prot · H90959 · 2022-01-26 00:00:00 — Det säger mig att detta ändå är det som vi skulle kalla ett balanserat förslag. Tack vare att vi har detta parlamentariska läge tror jag att det är detta steg som är rätt och möjligt att ta just . Efter den kommande utvärderingen av lagen kan det vara dags att ta nya steg. Jag noterar ändå att kritikerna ofta inleder med att de står bakom och välkomnar ett stärkande av samers rättigheter i frågor som berör dem. Men – för det är ofta ett men – det får inte försvåra, det får inte kosta pengar och det får inte ta tid. Det måste ge ett mervärde, men det får inte innebära någon förskjutning av rättigheter, eller någon upplevelse av förskjutning av rättigheter. Det verkar som att helst ska färre delar av det offentliga konsultera färre samiska aktörer i färre frågor. Och när själva syftet är att ge möjlighet till ökat inflytande och stärkta rättigheter blir det ändå lite av ett mysterium hur man ska få detta att gå ihop. För är detta bara ett steg på vägen. Att stärka urfolket samernas rättigheter innebär också att se till att lagstiftningen verkligen implementeras på ett sådant sätt att det inkluderar företrädare för olika delar av det samiska samhället. Inför beslut av särskilt stor betydelse för samer, till exempel markexploateringar, behöver en verkligt meningsfull konsultation ske med dem som berörs. Beslutsfattarna behöver också kunna visa hur de har tagit hänsyn till samers kunskaper och åsikter om de förslag som diskuteras. En konsultations-ordning i frågor som rör det samiska folket Det behövs ännu mer för att stärka samers rättigheter. anser till exempel att det inte ska öppnas någon järnmalmsgruva i utifrån de risker som finns för miljö och natur men också för samisk kultur och renskötsel. Vi har en som arbetar och som verkligen behöver få synliggöra vad det samiska folket har utsatts för och kunna lämna konkreta förslag som bidrar till upprättelse och främjar försoning. Krafttag behöver tas för att förbättra den psykiska hälsan bland samer, till exempel genom bättre villkor för renskötsel och förstärkning av regionernas arbete med samers hälsa. vill att ska ratificera 169 om urfolks rättigheter och att samiska kvarlevor och heliga föremål ska återbördas till Sápmi. Samerna har inte bara rätt att behålla sin kultur utan också rätt att utveckla den. Då behövs särskilt satsningar på språk och utbildning. kommer med oförminskad kraft att fortsätta arbetet med att främja samers rättigheter. Vi ser fram emot fortsatt dialog med samiska företrädare, med regeringen och med andra partier för att komma framåt och fortsätta göra skillnad. Jag yrkar bifall till utskottets förslag om en konsultationsordning i frågor som rör det samiska folket. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 9.) § 5 om myndigheters service till enskilda som inte kan eller vill vara digitala betänkande 2021/22:KU7 om myndigheters service till enskilda som inte kan eller vill vara digitala (skr. 2021/22:12) vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 9.) § 6 Rätt till ledighet för politiska uppdrag på lokal och regional nivå i ett annat land betänkande 2021/22:KU9 Rätt till ledighet för politiska uppdrag på lokal och regional nivå i ett annat land Rätt till ledighet för politiska uppdrag på lokal och regional nivå i ett annat land (prop. 2021/22:44) 116 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationen i KU9. Vi har ärendet Rätt till ledighet för politiska uppdrag på lokal och regional nivå i ett annat land på agendan . Demokratin bygger på stora principer, stora principer som tar sig uttryck även i de minsta fallen. I kommunallagen regleras rätten till ledighet för svenska folk- och förtroendevalda. Denna rättighet är en förutsättning för ett inkluderande och jämlikt demokratiskt engagemang. Frågan om ledighet för gränspendlare med lokal- och regionalpolitiska uppdrag inom är ytterst begränsad. Det finns inga exakta uppskattningar i propositionen. Men sannolikt är det endast ett fåtal individer som besväras av nuvarande lagstiftning. Men är det då principiellt fel att hjälpa dessa individer bara för att det rör sig om ett fåtal? Det är det absolut inte, om det görs ömsesidigt. På så vis skulle svenska förtroendevalda som arbetar i till exempel kunna få rätt till ledighet från sina danska arbetsgivare, och deras danska motsvarigheter som arbetar i skulle kunna få samma rätt. Frågan som behandlas i regeringens proposition har beretts av och till . Regeringen tog som bekant fram ett utkast till ett sådant avtal med – departementspromemorian Ds 2018:26 – men valde till slut att inte ställa sig bakom det med hänsyn till . Jag skulle vilja säga att vi här befinner oss i en gråzon mellan konstitutionella och arbetsrättsliga frågor, en gråzon som varken kan eller borde reglera. hållning är klar: Till skillnad från det sätt som regeringen med hänsyn till vill ändra kommunallagen på anser vi att vilka väljer att ge eller inte ge rätt till ledighet för politiska uppdrag är en nationell demokratifråga – inte någonting som faller inom EU:s kompetensområde. Här har vi nått pudelns kärna: Regeringen väljer, helt ensidigt, att ge bulgariska kommunalråd, lekmannarevisorer i och styrelseledamöter i franska kommunala bolag rätt till ledighet från svenska arbetsgivare som man själv skriver att det inte finns något som talar för att en sådan gränspendling förekommer i någon betydande omfattning. Allt detta är en följd av en i grunden obefogad rädsla för . Vi är inte heller övertygade om att de praktiska konsekvenserna av nuvarande förslag är rimliga. Givet alla de olika politiska system som finns inom EES-området, och kommer lagförslaget att medföra onödiga administrativa bördor för svenska arbetsgivare. Det kan även finnas risker för missbruk som skulle kunna behöva ytterligare utredning. Kommunallagens rätt till ledighet för politiska förtroendeuppdrag är främst till för kommunala och regionala fritidspolitiker och är anpassad efter svenska förhållanden. Vi anser att det är svårt att direkt applicera den lagstiftningen på länder utanför , speciellt då regeringens förslag är att ledigheten inte bara ska omfatta tiden för de möten som är nödvändiga för uppdraget utan också resor till och från möten samt behövlig dygnsvila före eller efter möten. Detta är helt rimligt när det till exempel handlar om några timmars deltagande vid det lokala kommunfullmäktige. Rätt till ledighet för politiska uppdrag på lokal och regional nivå i ett annat land Det är svårt att se varför propositionen inte borde avslås, fru talman. Självklart vore det positivt om frågan om tjänstledighet för lokalpolitiskt aktiva nordiska gränspendlare kunde lösas, men den här propositionen gör ju inte det – åtminstone inte för svensk del. Inte en enda svensk förtroendevald som arbetar i kommer att gynnas av att regeringen får igenom den här lagändringen. När regeringen på sidan 8 i propositionen skriver att dialogen med bör fortsätta erkänner man att man fortfarande inte har löst det mest väsentliga sakpolitiska problem som har legat till grund för hela lagförslaget ända sedan frågan först lyftes . ställer sig helt bakom ett ömsesidigt underlättande för gränspendlande lokal- och regionalpolitiker inom , men inte på det här sättet. 117 (S): Vårt demokratiska samhälle i kommuner och regioner bygger på uppdrag som till stor del utövas av förtroendevalda eller i kombination med förvärvsarbete. Den som tar på sig ett förtroendeuppdrag i samhället förväntas vara påläst, insatt samt aktiv och engagerad på möten och sammankomster. Det kräver tid, kraft och närvaro på en rad möten där frågor bereds och beslutas. Möjligheterna att genomföra uppdraget på ett rimligt sätt är en angelägen fråga att bevaka, och den bereds och beslutas i kommuner och regioner inför varje ny mandatperiod. I framför allt gränsområden mellan länder, där människor kanske jobbar i ett land och bor i ett annat och mer eller mindre rör sig mellan länderna, har problematiken med ersättning för förlorad arbetsförtjänst uppmärksammats som en brist. Olika regelverk har försvårat människors samhällsengagemang. Det är detta betänkande KU9 tar fasta på, och det har även uppmärksammats av inte minst – där jag för övrigt själv ingår – som ett gränshinder. Som betänkandets titel också lyder handlar det om rätten till ledighet för politiska uppdrag på lokal och regional nivå i ett annat land. Jag vill yrka bifall till förslaget i betänkandet. För såväl som har undanröjande av gränshinder som hämmar individers mobilitet eller företags möjligheter att verka över gränserna i våra länder länge varit prioriterade frågor. Det förslag som utskottet nu har tagit ställning till gäller dock inte enbart våra nordiska länder utan berör också EES-länder, och . Som nämndes har detta med konstruktion att göra; det gäller att beakta EU-rättsliga regler och principer och motverka diskriminering. Någon kanske ställer frågan hur många som är berörda av detta beslut. Ja, det kan ju variera , men potentialen är omfattande – enligt den statistik som finns tillgänglig i vårt förslag ser vi att det fanns 29 000 pendlare mellan och och 14 000 pendlare mellan och . Det var ett tusental mellan och och mellan och . Var och en av dessa ska självklart ha möjlighet att på bästa möjliga sätt ta på sig och genomföra politiska uppdrag. I sammanhanget kan framhållas att förslaget bygger på den gemensamma nordiska deklaration om förtroendevaldas tjänstledighet som ställde sig bakom . I deklarationen framhålls att de politiska systemen i de nordiska länderna i stor utsträckning präglas av att de förtroendevalda inte är yrkesverksamma politiker och att de rättsliga systemen har stora likheter när det gäller kommunpolitikers rätt till ledighet för att fullgöra sitt uppdrag. Rätt till ledighet för politiska uppdrag på lokal och regional nivå i ett annat land Utifrån den diskussion som förs i och även utifrån de synpunkter från de berörda som jag själv möter i mitt hemlän , liksom genom , är det välkommet att gränshinderfrågor som denna undanröjs. I remissrundan har och påtalat att det kan ge upphov till ett visst merarbete och praktiska gränsdragningsproblem för arbetsgivare. Den betydelse för demokratin och för den fria rörligheten inom och inom EES som en sådan rättighet har får dock i enlighet med det underlag vi har i förslaget anses väga tyngre än den eventuella problematik som kan uppstå. I en promemoria som har funnits med i beredningsarbetet föreslås att ingår ett avtal med om gränspendlares rätt till tjänstledighet från arbete för att kunna fullgöra uppdrag på lokal och regional nivå. Det finns dock begränsade möjligheter för att ingå ett sådant avtal, med hänsyn till åtta förbud mot diskriminering, artikel 18 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och lojalitetsplikten, artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen. Frågan bör därför lösas på ett annat sätt än genom ett direkt avtal. Dialogen med i denna fråga bör, vilket också betonas i betänkandet, emellertid fortsätta. Varje land har att besluta och diskutera utifrån de förutsättningar som råder i respektive land. Genom att bifalla förslaget här i riksdag tar vi ändå ett steg på vägen för att nå fram i en fråga som har hämmat möjligheterna till samhällsdeltagande för framför allt gränspendlare. Det bidrar till ökad delaktighet och är av godo för såväl gränsöverskridande samarbeten som de samarbeten vårt land ingår i. Det främjar också det demokratiska arbete som behöver utföras av förtroendevalda . Jag tror att vi med detta beslut tar ett steg framåt för att det ska bli verklighet även i , och andra länder som har nämnts i detta sammanhang. 118 (M): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet. Eftersom de två föregående talarna på ett intressant och mångsidigt sätt har belyst den här frågan ska jag begränsa mig till att klargöra att vi moderater står bakom det betänkande som ligger på kammarens bord . Vi konstaterar att det är viktigt i en värld där vi reser mer och mer över gränser. Vi hoppas att när pandemin ebbat ut kunna uppnå ett nytt normalläge där utbyte mellan länder fortsätter att utvecklas. Kanske framför allt inom vårt nordiska samarbete är det här ett korrekt steg på vägen. Ömsesidighet är såklart viktigt. Men sammantaget menar vi att det finns tillräckliga skäl för att ska välja att vidta åtgärden för att riva gränshinder. Om det skulle innebära att ett kommunalråd från ett land som inte är nordiskt skulle kunna få ledighet för sitt lokala förtroendeuppdrag hemmavid kan man väl säga att det är ett pris som är värt att betala. Frågan är om det ens ska betraktas som ett pris att betala. Rätt till ledighet för politiska uppdrag på lokal och regional nivå i ett annat land Vi har ett intresse av att länder runt omkring oss också har en fungerande lokal och regional demokratisk process. I förlängningen kan man även gentemot andra länder driva förhoppningen att svenskar ska få samma möjligheter i retur. Men demokrati är inte alltid ett nollsummespel. Demokrati måste man ibland prioritera även om man inte alltid själv står som den huvudsakliga vinnaren. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 9.) Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor § 7 Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor betänkande 2021/22:KU33 Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor 119 (M): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nummer 1 i betänkandet. Att stärka skyddet för journalister och medieredaktioner är en av de viktigaste åtgärderna vi kan vidta för att trygga utvecklingen i ett minst sagt turbulent medielandskap i vår samtid. Det finns faktiskt någonting som är rätt och fel. Det finns sant, och det finns falskt. Det finns fakta, och det finns felaktiga påståenden. Men i ett landskap där lögn blir sanning, där fel blir rätt, där ingen kan anses veta vad som är rätt eller fel, lögn eller sanning och där allting kan relativiseras behöver vi som samhälle någonting att hålla oss i. Seriös och oberoende journalistik är en av de saker vi kan hålla oss i. För att inte fullständigt tappa fotfästet, för att inte vandra ut i en öken utan karta och kompass behöver vi oberoende och stark journalistik. Skyddet för medieredaktioner och journalister är en del av det. En annan del är att underlätta omställningen för våra seriösa mediehus och medieredaktioner till en ny, hållbar och långsiktig situation vad gäller finansiering, förutsättningar för rekrytering och det fortsatta arbetet. Därför är det viktigt för , vilket vi poängterar i betänkandet, att mediestödet som ges måste leda till omställning. Det är viktigt att vi ger ett stöd till vårt medielandskap för att man ska kunna bibehålla magnituden och verkshöjden. Men för att kunna uppnå nya, stabila förutsättningar i en digitaliserad värld med sociala medier och ett utvecklat medielandskap måste omställningen fortgå. Vi får inte ha ett press- och mediestöd som cementerar gamla strukturer i något som inte kommer att vara livskraftigt på lång sikt. Med det vill jag återigen yrka bifall till reservation nummer 1. 120 (SD): Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor Det betänkande som är uppe för debatt rör de mest fundamentala aspekterna av hur vår demokrati fungerar. Om samhället inte värnar förmågan att stöta och blöta åsikter med varandra på ett öppet, transparent och fritt sätt kan inte vanliga svenskar få tillgång till den bredd av perspektiv som är nödvändig för att kunna fatta väl avvägda politiska beslut. I en sådan situation är det också sannolikt att medborgarnas grundförståelse för hela samhället blir lidande. Utan en bredd i åsikter och perspektiv kommer vi inte heller att få något djup i de frågor som präglar samtiden. Utan det djupet underminerar demokratin långsiktigt sig själv. Vi är som tur är inte riktigt där . På vissa sätt är det offentliga samtalet friare än ofta har varit fallet. Jämfört med många tider i världshistorien är det förhållandevis enkelt för dem med avvikande åsikter att göra sina röster hörda. finns det krafter som verkar i en motsatt riktning, krafter som dessvärre verkar bli lite starkare. Fram till har digitaliseringen och den växande roll som internet har i samhällets politiska åsiktsutbyte varit en kraft för frihet. I takt med att ett fåtal aktörer har kommit att dominera stora delar av marknaden för digitala tjänster börjar dock dessa förutsättningar förändras. Marknadsdominansen hos företag som Facebook, Google och Amazon är på många sätt en naturlig följd av internets struktur. Särskilt tjänster som handlar om att söka upp information eller sammanföra människor blir lätt till monopol och oligopol. Monopolstatusen hos detta fåtal plattformar leder i praktiken till detsamma även för de företag som äger de plattformar som svenskar, liksom befolkningen i alla andra länder, i allt högre grad använder för att delta i det offentliga samtalet. Att betrakta dessa aktörer som vilka företag som helst är i ljuset av detta ett förlegat förhållningssätt. föreslår därför att begreppet åsiktstorg ska börja användas för att hänvisa till de plattformar som dessa techjättar äger. Åsiktstorgen är vital informationsinfrastruktur och bör regleras därefter. Det här förhållningssättet kan framstå som radikalt, men det är egentligen ingenting nytt. Ända sedan industrialiseringen tog fart har det offentliga trätt in och reglerat marknader som inte har fungerat. I praktiken fungerar inte dagens marknader för samhällsinformation ordentligt. Det är något som är viktigt att trycka på. Låt mig till exempel nämna att en rad journalister, mediekanaler och politiker har blivit avstängda från de stora medieplattformarna utan någon egentlig förklaring. Det är inte heller någon hemlighet att detta oftast drabbar oppositionella. Till exempel har den sverigedemokratiska ledamoten i , , blivit avstängd på grund av att hon besvarat ett grovt påhopp med orden: Du verkar okunnig. En demokratiskt vald företrädare för svenska folket tystades alltså på ett sätt som framstår som helt godtyckligt. Självklart är det inte en lätt uppgift att reglera dessa företag. Vi har full förståelse för att flera aspekter behöver utredas närmare. Hur techjättarna bör definieras eller exakt vilka villkor som bör gälla för konton på åsiktstorgen, techjättarnas plattformar, är sådana frågor. Men det finns fortfarande utrymme för att peka ut en bred riktning för hur samhället bör förhålla sig. Till att börja med är det uppenbart att modereringen på åsiktstorgen bör regleras på ett tydligare sätt än . En grundläggande utgångspunkt är att ett åsiktstorg på de stora sociala medieplattformarna inte bör kunna avtala bort en viss typ av åsiktsbildning. Lag, snarare än användarvillkor, måste styra yttrandefriheten även på internet. Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor En naturlig följd av detta blir att belägga åsiktstorgen med någonting som påminner om bankväsendets kontraheringsplikt att som huvudregel ge alla fysiska och juridiska personer rätt till ett konto. Ska något tas bort från plattformen bör utgångspunkten vara att det rör sig om enskilda yttranden, inte personer, företag eller hela organisationer. anser också att anonyma konton har en viktig roll att spela. De bör absolut inte förbjudas. Är innehållet lagligt bör åsiktstorgen alltså inte kunna radera detta på enbart subjektiva grunder. I detta avseende är skuggbanning – att vissa kontons interaktioner med andra konton på åsiktstorget begränsas utan att kontoinnehavaren förstår det – egentligen att betrakta som bedrägeri. ställer sig absolut bakom ett system med så kallade trusted flaggers under förutsättning att syftet är att ta ned olagligt innehåll snarare än att moderera det politiska samtalet. Skuggbanning anknyter också till en annan problematik, nämligen när algoritmer justeras på ett sådant sätt att vissa åsiktsinriktningar lyfts fram medan andra trycks tillbaka. Detta bör självklart vara förbjudet och bör betraktas som särskilt allvarligt om det sker i samband med val. Transparensen mellan plattformarna och användarna måste stärkas. Det är orimligt att den som blir avstängd eller modererad inte kan få sin sak prövad eller ens få reda på vad som föranlett åtgärden. Det är inte heller rimligt att det saknas rätt till överklagan eller möjlighet att gå till domstol. Vi menar också, av naturliga skäl, att det svenska offentliga samtalet bör regleras inom gränser. Att EU nu föreslår att lagstifta så att innehåll som bryter mot lagen i ett medlemsland ska kunna tas ned i hela EU är väldigt oroande. Låt oss för en sekund bortse från den uppenbara inskränkningen av suveränitet, men vad blir konsekvensen, fru talman, om inte ett race to the bottom där EU-länderna med mest restriktiv yttrandefrihetslagstiftning får sätta tonen för alla andra medlemsländer? I stället för att lämna regleringen av vår enskilt viktigaste yttrandefrihetsmässiga arena till storföretag och bör vi följa anrik svensk förvaltningstradition och utse en tillsynsmyndighet. Varför inte låta Justitiekanslern driva process i yttrandefrihetsmål på internet med tanke på myndighetens särskilda kompetens? Antagligen kommer det också att bli nödvändigt att utbilda dem som modererar innehåll på åsiktstorgen i svensk yttrandefrihetsrätt. Låt oss göra det då! är mycket väl medvetna om att lagförslaget i mångt och mycket är översiktligt. Stora företag har ofta en liten början, och det här rör flera särskilt stora sådana. Någonstans måste dock denna process ta sin början. Avslutningsvis ställer jag mig bakom reservation 7 i detta ärende. 121 (C): Sedan idéer om den liberala demokratin växte fram , och särskilt sedan de började få stort genomslag har de lett till stora framsteg runt om i världen. I liberala demokratier har miljarder människor vunnit sin rösträtt, oavsett kön, etnicitet eller ekonomi. I många länder har kvinnorättsrörelser stärkt kvinnors makt över sina liv och sina kroppar, och medborgarrättsrörelser har stärkt minoriteters rättigheter. Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor Där en fri press har frodats har en tidigare tystad allmänhet fått ökat inflytande över samhällsutvecklingen och bättre möjligheter att hålla makthavare ansvariga. Tyvärr ser vi också exempel på det motsatta. Där en auktoritär regim slåss för ett bevarat maktinnehav och där regimöverlevnad är det överordnade målet går kampen mot demokrati, rättstatlighet och mänskliga rättigheter hand i hand med ökad repression mot journalistik, civilsamhälle och själva historieskrivningen. Press och media kallas med fog för den tredje statsmakten. De utgör en av de viktigaste institutionerna i en stark liberal demokrati, eftersom en sådan kräver starka medier som granskar makten, informerar medborgarna och belyser samhällsproblem. Det är en viktig anledning till att vi nu vill göra det svårare att ändra grundlagens skydd för pressfriheten och andra rättigheter. För att den tredje statsmakten ska lyckas med sitt uppdrag fullt ut krävs att medier är verksamma från i norr till i söder, från den lilla kommunen till och . ser allvarligt på de vita fläckar av bevakning som har uppstått till följd av nedläggningar och nedskärningar inom lokalmedier på mindre orter. Vi kommer även fortsättningsvis att bedriva en mediepolitik som möjliggör en livskraftig press i hela landet. värderar public services oerhört viktiga uppdrag. Vi vet också att public services kapacitet och opartiskhet i många fall har varit bland de första offren när auktoritära och illiberala ledare tagit makten. vill därför skydda public services oberoende och förmåga att granska makten. I samband med bland annat internets framväxt och att politiker attackerat medier har hot, hat och trakasserier mot journalister ökat i omfång och grovhet. Det är ett allvarligt hot mot den liberala demokratin. Kvinnor och minoriteter är särskilt utsatta, vilket riskerar att begränsa vilka röster som hörs i samhällsdebatten. Även det är ett demokratiproblem.