prot · H909130 · 2022-06-14 00:00:00 — Det är många uttalanden som granskats, men få har blivit föremål för utfrågning, och när de har tagits upp i utfrågningar har det varit för det ändå skulle ha hållits utfrågningar i samma ärende eller med samma ministrar. KU samlar alltså in underlag för sin bedömning på flera olika sätt, framför allt genom att begära underlag från . Om det materialet inte ger en tydlig bild kompletterar utskottet med utfrågning. Det finns inte någon rangordning av viktighet mellan olika typer av ärenden. Det kan mycket väl vara ett uttalandeärende som KU bedömer som mest allvarligt. Detta var alltså en liten förklaring om hur KU jobbar. Det kan kanske vara bra för ministrar framöver att känna till detta. Jag vill kommentera ytterligare en av de granskningar som vi har gjort , och det handlar om kontakter mellan en statssekreterare på och generaldirektör. Ärendet handlade om att lämna ut uppgifter till en riksdagsledamot. Det gällde uppgifter som fanns i en allmän handling som fanns både hos och hos . Statssekreterarens svar när generaldirektören frågade vilken information som kunde lämnas ut följde inte gällande regelverk. Det är myndigheten själv som beslutar om vad som kan lämnas ut i de handlingar som myndigheten förfogar över. Det mest uppseendeväckande i det här ärendet tycker jag är att generaldirektören över huvud taget kom på idén att fråga statssekreteraren vad som kunde lämnas ut. Vad har man för relation till departementet när man känner ett behov av att höra sig för? Det är för mig den stora och ganska allvarliga fråga som blir kvar i huvudet när det här ärendet är sluthanterat för vår del i KU. Det är något att fundera över framöver: Vad har man för relationer mellan departement och myndigheter när en sådan här sak kan bli aktuell? 6 SKÅNBERG (KD): Jag får ibland frågan: Vad gör du i KU egentligen? Då tar jag ett djupt andetag och försöker förklara. Det är lite annorlunda än i övriga utskott i . Vi arbetar annorlunda, och processen som leder fram till våra beslut är annorlunda än i övriga utskott. Det kan vara värt några ord av förklaring. Mina kollegor har redan sagt en hel del om detta. Vi har en budget, och det handlar om regeringens och budget. Det ska KU ta. Vi har också många grundlagsfrågor eller frågor som ligger nära grundlagen. Det hamnar på KU:s bord. Det kan vara olika skrivelser och rapporter. Det handlar om relationen till JO och på olika sätt. Men det stora vi gör är att vi granskar regeringen. Vi gör det och vi gör det . Vårgranskningen handlar om enskilda statsråd som utifrån enskilda ledamöters anmälningar blir granskade. är det mer institutionerna som vi granskar. Det vi har att förhålla oss till i denna debatt är det betänkande jag nu håller upp. Det är mer än 1 000 sidor i KU:s betänkande, och det ligger mycket arbete bakom det. Det är ett kollektivt arbete. Jag vill tacka övriga ledamöter och framför allt presidiet för det arbete som vi tillsammans har gjort. Jag vill också tacka kansliet. hade vi stått oss slätt. De som har haft fingrarna på tangenterna är kansliet, och vi är mycket tacksamma för det. Granskningarna har varit mer politiskt färgade. Jag har varit med under sådana. Jag blev ledamot i , och jag kommer väl ihåg att det kunde vara en armbrytning mellan regeringssidan och oppositionen. Men , under ledning av och som ordförande och vice ordförande, prövade vi ett nytt sätt, och det var att återgå till vad vi förstod som den ursprungliga tanken , nämligen att vi skulle ha en konstitutionell prövning. Så blev det. , under ledning av och , har denna attityd eller detta förhållningssätt fortsatt. Vi har tidigare nått näst intill eniga betänkanden, och har vi haft betänkanden som vi varit helt eniga om. Så är även fallet . Detta ställer krav på oss som representanter från åtta olika partier i olika förhållanden till regeringen, mer eller mindre i opposition. Jag måste säga att alla har gjort sitt yttersta och gjort det väldigt väl. Detta gör också att vi så att säga sjunger från samma noter, och därför blir det lite upprepningar. Men det är alltså olika stämmor ändå och lite olika infallsvinklar. 14 av de 35 anmälningar som vi har fått in har resulterat i att vi konstaterat brister. Vi kommer snart att gå igenom bristerna mer i detalj. Där kan man säga att det finns en viss differentiering mellan partierna. Man har anmält, och man följer upp med att ge lite extra tryck här i debatten. Men själva ställningstagandet är vi alltså helt överens om. Jag kommer att gå in närmare på de olika ärendena som gäller brister i regeringens handläggning och statsrådens agerande på olika sätt. Men jag nöjer mig med detta som inledning. Låt mig bara påminna om att den här debatten en gång hette dechargedebatten. Då var det blodigt allvar, för det gällde ansvarsutkrävande. Vi har fortfarande ett ansvarsutkrävande, men det är inte fullt så juridiskt klingande och så allvarligt som det var. Vi nöjer oss med det konstitutionella ansvarsutkrävandet. När vi kritiserar har vi så att säga inget vapen i händerna, utan det handlar om en tillrättavisning, och vi förväntar oss att statsråden och regeringen följer våra anvisningar. 7 (L): har en speciell uppgift att granska att regeringen följer reglerna. Riksdagsledamöterna kan anmäla regeringens ministrar till KU om de tycker att någon minister har gjort fel. Vi granskar det konstitutionella, inte det politiska. kontrollmakt är en grundläggande förutsättning för parlamentarismen. I regeringsformen, som är en av grundlagar, står följande: ”All offentlig makt i utgår från folket.” ”är folkets främsta företrädare.” ”Regeringen styr riket. Den är ansvarig inför .” Som tidigare talare har uppmärksammat granskar att regeringen följer reglerna för regeringsarbetet. KU genomför två granskningar . Den ena går ut på att kontrollera om ministrarna i vissa särskilda fall följt reglerna för regeringens arbete och på andra sätt handlat korrekt. Den kallas för den särskilda granskningen, och den bygger på de KU-anmälningar som riksdagsledamöterna kan göra om de tycker att en minister gjort något fel och vill att KU ska titta närmare på det. Det är denna granskning som vi behandlar . Som tidigare talare har nämnt är det 14 av de 35 KU-anmälningarna som har lett till uttalanden om brister, vilket också kan tolkas som kritik. Det är ett enigt konstitutionsutskott som lämnar sitt granskningsbetänkande – så har det varit i rad. Det har varit ett mycket intensivt arbete i utskottet. Vanligtvis har vi två beredningstillfällen innan vi justerar ett betänkande. Denna granskning har beretts totalt 26 gånger . Det har ofta varit långa möten med intensiva diskussioner. I arbetet har ingått många följdfrågor till samt de offentliga utfrågningarna. Ett mycket omfattande underlag har legat till grund för de bedömningar som utskottet har gjort. Jag vill, som tidigare talare, tacka utskottskollegorna och särskilt utskottskansliet för detta arbete. är så som jag ser det unikt genom det förhållningssätt som präglar arbetet. Diskussionerna präglas av öppenhet och respekt för varandras uppfattningar. Även många svåra avvägningar har landats efter idogt arbete. Orden spelar stor roll i detta arbete. Men det innebär kanske också att de slutsatser som ett enigt utskott lägger fram är extra betydelsefulla, både när utskottet uttalar kritik och när utskottet väljer att inte uttala något alls eller konstaterar att en förändring skett och att det är positivt. I sammanfattningen i betänkandet finns de granskningar som särskilt omnämns. Men jag skulle vilja citera ur sidan 33 i betänkandet – det gäller kanske avtryck : ”Uttalanden av ett utskott eller av är inte bindande för hela , men kan vara uttryck för de rådande åsiktsförhållandena i .” , uppfattar jag, behandlas frågan om kontra falska majoriteter. Och KU konstaterar att det är kammare som kan uttala sig på vägnar. En annan EU-nämndsrelaterad fråga som berörs är bokstavsmandat. Jag kommer att återkomma till dessa frågor i de olika debatterna . Jag tycker att det är viktigt att lyfta fram just dessa. De har bäring . Det handlar om roll kontra majoriteter i kammaren. Jag hoppas att resultatet av granskningarna ska ge avtryck. Det finns många slutsatser som torde vara av intresse när det gäller nuvarande statsråd och blivande sådana. Men slutsatserna bör även vara av intresse för riksdagsledamöterna, både och under kommande riksmöten. Vi alla har en viktig uppgift i att vårda parlamentarismen och det konstitutionella arbetet i vår demokrati. 8 (MP): har genomfört sin årliga granskning av regeringsärendenas handläggning och statsrådens tjänsteutövning. Jag vill framföra mitt stora tack till kansliet, som med trygg hand har gett oss i utskottet allt vi behöver för att verkligen kunna granska anmälningarna på ett djupgående sätt. Jag vill också tacka kollegorna i utskottet för ett gediget arbete, där vi med vägande av argument och genom att ta varandra på största allvar – men också ibland, fru talman, genom en ganska rättfram och brutal ärlighet – återigen har landat i ett betänkande som vi alla kan stå bakom. Under debatten kommer ni som lyssnar att märka att vi ändå lyfter fram olika ärenden på olika sätt och möjligen betonar olika delar. Men huvudbudskapet till varje regering, oavsett färgkombination, är: När ett enigt utskott påtalar brister är förväntan från oss folkvalda att utskottets uttalanden ska tas på största allvar. Jag vill också passa på att nämna de ledamöter, våra kollegor, som kan vara vem som helst i denna sal, som tar ansvaret att lyfta frågor när de undrar om saker och ting verkligen har gått rätt till. Det är ju ingenting man behöver veta med säkerhet när man ber att granska något. Jag vill tacka de kollegor som gör anmälningar till , för det är ett sätt för oss ledamöter att ta ansvar för kontrollmakt. När jag som representant för gör min del av detta granskningsarbete har jag den statliga värdegrunden som ledstjärna. Den statliga värdegrunden är ett sätt att formulera grundlagens krav, som föregående ledamoten citerade. Värdegrunden är formulerad på ett sätt så att detta kan tillämpas i vardagen i hela den statliga förvaltningen. Dessa regler gäller även regeringen och , helt enkelt eftersom de utgår från grundlagens krav. Det är sex principer som vägleder arbetet. Det är demokrati. Makten utgår från folket, från oss som är valda att utföra detta arbete i . Det är legalitet. Land ska med lag byggas, som man kanske sa mer . De beslut som fattas här i kammaren är inte på det stora hela inlägg i debatten, utan när lag stiftats ska den följas. Det är objektivitet. Det handlar om att alla som arbetar i staten, och regeringen när den handlägger sina ärenden, ska arbeta sakligt och opartiskt. Det förväntas också av i den här granskningen att vi verkligen gör en saklig granskning av de konstitutionella förutsättningarna för handläggningen och att vi kanske lägger våra partinålar åt sidan när vi granskar lagenligheten i handläggningen. Fri åsiktsbildning är en bärande princip i den statliga värdegrunden. Det gäller allas rätt till yttrandefrihet, informationsfrihet och mötesfrihet. Det gäller alla i staten. Det gäller även statsråd. De har yttrandefrihet, men är man statsråd finns det några saker som man kan behöva tänka på lite extra. En annan princip gäller respekten för mänskliga rättigheter och de grundläggande värderingarna om respekt för varje person. Och så är det den kanske lite torra och tråkiga principen om effektivitet och service. Den gäller alla som jobbar under förvaltningslagen, och det är många i vårt land som gör det. Effektiviteten och servicen, till exempel om någon begär ut handlingar, gäller lika för alla. Man släpper det man har för händerna och ser till att den som har begärt ut handlingar får de handlingar som den har begärt, om det inte finns skäl för sekretess såklart. Detta är något som KU har haft anledning att kommentera , även i detta betänkande. Sammantaget, fru talman, ger denna värdegrund en stabil bas när KU granskar ministrarnas och regeringens arbete. Jag väljer att återkomma till några specifika ärenden senare i debatten. Regeringens förhållande till (kapitel 1) 9 (M): Precis som jag utlovade i det förra ärendet återkommer vi under de här olika kapitlen. Det vi ska diskutera nu är det första kapitlet i vårt betänkande, som handlar om vissa frågor om regeringens förhållande till . Det är två punkter. Den ena handlar om två anmälningar som rör två olika statsministrar och deras agerande vid Europeiska rådets möten, ett möte och ett . Den andra punkten, eller det tredje ärendet, 1.2, rör den dåvarande energi- och digitaliseringsministerns agerande vid . Dessa ärenden rör hur statsråd har agerat vid rådsmöten i förhållande till vad som har framkommit vid samråden med . De handlar i sak om huruvida kärnkraften ska klassificeras som en hållbar investering i det som heter EU:s taxonomi. Jag tänker framför allt uppehålla mig vid de anmälningar som rör dåvarande statsministern och statsminister . Precis som har sagts här tidigare är det av principiellt väldigt stor betydelse vad som händer efter att ett statsråd, i det här fallet två olika statsministrar, har samrått med och på vilket ett sätt ett statsråd kan följa upp det man har kommit överens om med när man sedan åker på själva mötet. Vi har egentligen inte tittat på detta tidigare i KU. Det finns många uttalanden från KU om hur det här ska gå till. Det finns väldigt tydliga förarbeten kring sammansättning. Det finns också uttalanden från KU om vem som kan teckna firma för , om man säger så. Då är det väldigt tydligt att varken något utskott eller kan tala för , så att säga. Det kan egentligen bara kammaren göra. Med det sagt har det också utvecklats en praxis att regeringen ska följa det som säger vid samråden. I det här fallet blev alltså uppfattningen att speglade en åsikt som sedan inte återspeglade sig i kammarens majoritet. Hur gör man då? Hur gör man, som statsminister i det här fallet, för att åka ned till ett möte i och försöka driva ståndpunkt? Det finns ett utrymme för statsråd att inte följa mandat i vanliga fall, där man gör en bedömning att det inte skulle gagna intressen. Då måste statsrådet sedan komma tillbaka till kammaren och förklara varför. Sedan är det egentligen upp till att fundera över om man accepterar detta eller inte. Skulle man inte göra det finns det instrument för att utkräva parlamentariskt ansvar. De två olika statsministrarna hanterade ärendena på lite olika sätt, och i vårt ställningstagande försöker vi beskriva hur vi ser på det. Det vi kommer fram till är att det måste vara upp till regeringen och respektive statsråd att göra en bedömning av vad som ska framföras men att detta görs under parlamentariskt ansvar. I det andra fallet med gjorde hon så att hon i sitt inlägg framförde vad hade kommit fram till, men hon framförde också att detta inte speglade majoriteten i kammare. Det var ett sätt att hantera situationen. Enligt praxis väntas regeringen som sagt agera i enlighet med de mandat man får i och fullfölja dem. anser att denna praxis bör bestå och att roll som samrådsorgan måste vidmakthållas. skriver vi att det kan uppstå situationer som innebär att regeringen bedömer att intressen bäst företräds genom att den svenska ståndpunkten avviker från mandat. Regeringen måste ha ett visst handlingsutrymme att göra detta, men endast om det finns mycket goda skäl. Avslutningsvis, fru talman, vill utskottet framhålla att regeringen vid möten i EU får förutsättas agera på ett sätt som inte skapar oklarhet om vad som utgör ståndpunkt i en fråga. Det är regeringen som företräder inom EU, och man gör det under parlamentariskt ansvar. 10 (S): Vi debatterar nu KU:s granskningsbetänkande om regeringens förhållande till . Som den tidigare talaren har tagit upp handlar den här punkten om statsministrarnas agerande vid Europeiska rådets möten och är av faktiskt ganska stort principiellt intresse. I båda fallen har det funnits en falsk majoritet i som inte överensstämmer med uppfattning. Det handlar bland annat om en anmälan från , där han begär att KU ska granska om statsministrarnas agerande står i strid med mandat och riksdagsordningen. Sakfrågan handlar om kärnkraftens roll inom taxonomin. Ett enigt utskott konstaterar att ingen kritik kan riktas mot vare sig Löfven eller . Enligt regeringsformen och riksdagsordningen har regeringen en skyldighet att samråda med inför möten och beslut i . Jag ska göra en kort tillbakablick. inrättades var det för att måste tillförsäkras ett inflytande över beslutsprocessen i EU. Olika lösningar diskuterades inför inrättandet. fastnade för att inrätta en markera att detta organ har rådgivande uppgifter snarare än beredande uppgifter i traditionell bemärkelse. Dessutom kom man fram till att alla partier som passerat 4-procentsspärren skulle vara representerade i nämnden. Nämnden borde också ha en proportionell sammansättning och ha en begränsad storlek för att kunna fungera väl som samrådsorgan – krav som självklart delvis står emot varandra och aldrig kan tillgodoses fullt ut. Som utskottet tidigare uttalat är uttalanden inte mandat i strikt mening eftersom det är regeringen som företräder i EU. Praxis har dock utvecklats att regeringen ska och bör följa beslut. kan situationer uppstå som innebär att regeringen bedömer att intressen bäst företräds genom att den svenska ståndpunkten avviker från mandat. Regeringen måste ha ett visst handlingsutrymme att avvika från ett mandat, men endast om det finns goda skäl för detta. Både KU och den parlamentariska har också avseende bokstavsmandat uttalat att det inte är lämpligt att ger ett bokstavsmandat mot regeringens uttryckliga rekommendation, särskilt om mandatet tar upp frågor vid sidan av det som berörs i rådets behandling. Detta är ingenting nytt. KU har tidigare framhållit att uttalanden av utskott eller eller deras ledamöter således inte är bindande för hela . Sådana meningar kan dock vara uttryck för rådande åsiktsförhållanden i . Och som KU skriver i sammanfattningen: I detta sammanhang måste det framhållas att det endast är kammare som kan uttala sig på vägnar. Med andra ord: Det är svenska folkets röster i de allmänna valen som ska vara avgörande. Dessa gånger blev det ställningstaganden i som inte speglade kammare. Det uppstod helt enkelt en falsk majoritet i . Det hör till ovanligheterna att det blir på det sättet. Att i denna situation avvika från mandat får enligt KU:s bedömning anses vara förenligt med det parlamentariska styrelseskickets grunder och därtill hörande ansvarsutkrävande inom ramen för kontrollmakt. Jag är glad över att ett enigt konstitutionsutskott har kommit fram till detta och avvisar den KU-anmälan som den tidigare vice talmannen och moderate gruppledaren har gjort. Jag vill också passa på att tacka kansliet och kolleger för arbetet och önskar en glad sommar när det är dags. 11 (SD): I slutet av mitt första år i , med all förhoppning om att det inte blir mitt sista, vill jag inleda med att framföra min uppskattning av mina utskottskollegors imponerande insatser i jakten på samsyn och enighet som vi framgångsrikt lyckades med under inte alltid enkla eller självklara förhållanden. I samma veva vill jag också rikta ett mycket stort och varmt tack till vårt enastående kansli, som med sin samlade och djupa kompetens och kunskap ständigt utgör ett ovärderligt stöd för oss ledamöter. Ni har onekligen gjort er väl förtjänta av en avkopplande semester i sommarvärmen. Det finns ett regelverk och en praxis i hur regeringen ska förhålla sig till , och har diskuterat några av dessa ärenden . Det första gäller, som tidigare nämnts, vår tidigare statsminister agerande under ett möte med . En majoritet i bad statsministern att vid detta möte argumentera för att kärnkraft ska klassas som hållbar inom ramen för taxonomin. Statsministern aviserade att han inte skulle göra detta och hade således inte för avsikt att följa beslut, något han heller inte gjorde. Det stipuleras tydligt och klart att regeringen ska framföra den ståndpunkt som beslutar om. Det finns alltså ingenting som i traditionell mening kan kallas falsk majoritet i till skillnad från i andra utskott. Skillnaden mellan och andra utskott är, som ni alla vet, att utskotten inte fattar några beslut utan bereder beslut som sedan fattas i kammaren. Där kan det naturligtvis finnas en falsk majoritet. Det kan hävdas att kammaren redan har tillfrågats under en given mandatperiod då det är kammaren som faktiskt har utsett en . En senare stod vår nuvarande statsminister inför ett liknande dilemma inför ett möte med just . Statsministern framförde att hon vid mötet skulle framföra beslut med tillägget att hon själv inte höll med och hänvisade till att hon hade medhåll av en majoritet i , vilket må vara sant, eller inte, då skillnaden i allra högsta grad verkligen är hårfin. Med all respekt för att detta är en unik händelse utan någon form av direkt historik att se tillbaka på, alltså att majoriteten i inte speglas av samma majoritet i kammare, måste det ändå anses vara av yttersta vikt att inte framstår som otydligt i frågor då detta kan framstå som till och med förvirrande för andra medlemsstater. Då vår tidigare och nuvarande statsminister har hanterat föreliggande situation på delvis olika sätt, som vi hörde tidigare, väldigt nära varandra finns det stor risk för att vi framstår som minst sagt otydliga. Detta är naturligtvis någonting som vi ska undvika så långt det bara går. Utskottet har uttalat att uttalanden inte utgör något mandat i strikt mening då det är regeringen som företräder i EU. Så även om rådet således inte är konstitutionellt bindande kan resultatet av samrådet ändå betraktas som ett slags mandat. Och enligt praxis förväntas regeringen agera i enlighet med givna mandat och fullfölja dem. KU:s granskning konkluderar att om det vid senare tillfällen dyker upp liknande gränsfall och regeringen faktiskt väljer att avvika från mandat ska detta redovisas för . Som vi har hört har KU i ett relaterat ämne granskat dåvarande energi- och digitaliseringsministern och dennes agerande vid ett möte i rådet för transport, telekommunikation och energi. Även här hade fastställt att kärnkraft skulle anses som hållbar och att detta skulle framföras av ministern, vilket han, i likhet med , inte gjorde. Men som sagt, all respekt för svårigheterna när helt nya och unika händelser uppstår. Det leder i utskottet till spännande, tuffa, intressanta och inte sällan långa samtal och diskussioner i utskottet. Det är något som jag tror att alla mina utskottskollegor kan skriva under på att vi har fått erfara. 12 SKÅNBERG (KD): Vi kommer i debatten att gå igenom de olika resultaten av de 35 anmälningarna och vår granskning av dem. Jag vill beröra en av dem. Vi recenserar aldrig anmälningarna, utan de är en ”attention” för oss i utskottet att det är någonting som vi ska granska. Men om man ändå skulle recensera en anmälan som inte har lett fram till någon kritik när det gäller agerande eller brist på agerande men som ändå har gjort stor nytta skulle det möjligen kunna vara den som tidigare talare har berört här, nämligen statsministerns agerande vid möte och . Den ledde inte till någon kritik när det gäller agerande eller brist på agerande men till en principiellt mycket viktig diskussion och ett viktigt ställningstagande i utskottet som vi har all anledning att vara tacksamma för. Det kommer att vara till hjälp för framtiden. KU har granskat hur dåvarande statsminister och nuvarande statsminister agerade vid Europeiska rådets möten respektive . Bakgrunden till granskningen är att en majoritet i stod bakom att ge ministrarna mandat att vid de olika mötena i argumentera för att kärnkraft ska klassas som hållbar. kunde det antas att majoritetsuppfattningen i nämnden inte skulle motsvara majoritetens uppfattning i kammare om frågan hade tagits upp där.