriet. Varken eller har lagstiftning eller formella förbehåll i sitt Natomedlemskap som förbjuder kärnvapen på respektive territorium. Men båda länderna har gjort unilaterala viljeyttringar om att inte ha kärnvapen utplacerade på sina territorier i fredstid. Vad gäller motionens förslag om lagstiftning om att förbjuda kärnvapen på svensk mark vill jag påminna om att position att inte tillåta att kärnvapen placeras på svenskt territorium eller medförs av gästande stridskrafter är väl känd och har tydliggjorts i olika sammanhang. Enligt folkrätten är en gästande stat förpliktad att följa de villkor som ställer upp för besöket. Jag noterar att hänvisar till den lagstiftning som finns i om utplacering av kärnvapen och menar att den är ett föredöme för . Men vi ska komma ihåg att det finländska förbudet är en direkt konsekvens av landets eftergiftspolitik gentemot och de förnedrande fredsvillkor som landet var tvunget att acceptera i och med Parisfreden . , som blev angripet, fick betala krigsskadestånd till , angriparen, på . Den gemensamma Natoansökan som gjordes tillmäts ett historiskt värde i och naturligtvis även i . kan man äntligen lägga av finlandisering bakom sig. Ja, det är precis så det kallas när en stormakt tvingar ett mindre grannland till anpassningar för att det ska få behålla sin självständighet. Med ett Natomedlemskap kommer vi att stå betydligt starkare i vårt försvar av vår egen självständighet och våra fri- och rättigheter. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 5 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 6 Ärende för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2021/22:254 till socialutskottet § 7 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2021/22:SoU30 Sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation 2021/22:SoU28 Borttagande av bosättningsprincipen vid sprututbyte 2021/22:SoU15 m.m. 2021/22:SfU27 Efterlevandestöd för barn som får vård eller boende bekostat av det allmänna 2021/22:SfU26 Höjt bostadstillägg till pensionärer och höjt minimibelopp vid fastställande av avgifter enligt socialtjänstlagen 2021/22:SfU28 Utvisning på grund av brott – ett skärpt regelverk Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2021/22:MJU29 Straffbestämmelser till EU:s förordning om fartygsåtervinning och övergripande miljöfrågor § 8 Svar på interpellation 2021/22:507 om ändamålsenliga kläder och ändamålsenlig utrustning till kvinnor inom försvaret 164 Försvarsminister (S): har frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen vidtar för att skynda på för att även kvinnliga soldater ska få tillgång till godkänd och ändamålsenlig utrustning och varför kvinnliga soldaters klädbehov, som bland annat godkända och ändamålsenliga underkläder, inte tillgodoses efter av problem. Det är viktigt att Försvarsmakten bedriver ett systematiskt utvecklingsarbete för att vara en jämställd och jämlik organisation. Eventuella hinder för kvinnor att söka sig till och ta anställning i Försvarsmakten behöver tas bort. Försvarsmakten arbetar med jämställdhetsintegrering, vilket innebär att jämställdhet ska inkluderas i alla ordinarie processer och i allt beslutsfattande. Jämställdhet är således en integrerad del även i materielförsörjningen. Försvarsmakten har också i uppgift att i samband med årsredovisningen redovisa vilka åtgärder som vidtagits för att säkerställa att den materiel som anskaffas är ändamålsenligt utformad för såväl kvinnor som män. Därtill framgår av förordningen med instruktion för att den myndigheten när det är relevant ska säkerställa att de varor och tjänster som upphandlas är ändamålsenligt utformade för både kvinnor och män. Detta följs upp i FMV:s årsredovisning. Arbetet med att integrera ett jämställdhetsperspektiv i materielförsörjningen tar tid, men de åtgärder som vidtagits börjar ge resultat. Bland annat har jämställdhetsperspektivet fått en viktig roll i anskaffningen av det nya stridsuniformssystemet Nordic Combat Uniform, vilket innebär att uniformen i fråga om funktionalitet och passform är anpassad för såväl kvinnor som män. I det sammanhanget är det glädjande att de nordiska länderna slutfört den gemensamma upphandlingen och att den första svenska beställningen av det nya uniformssystemet är lagd. Med det nya uniformssystemet, som omfattar trettiotalet olika plagg, kommer kvinnliga soldaters behov av anpassade kläder att tillgodoses när det gäller alltifrån underkläder till ytterkläder. Därtill ska nämnas att kompletterade anskaffningar har gjorts av bland annat träningskläder, förstärkningsplagg, handskar och skor – allt anpassat för kvinnliga soldater. 165 (M): Tack, ministern, för svaret! står vi här igen och debatterar något som jag har efterfrågat väldigt länge, som fortfarande inte är på plats. genomfördes värnpliktskongressen – jag tror att även ministern var på plats. En av de mest debatterade frågorna var just bristen på kläder till kvinnor, i . Jag har också vid många möten med kvinnor inom försvaret fått information om att de hellre kvitterar ut kalsonger än trosor som skaver, att kroppsskydd inte passar och att de får ryggsäckar som är för långa och ger skav på ryggen. En muckad värnpliktig berättade för mig hur det funkar när man är liten och smal. Hon fick ett kroppsskydd som var för långt och en hjälm som var för stor, så när hon lade sig ned för att skjuta tryckte kroppsskyddet upp hennes hästsvans, som i sin tur sköt upp hjälmen, som i sin tur tryckte ner glasögonen framtill, som immade igen – sikten var då totalt obefintlig. Det är en säkerhetsrisk, herr talman, som beror på ointresse och dålig prioritering. Och försvarsministern har alltså haft ansvaret . De som muckar nu var när han tillträdde. Det händer rätt mycket i en människas liv . En kvinna inom Försvarsmakten har sagt: ”Att en kvinna kan strida i sin befattning med alla dessa brister är ett mirakel. Att inte ha skyddsutrustning anpassad för att passa soldater med bröst är bekymrande och i en krigssituation kommer kvinnor att strunta i kroppsskyddet, vilket innebär en högre risk och i värsta fall med dödlig utgång.” Hur svårt ska det då vara? Jag har till och med fått höra att detta med kläder till kvinnor inom Försvarsmakten varit ett problem . Detta är ett utdraget problem som jag egentligen inte kan förstå varför det är ett problem. I resten av samhället finns det kläder till kvinnor oavsett hur de ser ut. Det är ganska enkelt att hitta kläder till både kvinnor och män. En del regementen tar saken i egna händer och delar ut en check på för att kvinnor ska kunna köpa brandsäkra underkläder hos leverantörer utanför systemet. Det är gott så. Man ser problemet och hittar kreativa lösningar. Men vet ni vad detta betyder? Jo, det betyder att det faktiskt finns kläder som man kan använda inom Försvarsmakten och som också är godkända. Men de köps inte in. Sitter det i processerna, fru talman, i kulturen eller i ett ointresse? Det är egentligen egalt var det sitter. Huvudsaken är att man löser problemet, och det har man alltså inte gjort. Varför har det tagit , , att få materiel på plats? Och hur kommer det sig, trots försvarsministerns betygelser om att det köps in en massa materiel, att det inte är många ute på våra förband som har sett röken av dem. En annan kvinna sa till mig: ”Om man menar allvar med att man vill ha fler tjejer i Försvarsmakten så måste man ta fram materiel som gör att vi kan prestera på lika villkor. Det måste bli tydligt att kvinnor är lika välkomna som män. signalerar materielen dessvärre någonting annat.” Detta är en långdragen historia inom försvaret. Man har väntat i väldigt . Väldigt många män skäms också och undrar om det på allvar ska vara på detta sätt. Vad är problemet? Jag har lyft fram frågan till ministern tidigare, men är frågan inte löst. Varför – efter av problem – tillgodoses inte kvinnliga soldaters klädbehov, bland annat godkända och ändamålsenliga underkläder? 166 Försvarsminister (S): Enligt gällande regleringsbrev ska Försvarsmakten redovisa resultat av de åtgärder avseende jämställdhetsintegrering som vidtagits för att myndighetens verksamhet ska bidra till att uppnå målen för jämställdhetspolitiken, och det gäller även materielanskaffning. Man kan titta på den ökning av beställd materiel som har skett . Det är en realitet. Det som beställts är: Gravidskjorta 2 158, träningskit 11 200, marschkängor i mindre storlekar 5 200, långkalsonger 11 200, trosor 8 000, behåar 5 000, värmeundertröjor i små storlekar 1 2021, T-shirt M05 2 000, värmeunderbyxa små storlekar 1 295, värmeunderbyxa dam 3 300, trosor M16 2 000 och så vidare. Det är att ge fel bild att säga att man inom Försvarsmakten är ointresserad och att ingenting görs över huvud taget. Det tycker jag är en nidbild. Man jobbar med detta, men det finns anledning att göra ytterligare. Nordic Combat Uniform som har presenterats är en uniform som finns i tre olika konfigurationer och som ska klara olika typer av klimat och ska ha full funktionalitet oavsett bärarens kön. Den har tagits fram genom olika tester i olika länder. Det är mycket tydligt att den ska kunna fungera oavsett kön. Och det har lagts ned ett omfattande arbete på den. Jag tycker att man ska ta kritik på allvar. Men jag tycker också att man ska se till det arbete som de facto genomförs och inte ge en bild av att man inom Försvarsmakten är fullständigt ointresserad. Det finns tydligt uttalat i regleringsbreven till Försvarsmakten att den ska redovisa resultat på dessa punkter. Jag vet att man jobbar med frågan, jag vet att det har gjorts stora beställningar och jag vet att man kommer att fortsätta att arbeta med detta tills det är löst. 167 (M): Jag tackar för det utvecklade svaret, herr minister. Jag förstår att det är ett omfattande arbete som görs. Men om det fortfarande inte trillar ut ändamålsenliga kläder ute på våra regementen måste det finnas ett fel någonstans. Och hur sker uppföljningen då från regeringen? Om man ska redovisa resultatet, vad står det då i resultatet? Och hur stämmer det överens med dessa människors bild av deras tid inom Försvarsmakten? Vad säger ministern till den flicka som fick köttsår av trosorna ute i fält? fick hon ha köttsår i ljumsken efter det. Det är inte rimligt att vi ska ha det på det sättet. Andelen kvinnor inom Försvarsmakten ökar – inom en del verksamheter mer, men inom andra verksamheter är det inte lika bra. Det jobbar man med. Man söker aktivt fler kvinnor. Men möts de av en verklighet som inte är jämställd. De kvinnor som kommer in är lösningsfokuserade, och de löser naturligtvis uppgiften. Men de ges inte samma förutsättningar. Det är inte så välkomnande. Tänk att komma in på en arbetsplats och inte få samma möjligheter som den som sitter bredvid. Det skulle inte kännas så sjyst. Materielproblemen för både kvinnor och män måste åtgärdas för att säkerställa framtidens behov av tjänstgörande militärer. Försvarsmakten växer , och då måste den göra det med rätt materiel. Om Försvarsmakten ämnar behålla kvinnor i organisationen måste man se till att det finns samma förutsättningar som för männen. En kvinna har sagt till mig: ”Att det fortfarande saknas utrustning så att den svenska soldaten och sjömannen ska kunna utföra sitt värv, att försvara vår nation och dess invånare på ett för ändamålet korrekt sätt, talar sitt eget språk. När det inte ens finns underkläder som passar, hur ska man då kunna förvänta sig att svårare och mer komplexa saker än trosor ska kunna fungera för en kvinna i Försvarsmakten?” Jag nämnde tidigare den flicka som fick köttsår i ljumsken. Dessa köttsår ådrog hon sig under en fältvecka med trosor som var alldeles för trånga i ljumsken. drogs hon med detta. Det vittnas också om en bh med dragkedja fram som inte bara ger skavsår utan som också blir iskall när det är kallt ute. Och vi har ändå vinter i . Kvinnor som har fött barn ändrar ofta kroppsform efteråt. Det händer ju lite i kroppen när man har burit en annan människa. Även dessa kvinnor behöver kläder som passar före, under och efter graviditeten – flexibilitet, olika storlekar och olika modeller. Det finns till synes enkla åtgärder och marginella investeringar relativt Försvarsmaktens budget. Men ändå går detta uppenbarligen inte att lösa. Det kommer i alla fall inte ut till människor som behöver detta. finns det dessvärre en ton av acceptans och resignation avseende materielbrister hos kvinnorna. Ingen vill vara en gnällspik. De är där för att lösa uppgiften, och de gör det med eller utan köttsår i ljumsken. FOI:s rapport för militära kvinnor visar att kvinnor möter fler barriärer för sina karriärer än män. Där är materielfrågan en punkt, och materielfrågan behöver prioriteras baserat på faktisk problematik. Jag vet inte vad ministern säger till de människor som jag har varit ute och träffat och som har fått dessa problem. De får köttsår i ljumsken, och de kan inte skjuta för att hjälmen åker ned. Det handlar alltså inte om gnäll på utseende, utan det handlar om hälso- och säkerhetsrisker. Det är nödvändiga åtgärder som behöver vidtas för att förhindra att anställda och pliktade kvinnor utsätts för hälso- och säkerhetsrisker. Jämställdhetsarbetet inom Försvarsmakten är viktigt. Grundläggande är möjligheten till bra och ändamålsenlig materiel som kläder och skor som passar olikheter. 168 Försvarsminister (S): Jag vet inte hur jag ska tydliggöra att det är Försvarsmakten som är ansvarig för de här frågorna och för hur man hanterar materiel i förhållande till sin personal i olika kategorier. Vi har tydliggjort detta i olika regleringsbrev och direktiv och diskuterat detta med Försvarsmakten vid ett flertal tillfällen. Jag vet inte hur interpellanten ser på det, men: ett kit med träningskläder omfattande byxa, jacka, shorts, baddräkt, t-shirt, sportbehå – 2 900 exemplar 2019. Trosor i boxermodell, inom Försvarsmakten benämnda långtrosor – 8 000 par 2019. Långkalsonger för kvinnor – 3 240 par. Behå för militärt bruk, ej sportbehå enligt det jag tidigare sa – 5 072. Är detta helt meningslös verksamhet som över huvud taget inte har någon form av effekt? Man har beställt 20 000 par marschkängor i flera olika varianter – är det helt onödig verksamhet som inte har någon form av effekt? Jag har full respekt för att saker och ting inte fungerar till fyllest i alla delar i Försvarsmakten. Då får man väl i så fall försöka att lösa det ute på förbanden. Jag tänker inte heller diskutera i någon sorts försvarsställning i förhållande till vad som kan ha hänt på olika övningar, hur olika kläders passform har varit eller om det uppstår olika påverkan på kroppen i de här lägena. Jag bara konstaterar att man har gjort en hel del när det gäller att anskaffa kläder av de mest skilda slag och att det kommer att göras mer. Jag vet också att man har lagt ned ett oerhört arbete kring Nordic Combat Uniform. Man målar alltså inte upp en rättvisande bild om man säger att det inte händer någonting i Försvarsmakten. Jag upplever att Försvarsmaktsledningen har stor respekt för krav på jämställdhet och krav på att kvinnor i Försvarsmakten ska ges bra förutsättningar, och jag upplever att man arbetar i den riktningen. Där känner jag alltså att det finns en tydlighet. I de direktiv som finns till Försvarsmakten gällande jämställdhetspolitiska mål är delmål 1 en jämn fördelning av makt och inflytande. Det finns ett delmål om ekonomisk jämställdhet och ett om jämställd utbildning. Det finns ett delmål om jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet, ett om jämställd hälsa och ett om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Sedan är det en lång rad punkter under respektive rubrik. Detta är ett arbete som pågår och där man stegvis gör olika typer av framsteg. Måla alltså inte upp bilden att vi har en försvarsmaktsledning och en försvarsmakt som inte har ett seriöst intresse av de här frågorna! Däremot möter jag när jag är ute på förbanden en stolthet kring att man kan redovisa en ökad andel kvinnor i organisationen. 169 (M): Jag undrar om ministern inte har mött kvinnor som fortfarande inte har ändamålsenlig materiel. I så fall uppmanar jag alla att omedelbums höra av sig till ministern och berätta. Om det nu inte blir som man har tänkt sig – ministern står och berättar vad som är beställt och så vidare – behöver man inte bestämma om då? Annars spelar det ju ingen roll vad ministern bestämmer. Då är man liksom överflödig. Kan ministern nu säkerställa att den nya uniformen testas av såväl kurviga som spensliga kvinnor, av långa och korta kvinnor, av kvinnor med smala lår och kvinnor med kraftiga lår samt av kvinnor med stor byst och kvinnor med liten byst? Jag tycker att det är bra att detta nu beställs, men för att säkerställa fullgod leverans krävs en skicklig beställning. Den ska baseras på verklighet och riktiga tester och göras i ett antal som innebär att materielen når ut på de olika förbanden – samt med leverans . Vi har dragits med detta i väldigt .