prot · H90963 · 2022-02-02 00:00:00 — Med reduktionsplikten har det ju blivit så att vi höjt dieselpriset väldigt mycket, så jag tycker att det bonden sa var ganska mitt i prick. Regeringen som har makten måste göra någonting annat än att bara säga: Ja ja, det var ett förslag, vi återkommer. Ni måste komma med någonting som gör skillnad, och det är viktigt att det görs . Livsmedelsstrategin har vi pratat om väldigt här i kammaren, faktiskt då vi tog beslutet. Jag vill stanna upp lite grann vid livsmedelsstrategin. En del av er kanske inte var med – jag tänker att jag börjar bli lite gammal; så är det kanske inte, men ändå. Faktum är – nu tittar jag återigen speciellt på socialdemokraterna här – att utan dåvarande landsbygdsminister idoga arbete hade det inte blivit något, det kan jag säga direkt. Det var nämligen ingen självklarhet. Det fanns ingen känsla av att det skulle bli något, utan det var väldigt mycket svårigheter. Men tack vare hans och dessutom dåvarande LRF-ordföranden idoga arbete blev den till, och det är vi väldigt glada för just . Faktum är också att det var som fick till en konkurrenskraftsutredning, och det var den, så att säga, som blev livsmedelsstrategin. När vi pratar om en strategi för livsmedel har vi alltså många att tacka som gjorde ett väldigt bra arbete. Vad säger då livsmedelsstrategin? Jo, den säger att vi ska öka lönsamheten för jordbruket, stärka konkurrenskraften och öka livsmedelsförsörjning. När vi diskuterar detta blir det jätteintressant. Min kollega pratar mycket om vår livsmedelsstrategi och livsmedelsförsörjning och att vi har ett så otroligt bekymmersamt läge. ligger vi alltså . I en kris- eller krigssituation skulle det här i bli tomt på hyllorna där vi handlar mat – så är det tomt! I övriga handlar det om ungefär . Är detta någonting som vi kan vara glada och stolta över? Nej, så kan det inte vara. Är det bara regeringens fel? Nej, det är det inte. Det har varit under vilken vi har trott att ”det rer sig”, som vi säger hemma i . Nja, det är ju inte riktigt så. Vi måste politiskt jobba med frågan, och det är intressant att vi nu också verkligen har fått upp detta på dagordningen. När jag kom till och lyfte detta med vår självförsörjning av livsmedel var det en person som kom till mig efteråt och sa: Hör du , prata inte om det där med självförsörjningen! Vi har ju EU. Det ordnar sig med det. Jag tycker att det är skönt att ingen av oss säger det längre. Jag kommer säkert inte att bli bemött av samma sak. Vi har förstått allvaret och att vi i själva måste ha en produktion som är värd namnet. Vi kan titta på hur man har det i , fru talman. I har man en helt annan politik där man verkligen ser över detta och ser till man åtminstone till är självförsörjande med livsmedel. Det är någonting som jag tycker att vi ska ta efter. Det är mycket som vi kan jobba med och mycket som vi kan lära oss av våra finländska vänner. Vi debatterade detta , och ibland, kan jag säga, blir det nästan lite av ett skällsord när man pratar om livsmedelsstrategin. Alla säger till mig: , jag är bonde och har jobbat med det här. Jag ser inte någonting som har hänt tack vare detta. Då tänker jag att detta är någonting som den här regeringen måste ta till sig. Från oppositionen kommer vi att arbeta väldigt hårt, för vi måste lyfta svenskt jordbruk på ett helt annat sätt. Det måste synas. säger man: , jag har inte märkt att det hänt en enda sak som gjort att jag fått mer pengar i min plånbok. Och det är nog sant. Vi måste se till att det blir verkstad – jag tittar återigen på företrädarna för regeringssidan. Det måste bli verkstad. Jag hoppas att ni nu jobbar med detta fram till valet – det kan jag lova att vi i oppositionen kommer att göra, också sedan om vi får makten. Vi måste lyfta jordbrukets sak på ett helt annat sätt och få en livsmedelsproduktion värd namnet. 68 (C) replik: Jag vill säga tack till ledamoten med tanke på det stora intresset för svenskt jordbruk och dess möjligheter. Ledamoten nämner förslaget om att sänka reduktionsplikten, som lyft i utskottet. Det förslaget förvånar mig, för min bild av är ändå att man tycker att även klimat- och miljöfrågorna är viktiga. Då blir jag lite fundersam över att det enda förslag som kommer är ett förslag som i det avseendet går i helt fel riktning. Jag undrar hur tänket är kopplat till vad vi ska göra för att fortsätta vara en del i den gröna omställningen. Hela jordbrukssektorn har ju sagt: Det vill vi vara, men ge oss förutsättningar för att kunna vara det! Att då komma med ett förslag som direkt motverkar det förvånar mig till viss del. Därför skulle jag vilja fråga ledamoten hur man tänker. Skulle det gälla ? Vad är bakgrunden till att man vill minska reduktionsplikten? Hur kan man sedan vända framåt igen? Här tänker jag på de förslag som har presenterat om att i stället öka återbetalningen när det gäller dieselskatten. Det är ju också en åtgärd som verkligen främjar lantbrukarens möjligheter att skapa bättre ekonomiska förutsättningar. Men det gör mig både lite nyfiken och lite chockerad att kommer med ett förslag som går så på tvärs mot miljötänket. 69 (KD) replik: Tack, , för frågan! Det är jättebra att vi får diskutera detta lite. Om jag ska vara ärlig har vi kommit till insikt om att vi när beslutet om reduktionen togs i kammaren kanske inte insåg – några kanske insåg det men inte alla – hur mycket det skulle påverka konsumenten. Vi insåg inte att beslutet skulle leda till att det blev så mycket dyrare. har vi en inblandning på . Vårt mål är att det ska vara 2030. När vi pratar om konkurrenskraftigt jordbruk säger alla att det är något som man står bakom. Men det faller platt när vi vet att våra bönder får betala så mycket mer. Den europeiska bonden har 5–inblandning i dieseln, och deras plan är att det ska gå . Vi har alltså gjort en omsvängning. Vi tycker att det inte var klokt av oss. Vi har fortfarande samma plan på att vara miljömedvetna. Men vi inser också att vi måste gå i takt med konsumenterna, med våra bönder och med alla transporter som behöver gå via lastbilar. Det är viktigt att lyssna och att gå i takt. Det fungerar inte när dieselpriset ligger på uppåt vid pump. Jag undrar hur mycket vi kommer att prata om till 2030, kanske per liter? Hur ska vi då lösa detta? 70 (C) replik: Ledamoten avslutade med en fråga: Hur ska vi då lösa detta? Det är alltid lätt att ställa frågor. Men vad blir svaren? Ledamoten säger att de fortfarande har samma plan att nå målen till 2030. Men om de först backar, hur mycket mer radikala tänker de sedan vara? Är det samma mål som gäller, eller innebär detta faktiskt att sänka målsättningen? Det finns mycket mer träffsäkra förslag på sätt att lösa lantbrukets situation. Om jag förstår det rätt vill ni vill sänka reduktionsplikten för all inblandning. Det är ett ganska stort steg tillbaka ni tar från den klimatsatsning som många partier har varit stolta över att vi kan ha. Frågan om biodrivmedel finns också och om att bli betydligt bättre på att se den produktionen i som en viktig väg framåt. Därför blir jag lite nyfiken på hur tänker när det gäller helheten. Jag kan jämföra med de förslag som har lagt fram om att öka återbetalningen på dieselskatten till jordbruket, att förändra reseavdraget och att satsa mer på inhemsk produktion. Det finns andra vägar att gå. Skulle det vara intressant för att titta också på andra delar än att enbart faktiskt ta ett antal kliv tillbaka? När ni säger att ni har samma mål framåt kommer ansträngningen sedan att bli mycket större för att kunna nå målet. Jag förstår det inte riktigt. Om ni tror att det 2030 kommer att kosta per liter, ska ni då minska ännu mer? Man kommer in i en återvändsgränd. Jag är nyfiken på att höra ytterligare resonemang om detta. 71 (KD) replik: Tack igen, ! Återbetalning av dieselskatten är något som vi är positiva till. Vi tror att det är viktigt. Man kan undra vem som gör en tankevurpa. Du var inne på det lite och undrade hur vi tänker. Men vi måste ändå säga som det är: har inte biodrivmedel på det sätt som vi önskar. Det mesta av det som köps in från utlandet är faktiskt fuldrivmedel. Det är gjort av sockerrör och kommer från och andra länder. Det kan inte vara det mest fantastiska att köra på i vårt land. Det är viktigt och något som vi vill inskärpa. Det är klart att vi vill att den inhemska produktionen ska bli mycket större. Vi vill gärna att den ska öka. Men det händer så lite. Det går så sakta. Framför allt har drivmedelspriset stuckit i väg i och med det beslut som vi tog om reduktionsplikten. Med vårt förslag om att sänka reduktionsplikten till snackar vi om mindre vid pumpen. Jag vet att det är en jättefråga för människor runt om i vårt land – för våra bönder, för dem som kör lastbilar och för dem som bor på landsbygden. I går eller i förrgår kom med ett förslag. Jag tror att ni pratade om en sänkning på 1,10 eller 1,20 per liter. Folk man talar med säger: De säger 1,20, men ni säger . Det är väldigt stor skillnad. Det är jätteviktigt att vi gör någonting . förslag fungerar kanske. Men vårt förslag är mer rejält. Det är som gäller. 72 (L): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nummer 6. Det vi äter spelar roll för hur vi mår. Och hur vår mat och våra livsmedel produceras spelar roll för hur klimatet och miljön mår. Allt fler väljer mat som både är mer hälsosam och har mindre negativ påverkan på naturen. Det behövs ett hållbart kretslopp för att näringen ska gå från jorden till bordet och sedan tillbaka till jorden igen. När vi äter vår mat behöver vi kunna känna oss trygga med det vi äter och att vi inte blir lurade. Fusk och andra bedrägliga beteenden gör att det inte konkurreras på lika villkor, men framför allt påverkar det synen på svenska livsmedel och på som exportland av livsmedel. har i uppgift att motverka fusket för att vi som konsumenter ska ha förtroende för maten som produceras. Här är stöd och utbildning till kontrollmyndigheter viktiga. Trots detta ökar livsmedelsfusket i som vår livsmedelskontroll har blivit bättre på att upptäcka och förhindra fusket. Vi kan tyvärr konstatera att vi inte håller samma tempo som fuskarna. Kan vi känna oss trygga med maten vi äter vid middagsbordet? Tyvärr har vi nog alltmer förlikat oss med tanken att det vi äter kanske inte alltid är så bra som vi tror. Sakta smyger sig tanken in att det är svårt att ha koll på maten, så låt gå! Men låt-gå-metodiken kan vi inte ha kvar. Vi behöver höja lägstanivån. Vi som konsumenter ska inte behöva sänka vår tilltro till våra svenska livsmedel eller till det vi bestämmer oss för att importera från EU eller andra länder. När fusket blir alltmer organiserat och rör sig, inte bara över kommungränser utan även mellan våra länder, behövs åtgärder på nationell nivå. Därför behövs en nationell kontrollstyrka. Vi går här samman med . Det är viktigt att komma till rätta med det systematiska och växande livsmedelsfusket vi ser . Det behöver tas ett helhetsgrepp för att se vilka insatser som behövs på nivå och på ett nationellt plan. Vi ska inte sänka vår lägstanivå – icke! Vi ska kämpa för att vi ska kunna äta vår mat utan att känna oro. Vi har ju tillräckligt med bekymmer att oroas över, eller hur? Det är en sak för oss konsumenter att hålla reda på maten vi ställer på vårt bord hemma. Det är en annan sak att hålla koll på de produkter som vi äter på restaurangen. Det blir svårare där. Vi kan förstås som konsumenter ställa krav och fråga restaurangen där vi äter vad det är för kött vi har på tallriken och varifrån det kommer. Men vore det inte enklare om man kunde se på menyn vilket ursprung köttet har? Då ser vi också när vi värnar den svenska köttproduktionen, som är så bra. Det handlar om att ta hand om den och om att prioritera den mer. Vi har ett fantastiskt land. Vi har många goda regler och lagar. Men när det kommer till det stora problemet med matsvinnet – det är jättestort, och det växer – behöver vi uppmuntra våra medborgare till att börja tänka mer själva. Givetvis är det fullt möjligt. Vi har den tron på människan. var livet, tänker jag när jag ser tillbaka, bättre . Det är inte ofta man hör en liberal säga det: att det var bättre . Men i det här avseendet tänker jag i alla fall på hur det var hemma på gården. Vi hade ingen bästföremärkning på mjölkhinken, som vi hämtade från ladugården. Vi ställde den i kylen. Mjölken gick åt. Vi tog inte in mer än vad vi behövde, även om vi fyra bröder drack, typ, en hink var . Det var ju godare än vatten. Vi behöver alltså uppmuntra människor till att tänka själva. Man behöver inte ta mer än vad man behöver. Äggen från hönsgården gick alltid åt. De var så goda och för värdefulla för att förspillas. Självklart såg vi till att äta upp dem. Vi var alla hungriga. I potatiskällaren frampå vårkanten fick vi lära oss, speciellt av min farfar, att även ruttna potatisar går att äta. Man tar bara bort det som är ruttet och det som sticker ut. Sedan går de att koka. Det fanns inget bästföredatum. Det fanns inga exakta gränser. Det fanns bara sunt bondförnuft. Det är så naturen fungerar. Vi ska känna, smaka, se och lukta för att veta vilken mat vi kan äta. Vi behöver ta krafttag för att komma tillbaka till hur vi gjorde då vi levde mer nära våra djur och vår natur – ja, tillbaka till sunt liberalt bondförnuft. Matsvinnet behöver begränsas. Vi behöver återvinna den kunskap och den inställning till maten som mer och mer går förlorad – detta genom insatser för att informera om vad olika livsmedel har för livslängd. vet inte alla skillnaden mellan till exempel bästföredatum och sista förbrukningsdag. Med en större informationsinsats kan man även komma till rätta med det. Med en förändrad datummärkning – det skulle exempelvis kunna stå: minst hållbar till – skulle det med allra största sannolikhet bli mindre matsvinn, och det skulle värna vårt klimat. Jag skulle vilja utveckla detta mycket mer: Käre lille vän! Det går att äta. Slutligen vill jag sälla mig till den skara som vill lyfta fram att det är hög tid att växla upp livsmedelsberedskapen i vårt land. Den bollen ligger , som vi har varit inne på, hos regeringen. Som liberaler fäster vi vikt vid att vi ska kunna både exportera och importera livsmedel, särskilt mellan medlemsstaterna i EU. Vi ser att vi behöver jobba så att vi inte sluter oss i EU när krisen kommer, vilket vi har upptäckt under pandemin. Vi ska hålla det öppet inom EU och stötta och hjälpa varandra. Dagens energikris visar att vi är ett sårbart land i sådana här lägen när det gäller just livsmedel. Vi har även stora möjligheter att själva producera handelsgödsel i vårt land, inte bara . Vi är totalt beroende av import av det, från till exempel . Vi behöver ha både nyktra och långsiktiga ögon när det gäller hur vi kan säkerställa livsmedelsberedskapen i vårt land. Det blir väl lite folkpartistförnuftigt att jag nu uppmanar oss här i att ta ett djupt andetag när det gäller den situation vi är i. Vi behöver inte sitta stilla i båten, men vi behöver hitta breda politiska lösningar framåt, som inte kommer lättvindigt. Jag ser fram emot att hitta en bred uppslutning här i kring detta, för regeringar kommer och går, men maten måste alltid stå på bordet. 73 (MP): Livsmedel är någonting som berör alla människor och som verkligen engagerar. En fråga som är väldigt viktig är frågan om hur produktionen av livsmedel påverkar klimatet och den biologiska mångfalden. Det är många som har fått uppfattningen att väljer man ett livsmedel före ett annat klarar vi klimatet. Men så enkelt är det inte. Det viktigaste är inte vilket livsmedel vi äter utan hur det är producerat. Det viktiga är också, apropå det som ledamoten före mig talade om, att minska matsvinnet. Jag tänker prata lite grann om hur våra livsmedel produceras. I en rapport som kom alldeles från sägs att ekologiskt lantbruk skulle kunna vara dåligt. Den rapporten citeras friskt bland ledarskribenter runt om i just . Det heter i rubriker att ekologiskt kan skada miljön mer än det konventionella. Det stämmer inte. Rapporten är inte återgiven på ett korrekt sätt. Så här står det i rapporten: Om miljöpåverkan relateras till en åkerareal tyder resultaten på att ekologisk odling ger mer biologisk mångfald, lägre växtnäringsförluster och mindre växthusgasutsläpp. Det är alltså bättre för den biologiska mångfalden. Det ger mindre övergödning. Och det ger bättre klimatnytta. Om miljöpåverkan i stället relateras till skördens storlek är ekologiskt jordbruk bättre när det gäller biologisk mångfald. Men enligt rapporten är det lite svårare att dra några slutsatser kring de andra punkterna. Utifrån denna osäkerhet spekulerar man i rapporten om att ekologiskt kanske skulle kunna vara sämre ur klimatsynpunkt, men det finns inga fakta. Man utgår helt enkelt från att mer mark skulle behövas för en högre produktion. Att räkna på fiktiva utsläpp på detta sätt gör man inte någon annanstans i jordbruksforskningen eller klimatforskningen. Det skulle nämligen innebära att en lantbrukare som odlar bönor skulle pekas ut som klimatbov jämfört med spannmålsodlaren som odlar vete. Veteskörden är ju större än bönskörden. Bonden i skulle vara en klimatbov eftersom den har mindre skördar än vad bonden i har. Detta är vad fiktiva utsläpp handlar om, och den typen av matematik är inte möjlig att lita på. Ekologiskt jordbruk är ett jordbruk med bättre miljöprestanda räknat per areal. Faktum är att det behövs fler lantbrukare i hela och uppodling av större arealer för att man ska kunna odla mer. Det behövs när vi har ekologisk produktion, och det är en enorm miljövinst för . Jordbruksmarker som växer igen kan tas i bruk. Faktum är att naturbetesmarker kan betas i större utsträckning. Det är också sant att de ekologiska lantbrukarna är de lantbrukare som har mest betade naturbetesmarker. Det ska de lantbrukarna ha all heder för. Det här hänger ihop med självförsörjningsförmåga. Det är inte bara självförsörjningsgraden av svenska livsmedel som behöver öka, utan vi behöver också ett större fokus på hur svenskt jordbruk bättre ska bli försörjt av inhemska insatsmedel och fossilfri energi. I jordbruket finns ett mycket stort beroende av importerad diesel och handelsgödsel – som bland annat tillverkas av rysk naturgas – och import av bekämpningsmedel. Beroendet är stort även av importerade maskiner och delvis också av arbetskraft. Alla de här sakerna gör lantbruket sårbart i händelse av kris, och därför vill jag yrka bifall till reservation 13 om att öka självförsörjningsgraden. Självförsörjningsförmågan har också med ekologiskt jordbruk att göra. Ekologiska lantbrukare ligger i framkant när det gäller att använda de platsgivna resurserna på gården och är inte beroende av starkt klimatpåverkande handelsgödsel alls. Det gör att de också kan vara en resurs att ha med i omställningen till ett grönt samhälle. Vi har pratat mycket i miljö- och jordbruksutskottet om just behovet av att stärka det civila försvaret, och det är tack vare idoga strävan inom försvarspolitiken som vi nu ser satsningar på både livsmedel och vatten inom civilförsvaret. Vi behöver också säkerställa en utveckling kring svensk fossilfri gödsel, och i Miljömålsberedningen kom det förslag om en kvotplikt för att inlemma mer fossilfri gödsel i gödseln. Det här är väldigt bra förslag! Ekologiskt lantbruk handlar också om rent vatten. Vatten är vårt viktigaste livsmedel. Det finns stora problem, även i , med att vattentäkter förorenas av bekämpningsmedel från konventionella jordbruksmarker. Det är en självklarhet att den lantbrukare som avstår från att använda kemiska bekämpningsmedel i sin produktion också bidrar till en giftfri miljö. Just nu befinner sig lantbruket i en kris, och mitt i den här krisen tvingas ekolantbrukare att betala för dispenser och krisundantag till svenska myndigheter. Jag hoppas att regeringen är beredd att ta kostnaderna för det strul som uppstår när nya livsmedelsregler för ekologiskt ska införas. Det ska inte drabba ekolantbrukarna som en extra smäll just i det här krisläget. Det är många ledamöter som har pratat om krisen, och från sida vill vi slå fast att även vi vill stärka det svenska lantbruket. Vi anser att det initiativ som ligger i finansutskottet måste hanteras klokt. Det behövs en grön satsning på lantbruket i det här svåra ekonomiska läget. Men vill också göra en större satsning och en omfördelning från städer till landsbygd rent generellt, bland annat för att stärka landsbygdens förutsättningar och ekonomiska bärkraft. Vi behöver stötta människor ekonomiskt för att klimatomställningen ska vara rättvis och hållbar. EU har ett system med skyddade beteckningar för att skydda unika kunskaper, traditioner och miljö- och jordbruksförhållanden. I många delar av har det här systemet utvecklats väldigt starkt och har främjat den turistnäring som ger mer matrelaterade affärsnyttor för många aktörer. I har systemet inte utvecklats lika starkt. ska jag besöka för att diskutera hur svensk mat och svensk livsmedelsstrategi kan förbättras. Vi vet ju allihop att landsbygden och lantbruket kanske blir en av de riktigt stora frågorna i nästa val. Då är det viktigt att den debatten inte bara kommer att handla om energi och el utan också om hur fina livsmedel från svenska lantbrukare och livsmedelsföretag kan produceras i hela landet med skonsamma metoder och med större miljönytta. Vi har haft stora diskussioner om el‑ och energipriser. Vi är väldigt många som är engagerade för att de svenska hushållen ska få ett starkare stöd. Det handlar om omställning men också om krisstöd. Jag vill ändå bara påminna om att det också finns ett väldigt starkt behov i de svenska småföretagen, inte minst inom livsmedelsindustrin. Småföretagare som bagerier och bryggerier har också påverkats mycket hårt av energipriserna, och därför anser vi från att man aldrig får glömma småföretagen. 74 (KD) replik: Tack, ledamoten, för anförandet! Jag tänkte på det jag pratade om i mitt anförande, nämligen historieskrivningen. Jag tycker att det är så intressant att få med hur det blev som det blev. Jag tänker på att det faktiskt var , dåvarande landsbygdsministern, som lyfte fram det här i dåvarande alliansregeringen, och så blev till. Den stod färdig 2015. Sedan kom nästa landsbygdsminister , och vad gjorde han? Jo, han tog till sig detta och ville ha en livsmedelsstrategi som flera av oss var med och förhandlade om. Som jag sa upplevdes det väldigt positivt. Jag vet att en bonde sa till mig: Äntligen! kan jag investera! Det säger han inte , kan jag säga. Så här efteråt har det inte blivit mycket av’et. Dock säger livsmedelsstrategin att lönsamheten ska öka, att konkurrenskraften ska stärkas och att självförsörjningen med livsmedel ska öka. Jag vet att er ledamot som var med i utredningen tryckte väldigt mycket på att självförsörjningen skulle öka. Det var en sak som våra två partier hade gemensamt, för vi tyckte också att det var viktigt. Vi ser ju hur dåligt det har blivit och hur det inte har blivit bättre . Frånsett har ni nu suttit vid regeringsmakten. Jag tänker på konkurrenskraften. Det är ett ord som jag vet att ledamoten inte tycker om. Men det är ett ord som finns där, och jag tycker att det är viktigt att lyfta fram att våra bönder behöver ha en likvärdig konkurrenskraft som bönderna i övriga . 75 (MP) replik: Tack, , för frågan! När det kommer till historieskrivningen kan jag säga att jag jobbade för språkrör 2008–2009, och det var första gången som drev på för att det behövdes en svensk livsmedelsstrategi. har alltså legat i framkant i de här frågorna . Det är helt riktigt att jag är helt enig om att vi måste ha ett starkare fokus på självförsörjningsfrågorna, både när det gäller självförsörjning med mat och självförsörjning och minskad sårbarhet i jordbruket. Så får vi mer inhemskt producerad fossil energi till jordbruket, och så blir jordbruket också bättre på att ta hand om gödselmedel och sådant som kan tillverkas i fossilfritt.