prot · H909136 · 2022-06-22 00:00:00 — Det är bara det att om man ska kunna dra de slutsatserna är det viktigt att det finns något som blivit utrett. Annars är det svårt att dra några slutsatser. Då står man liksom kvar på punkt ett när analysen är gjord, och då kan man ju fundera på vad man egentligen har lärt sig. Vad vi i majoriteten för det här initiativet sa var att det bör tillsättas en oberoende kommission. Den bör naturligtvis ha som utgångspunkt att granska polisens arbete, både ute på fältet och kopplat till ledningen och de strukturerna. Här aktualiseras också en fråga, nämligen den om regeringens ansvar i detta. Konstigt vore det väl annars – ytterst är det ju regeringen som är ansvarig för sina myndigheter, och det gäller även . Det finns inget gudomligt undantag som säger att just här har inte regeringen något ansvar. Här finns det ett antal frågor, som aktualiserades efter justitieministerns besök i justitieutskottet. Vilken information hade egentligen regeringen på sitt bord? Har regeringen resurssatt polisen på rätt sätt? Att säga att det ska vara en oberoende granskning, som Socialdemokraterna, och säger, men sedan aktivt lyfta bort regeringen från att granskas är märkligt. Man får nästan känslan att det finns något här som de vill dölja. Om det nu ska vara helt oberoende, varför över huvud taget peka ut att polisen ska granskas? Det går tydligen alldeles utmärkt att peka på polisen, men man får absolut inte utreda vilket ansvar den socialdemokratiska regeringen har. Det är ett mönster som vi tyvärr känner igen från den här mandatperioden. Jag hoppas att regeringen ändå lyssnar på vad majoriteten i utskottet har sagt och att det blir en oberoende granskning som verkligen får vända på alla stenar – även regeringens stenar – så att vi kan dra rätt slutsatser och framför allt så att det som hände under påskupploppen aldrig mer ska inträffa i . 34 (SD): Detta blir den sista betänkandedebatten för mig inte bara under detta utan . Det är också en debatt som enligt mig handlar om en av de största inrikespolitiska händelser som ägt rum inte bara under detta utan under hela , nämligen korankravallerna som ägde rum i samband med att svenskdanske befann sig i och runt om på olika orter ämnade – eller åtminstone påstod att han ämnade – bränna . Oavsett vilket begrepp som nyttjas i betänkandet, fru talman, tycker jag att korankravaller är ett betydligt lämpligare uttryck för det som ägde rum än påskupplopp. Det menar jag av den anledningen att det inte var påskfirande svenskar som tog ett uppehåll i sillunchen och i stället för att slå ägg mot varandra valde att ge sig ut på gator och torg för att försöka angripa eller hans anhängare på plats. Det var inte svenska påskfirare. Det var personer som tillhör parallellsamhällen som tillåtits växa fram i och cementeras i svenska förorter. Det var personer som avbröt firandet av snarare än av påsk och gjorde det med det enkla motivet att de inte klarade av att låta den så kallade heliga boken bli uppeldad av någon, när vi i har all rätt att begå just en sådan handling. Man lyckades med andra ord locka fram den slumrande ondskan i de utanförskapsområden som finns i . Det var inte bara unga, arga och testosteronstinna män som valde att kasta sten mot polisen. Det var snarare att likna vid familjeaktiviteter, där mor- och farföräldrar tog med sig sina barn och barnbarn ut och där man hjälptes åt inom familjen att hitta gatstenar och langa dem till den som var stark nog att slunga dem mot svenska poliser. Det rapporterades i efterhand om hur mödrar var stolta över de våldsgärningar som deras söner hade begått i samband med detta och hejade på sina söner när de försökte mörda svenska poliser. Jag tror inte att någon annan händelse så tydligt har målat upp de värderingskonflikter som ryms inom ramarna för geografiska område eller så tydligt visat att det finns människor som förvisso ryms inom geografiska gränser men som på alla andra sätt inte kan anses vara en del av vårt land. Som värderingsmässigt och kulturellt inte hör hemma i . Som inte accepterar de lagar och regler som gäller här. Som väljer att ta lagen i egna händer. Som tillämpar sharialagstiftning hellre än svensk lagstiftning. Det är individer vars värderingar är väsensskilda från dem som råder här, individer som inte bara föraktar svenska grundlagar utan aktivt önskar montera ned dem till förmån för hädelselagar. Vi är ute och vandrar på tunn is om vi från svenskt håll börjar begränsa vår yttrandefrihet och våra grundlagsstadgade rättigheter, för då kommer väldigt snabbt att utvecklas till ett betydligt sämre land. Väldigt snabbt kommer att börja se ut som de länder som de som begick korankravallerna aktivt valt att lämna för att söka sig hit. Det är för mig svårt att förstå varför man lämnar ett land som på alla sätt och vis är sämre än , får möjligheten att komma hit och ta del av alla de rättigheter som finns här och ges alla förutsättningar i världen att bli en konstruktiv samhällsmedborgare men ändå väljer att inte ta den chansen utan i stället aktivt väljer att etablera sig inom ett parallellt samhällsystem, förakta och bespotta det svenska och försöka göra mer likt det land eller de länder man lämnat. När man drar detta till sin spets väljer man att försöka mörda svenska poliser. Vi har kunnat ta del av vittnesmål från några av dem som häktats och, i ett fall, dömts och av hur de motiverade sina handlingar i samband med korankravallerna. De uttrycker att man inte fick bränna . En som i ett skede gav sig på motiverade sin handling med att skulle kunna vara av judisk börd och såg detta som ett legitimt skäl att med våld attackera när han nyttjade de grundlagsstadgade rättigheter som gäller här i . Men det som skedde då målade inte bara upp en talande bild av värderingskonflikterna och de parallella samhällsstrukturerna i . Det synliggjorde också brister inom , både i hur man bedriver underrättelsearbete och i hur man kommunicerar internt inom myndigheten. Det vittnade om strukturproblem. Poliser i har polisanmält den egna ledningen för dess agerande. JO-anmälningarna trillar in. Över 400 poliser blev skadade. Och det har från politiskt håll hörts röster om att det behöver komma på plats en oberoende för att gå till botten med vad som gick fel. Det är nämligen uppenbart för dem som har följt detta att det funnits adekvat information som inte kommunicerats inom myndigheten. Men det förblir oklart i vilken utsträckning olika aktörer inom ledning och det politiska etablissemanget på har ett ansvar för detta och hur de kunnat agera bättre. Det är positivt att man från sida själv önskar få till stånd en granskning, men från justitieutskottets sida efterfrågas, liksom av en majoritet i denna kammare, mer: en oberoende, objektiv , som får tydliga direktiv om vad man ska granska och som inte låter sig begränsas till att titta på utan också vågar söka svar när det gäller det politiska ansvarstagandet och vågar granska och förhoppningsvis konstatera vilka brister som funnits från politiskt håll och hur de kan åtgärdas. Jag tycker att det är rimligt, fru talman, att man väljer att göra på det sättet. Det är glädjande att kommer att bifalla utskottets förslag till beslut. Jag hoppas att regeringen då väljer att skyndsamt gå till botten med vad som gick fel och hur vi säkerställer att detta inte upprepas. Mot denna bakgrund önskar jag yrka bifall till utskottets förslag till beslut. I detta anförande instämde (SD). 35 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag vill påminna kammaren om att detta ärende handlar om det som ledamoten pratade om på slutet – en oberoende utredning av de så kallade påskupploppen, inte själva skeendet. 36 (S) replik: Jag delar med tidigare talare den enorma frustrationen och ilskan över det som hände och mot de individer som deltog i upploppen, och jag ser med tillförsikt fram emot de rättsliga prövningar vi nu står inför. Men det jag reagerade på i ledamoten inlägg var när han med lyrisk blick pratade om att man har lyckats locka fram en slumrande ondska. Då känner jag en väldig oro inför den här valrörelsen. Vi har ett politiskt parti som har som metod att locka fram den slumrande ondskan. Det finns nämligen tydliga kopplingar mellan och . Det som förut hette Avpixlat heter nu Samnytt, och där är den före detta riksdagsledamoten väldigt aktiv. Han har skrivit krönika på krönika, och han har upprepade gånger gett utrymme åt , långt innan upploppen skedde, och fortsatt med det. Det känns som att allt föll på plats när höll sitt anförande. Det handlar om att locka fram en slumrande ondska. Om polarisering spårar ur är det när man som politisk kraft har som uttalat mål att locka fram slumrande ondska. Jag hoppas och tror att förklarar sig och tydligt tar avstånd från den politiska metoden. 37 (SD) replik: Jag tackar för frågan från . Vad valde att läsa in i min blick får faktiskt stå för honom. Huruvida den var lyrisk eller inte överlämnar jag åt att avgöra. När det gäller politisk metod är vi i väldigt tydliga med var vi står. Vi väljer att genom denna kammare och de andra folkvalda församlingarna i bedriva vårt arbete mot det utanförskap som parti med flera har skapat i . Det är den metod vi använder oss av. Vad gör får stå för honom. Han ställer mig veterligen upp med ett eget parti i , utan någon som helst koppling till . Det står honom fritt att göra så. Det jag konstaterade var, , att handlingar föranledde det vi såg. Han lyckades poängtera och visa upp den slumrande ondska som finns i utanförskapsområden i . Och det var inte okänt för eller för våra väljare. Vi har länge förstått att det finns tydliga värderingskonflikter i och att det finns människor som lever här som inte vill vara en del av vårt majoritetssamhälle utan aktivt vill göra det illa – som önskar skada det som jag och förhoppningsvis även står för, i form av värderingar och de demokratiska principer vi skriver under på. Detta blev väldigt tydligt i samband med korankravallerna. Det var det jag betonade i mitt anförande. Vari kopplingen ligger mellan mig, och , eller mellan våldsverkarna och Socialdemokraterna, kanske vi kan diskutera. 38 (S) replik: Jag måste säga att jag blir lite förvånad, speciellt över det sista i inlägget. I någon sorts undanmanöver försöker man para ihop mig med någon som kastar sten mot poliser. Det gör mig faktiskt ganska besviken och också lite orolig inför den valrörelse vi har framför oss. Men det är ett klassiskt inlägg i denna debatt. Allt söks i folks ursprung och etnicitet; man ser bara det dåliga. Jag och mitt parti har haft nattvandringar. Vi har haft idéer om hur vi ska kunna få ihop det här samhället, också som partier och inte bara genom politiska förslag. Men vad har gjort för att vitalisera integrationsdebatten? Ni pratar bara migration. Vad har ni för idéer för att folk ska bli en del av det här samhället? Vad har ni för aktiviteter i era lokala partiorganisationer som gör att det inte blir mer polariserat, utan mindre? Vi bjuder genom att dela ut flygblad in till gemensamma aktiviteter i utsatta områden. Vi har lokala föreningar, där många med utomnordisk härkomst är med och jobbar för trygghet. De enda flygblad från som jag har sett i dessa frågor har ju delats ut i flyktingläger ute i och säger att är fullt. Det är det engagemang man kan uppbringa för det man säger är så viktigt – att få ett tryggare som håller ihop. Ju närmare vi kommer valdagen desto mer traditionella tycker jag att blir. De söker sig tillbaka till de rötter varifrån de kommer. 39 (SD) replik: Det stämmer att inte har delat ut några flygblad till de våldsverkare som syntes under korankravallerna. Jag hade mycket hellre delat ut flygbiljetter till dem, och jag hoppas att vi får möjlighet att göra det efter valdagen och att vi då kan släppa den naiva tanken om att lyckas integrera personer som vistats i i uppemot decennier utan att visa minsta tillstymmelse till att önska att bli en del av vårt samhälle. Jag hoppas att vi då landar i slutsatsen att vi avbryter det naiva försöket att integrera dessa våldsverkare och i stället utvisar dem. Vi behöver en effektiv och aggressiv återvandringspolitik och sluta upp med att gulla med den typen av samhällsdestruktiva aktörer som försökte mörda svenska poliser och i stället låta dem lämna . De har aktivt valt att inte vara en del av vårt samhälle. De har aktivt valt att begå dessa våldshandlingar. De har aktivt valt att stå vid sidan av det svenska majoritetssamhället och försökt rasera det som generationer av svenskar har byggt. Då tycker jag inte att flygblad är lämpligt. Jag tycker inte att fikaträffar eller nattvandringar med dessa individer är lämpligt. Det kärvs betydligt bättre åtgärder. Vi behöver kontrollera vilka som lever i dessa områden genom en nationell folkräkning, och därefter behöver vi sätta dem i förvar som befinner sig här illegalt och utvisar dem så snabbt som möjligt. Den typ av våldsverkare som visade upp sig under korankravallerna ska snabbt och effektivt få lämna svensk mark. Jag vill påminna den ärade ledamoten om att ämnet för debatten är en oberoende utredning av de så kallade påskupploppen. ((SD): Jag vill påminna ålderspresidenten om att jag svarade på de frågor som ställdes mig.) 41 (KD): Alla har vi sett i olika medier vad som hände under de upplopp som inträffade under påsken . Ett stort antal personer, en del tillhörande brottsliga gäng, tog till våld under skenet av en protestmanifestation. Det var ett våld som drabbade blåljuspersonal och främst den polis som är satt att upprätthålla ordningen på våra gator och också har våldsmonopolet i det civila samhället. Många poliser utsattes för livshotande angrepp, och det blev stor förstörelse både på fast egendom och på polisens utrustning och bilar. Jag vill återigen sända mitt stora tack till de poliser som trotsade denna folkmassa och gjorde vad de kunde utifrån de förutsättningar som de fått för att upprätthålla ordningen. Tack för er insats! Det svenska samhället måste se till att en liknande händelse inte kan ske igen och att den svenska polisen får resurser och utrustning för att möta denna typ av upplopp. Det är ett ansvar som vi politiker, oavsett partitillhörighet, måste ta. Trots att polisen på plats gjorde vad de kunde behöver denna händelse genomlysas för att utröna varför situationen urartade, vad som hade kunnat göras för att förebygga och möta denna situation, vilken information som fanns och hur den hanterades. Inte minst behöver man utreda och regeringens agerande under de så kallade påskupploppen. har meddelat att en extern utredare ska utreda och analysera påskupploppen, men anser, i likhet med en majoritet i utskottet, att vi behöver en oberoende som på djupet genomlyser dessa händelser. En oberoende har helt andra möjligheter att självständigt granska både regeringen och polisledningen. I en sådan oberoende kommissions uppdrag bör bland annat ingå att utvärdera arbetet före och under påskupploppen. Man bör utvärdera regeringens resurssättning av polisen, både när det gäller bemanning och utrustning. Man bör granska hur insatserna samordnades och vilken information och vilka underrättelser som fanns och som regeringen, och andra relevanta myndigheter hade och vilka åtgärder det föranledde. Man behöver också granska vilken information som regeringen fått om händelserna och hur man avser att agera för att liknande upplopp inte ska äga rum på nytt. Med denna bakgrund yrkar jag bifall till utskottets initiativ till tillkännagivande om att man bör tillsätta en utredning med ett öppet mandat och med uppdrag att göra en fullständigt oberoende granskning av upploppen. En majoritet i utskottet ställer sig bakom kravet på en oberoende kommission, men Socialdemokraterna, reserverar sig mot beslutet i utskottet. Märkligt nog tillstyrker man att det ska göras en oberoende granskning men understryker att inte bör detaljstyras. Det är dock precis detta man gör i reservationen. Där talar man om att liknande händelser ska kunna hindras och att utredningen ska ge förslag på hur polisens arbetsmetoder kan utvecklas och förbättras. Mandatet borde ju i så fall ha varit helt öppet. Det framstår som om den springande punkten är att man inte vill att regeringens agerande ska granskas. Det är ett förståeligt ställningstagande från S, men jag undrar varför och ställer sig bakom denna reservation. Vill man inte granska regeringen? Talande nog är ingen från dessa partier med i denna debatt. Det hade också varit upplysande om kunde tala om för oss andra när och hur regeringen vill se denna oberoende utredning; har ju uttryckt lite olika åsikter. Det hade nog varit bra att stanna vid en helt öppen reservationstext utifrån det resonemang som hade tidigare. har likt åren trots stora ord, många presskonferenser och ett flitigt twittrande inte skapat det trygga som vi alla vill ha. Jag konstaterar att den justitieminister som vi har haft inte har lyckats i sitt uppdrag. behöver en ny justitieminister och en ny regering. Vi kristdemokrater vill se en förändring, och den kommer vi att genomföra när vi tillsammans med andra partier bildar en ny regering efter, som jag hoppas, ett lyckat valresultat . Då detta är den sista av många debatter som vi har haft om justitieutskottets betänkanden i kammaren den här mandatperioden vill jag passa på att tacka för . Tack till talmännen, ålderspresidenterna, tjänstemän i kammare och utskott och inte minst mina kollegor i justitieutskottet! Jag hoppas att ni alla får en trevlig och avkopplande sommar! 42 (L): är ett nytt land med nya utmaningar, och det krävs en politik som utgår från en ny verklighet. Varken regeringen, lagstiftningen eller våra myndigheter har hängt med i förändringen. Regeringen har snarare stått på läktaren och tittat på som en passiv åskådare. Påskkravallerna är ett enormt misslyckande och ett tydligt bevis på bristande insikt om sakers tillstånd. Det är ett angrepp på hela rättssamhället – grundfundamentet för vår gemensamma frihet. I en liberal demokrati måste polisen kunna fullfölja sitt arbete över hela landet, i varje stadsdel. De är den yttersta garanten för att det är samhällets lagar som gäller. Det är inte gängkriminella, klaner eller extremister som bestämmer villkoren. En extern granskning av vilka beslut som polisledningen fattade och vilka beslut som inte fattades är en nödvändighet. Lika viktigt är det att analysera vilken förmåga polisen har att hantera situationer som påskkravallerna och vilken insikt som finns om de krafter som vi har tillåtit växa fram i de segregerade parallellsamhällen som fått fotfäste i . En genomgripande analys av regeringens roll krävs också. Här finns all anledning att fundera över statsrådets och regeringens totala avsaknad av självinsikt och självkritik. För vår gemensamma trygghet krävs det att poliser känner tryggheten i att de verkar i en myndighet där ledningen och regeringen har koll på och kontroll över situationen. Det behövs en ledning som fattar rätt beslut och ser till att varje enskild polis har rätt utbildning och redskap för att utföra sina uppgifter – en ledning som ger poliser i första linjen de förutsättningar som krävs för att de ska kunna utföra sitt viktiga arbete. De problem vi ser har ökat explosionsartat . Påskkravallerna och hot- och hatkampanjen mot är symtom på ett betydligt större problem. I debatten om påskkravallerna har frågan om vilken underrättelse polisen hade och hur den underrättelsen sedan användes i beslutsfattandet varit central. Att den debatten uppstår förvånar mig, men framför allt oroar det mig. Kan det vara så illa att polisens ledning och ansvariga politiker behöver få ett telefonsamtal som förklarar att det i finns krafter som är beredda att ta till våld när en individ väljer att provocera på ett fruktansvärt sätt genom att bränna ? Vi vet att män och kvinnor har rest från för att kriga för terrorsekten . Vi vet att har , och genom statligt stöd och privata sponsorer finansierat ett nätverk av moskéer och föreningar samt stiftelser som driver skolverksamhet i svenska städer. Trots det finns det ingen insyn i utländsk finansiering av trossamfund och stiftelser i . Därmed är det inga problem för främmande makt att undergräva svensk demokrati genom polarisering, indoktrinering och påverkansoperationer. Vi vet att de lögner som spreds om lagen om vård av unga, där socialen påstods kidnappa barn, var en påverkanskampanj som fick stöd och spreds internationellt. Ändå finns det ingen beredskap för att hantera propagandan och skydda enskilda myndighetspersoner som utsätts för hot. Jag vet hur starka de krafter som underminerar vår frihet och demokrati är. De gör allt vad de kan för att bryta ned de självklara fri- och rättigheter som barn, kvinnor och hbtq-personer har i . Resultatet är flickor som tvingas leva i ofrihet och killar som fångats upp av kriminella gäng och extremister. står vi inför omfattande hot mot själva kärnan i välfärdsstaten och vår grundläggande demokrati. Det är ett fundament som ligger till grund för att kan fortsätta vara det ska vara för alla. Därför måste vi gemensamt agera kraftfullt mot dem som undergräver vår demokrati. Vi måste försvara våra myndighetspersoner och vår frihet. För detta behövs det politiker som ser utvecklingen komma och som möter den med pragmatisk politik, inte ett land som gång på gång låter sig överraskas av verkligheten. Det handlar om insikt, analys och handlingskraft som motvikt till den naivitet som fått råda alldeles för . Polisen är tydlig i sitt budskap. Tidiga insatser måste till. Satsningar på skolan är nödvändiga. Men vi måste börja med föräldrarna och ställa krav och vara tydliga med föräldrars ansvar och skyldigheter samt förkasta den absurda föräldrarätt som utgör ett hot mot alla utsatta barn. Har du som förälder valt att kasta sten på polisen, i vissa fall tillsammans med ditt barn, har du valt bort förutsättningarna att få ha vårdnaden om ditt barn. Fler, inte färre, barn måste omhändertas. måste vi beakta att det redan före hatkampanjen mot i rapporter framkom att socialsekreterare hotas, känner rädsla och vittnar om otillräckligt stöd och om att de saknar rutiner och vägledning. Det är hot som påverkar beslutsfattandet. Rädslan för repressalier gör att man drar sig för att fatta nödvändiga beslut om exempelvis placering av utsatta barn. Det framstår som att regeringen inte klarar av att ta in vad forskare som och samhällsdebattören uppmärksammat oss på. De har tydligt lyft hoten mot den svenska demokratin och välfärdsstaten. Men, herr ålderspresident, hoten mot socialsekreterare är även hot mot alla de föräldrar som inte behärskar svenska språket – som blir vilseledda, som blir rädda utan orsak, som utnyttjas, som inte kan ta till sig av samhällsinformationen och som skräms upp av personer med ett tydligt syfte. Återigen saknar regeringen handlingskraft. Vi vet inte vad detta beror på. Kanske är det den klassiska socialdemokratiska beröringsskräcken. Det är kanske samma rädsla att framstå i dålig dager som den som gjorde att de vägrade se det hedersrelaterade våldet och förtrycket. De är kanske rädda att framstå som främlingsfientliga och låter därmed alldeles för många barn i utsatta områden bli i utanförskap. De kanske inte vågar se vad som händer i vårt samhälle. måste få en ny regering som ser verkligheten, som besitter handlingskraft och som har fokus på hur en fungerande integration ska se ut. Där kommer Liberalernas förortslyft att spela en avgörande roll. I stället för att lägga skulden på landets kommuner, som gör, behöver vi en nationell samling för att stödja i landets kommuner. Vi behöver se till att poliserna blir fler och får rätt förutsättningar och satsa på de förebyggande insatserna. Tryggheten ska finnas för alla i hela landet. Vi måste vända utvecklingen och möta hoten mot demokratin och mot myndigheterna, hoten mot alla de poliser som står i första linjen för att skydda oss och hoten mot alla socialsekreterare som går till jobbet för att hjälpa utsatta barn.