prot · H90990 · 2022-03-30 00:00:00 — Men det finns många som verkligen älskar sitt jobb, att arbeta med äldre människor, och vi måste se till att de stannar kvar och blir goda förebilder för ungdomar så att de vill söka sig dit. Det brukar bli mycket kritik när vi gör riktade satsningar, men vi tycker att det är bra och nödvändigt ibland att göra sådana så att vi ser att de kommer dit de behövs allra mest. Det var någon mer fråga jag hade tänkt svara på. När det gäller första ledets chefer delar jag verkligen ledamotens synpunkter, fru talman. Vi måste bli mycket bättre där och framför allt se till att de får tid för den enskilda medarbetaren men också för de äldre. Sedan tänker jag på alla anhöriga som ska hjälpa den som drabbas av demens. De har ofta svårt att veta vart de ska vända sig. Där kan vi förbättra. 107 (M): Egentligen skulle min kollega haft denna viktiga debatt, men är hemma och är förkyld. Det är tråkigt och synd. Glädjande och roligt är dock att det betänkande som jag nu i stället får förmånen att debattera innehåller inte mindre än fem förslag till tillkännagivanden och uppmaningar till regeringen. Det är fem förslag till tillkännagivanden som vi moderater har varit pådrivande för och som vi nu självfallet står bakom. Vi moderater står självfallet också bakom alla andra förslag som vi lagt fram för att utveckla äldreomsorgen och skapa bättre förutsättningar för äldre att leva goda och självständiga liv. Men, fru talman, för tids nöjer jag mig med att yrka bifall endast till reservation nummer 29, som handlar om att både förebygga och tidigt upptäcka ofrivillig ensamhet. Ensamhet var ett tema som återkom till på sin blogg. Det var så hon blev känd för oss alla. – 100-åringen som började blogga. Det gäller att inte gamla till sig, var ett av hennes uttryck. Hon skrev om livet, om vad hon gjorde, vad som hände, hur hon uppskattade att vara frisk och hur viktigt det var att maten både såg god ut och smakade bra. Hon skrev om hur tveksam hon var till att börja balansträna men hur roligt hon tyckte att det var när hon väl hade börjat. Och hon skrev som sagt om ensamhet. skrev hon: ”Ensamhet är hemskt tråkigt, jag vill hellre ha det lite roligt så länge jag lever. när Coronan har lugnat sig lite hoppas jag att mina vänner hälsar på igen. Det är jättetrist att ligga ensam och bara titta i taket.” Det här är ett försök till hyllning till och till livet. fick förmånen att vara frisk i hela kroppen, men kanske särskilt i knoppen. Hon hade börjat planera sitt 110-årskalas men nådde tyvärr inte dit utan gick bort , ung. Hon använde bloggen för att inspirera sin omgivning med sin livsgnista, sin kärlek till livet och sin vilja att berätta. Vi har alla mycket att lära av henne. Det är få förunnat att få leva ett så långt och friskt liv som fick. De flesta av oss drabbas av sjukdomar som påverkar innehållet i och begränsar längden på livet. För många är det kognitiva sjukdomar och kognitiv svikt som förkortar och begränsar livet. Att få en kognitiv sjukdom i hjärnan som leder till demens är inte en del av det naturliga åldrandet. Det är sjukdomar som drabbar hjärnan och delar av hjärnan som styr våra sinnen, vår kognition. Sinnena försvagas gradvis, och demens tar över. Demens betyder utan sinne. Det är sjukdomar som det tyvärr inte finns någon bot för. Det finns inga botande mediciner, enbart symtomlindrande. Och det är i allra högsta grad, som nämndes i replikskiftet , också de anhörigas sjukdomar. Anhöriga känner sig ofta utelämnande och ibland helt bortglömda. Vi moderater tycker att det behövs krafttag för att förbättra vården och omsorgen för personer med kognitiva sjukdomar. Dessa sjukdomar är ett av absolut största folkhälsoproblem. 20 000 svenskar drabbas . Jag är verkligen glad att en majoritet här i kammaren nu ställer sig bakom bland annat det förslag som vi i har lagt fram om att ta fram och genomföra en ny sammanhållen nationell strategi för kognitiva sjukdomar. Vi vill förstärka primärvårdens möjligheter att ställa tidiga diagnoser. Vi ser framför oss ett system med fast läkarkontakt och insatser inom ramen för ett vårdteam. Vi anser att det behöver inrättas en medicinsk specialitet som innefattar grundläggande aspekter av kognition och förvärvad kognitiv nedsättning. Vi ställer oss också förhoppningsfulla till forskningen och tror att den kommer att leverera effektiva och kanske rent av botande behandlingar. Innan vi har kommit så långt är det viktigt att ta vara på och förmedla det som vi kontinuerligt har lärt oss. Vi vill lyfta fram de förebyggande åtgärder som forskningen har identifierat för att ge individen bättre förutsättningar att förebygga kognitiva sjukdomar, för att öka möjligheten att leva ett långt och värdefullt liv, som gjorde. Låt mig nu kortfattat beröra de övriga fyra tillkännagivandena som vi moderater och en majoritet här i nu föreslår till regeringen. Ofrivillig ensamhet skapar ohälsa och utanförskap. Med en nationell strategi för att motverka ofrivillig ensamhet bland äldre vill vi ta ett samlat grepp för att ta vara på all den kunskap och alla de goda krafter som finns. Det handlar om att stärka livskvaliteten och att förebygga ohälsa. Att tillhöra ett sammanhang, göra sociala aktiviteter tillsammans med andra, ha människor runt omkring sig som bryr sig om en och att göra meningsfulla uppgifter stärker människors livskvalitet och bidrar till bättre hälsa. Inom sjukvården behöver både primärvården och slutenvården bli bättre på att utveckla sina verktyg för att fånga upp den ofrivilliga ensamheten. Detsamma gäller naturligtvis också kommunerna. Det är verkligen viktigt att se över vad olika aktörer kan göra. Och det är alldeles självklart för oss moderater att det offentliga behöver de ideella organisationerna, civilsamhället, för att kunna minska den ofrivilliga ensamheten. En form av brott som det talas alltför lite om är våld i nära relationer bland äldre. Forskning visar att fysiskt och psykiskt våld är relativt vanligt i hemmen och faktiskt också på äldreboenden. Många lider i det tysta. Kunskapen hos personalen är ofta begränsad, och i många fall saknas det handlingsplaner. Även för arbetsmiljön och för personalen kan detta våld vara en riskfaktor. Vi anser därför att kunskapen behöver öka om hur dessa brott kan förebyggas och hanteras inom vård och omsorg. Därför vill vi ge regeringen i uppdrag att se över hur det förebyggande arbetet mot våld i nära relationer bland äldre kan stärkas. Fall och fallskador är den i särklass vanligaste skadeorsaken till inläggningar på sjukhus. faller cirka 70 000 personer så illa att de behöver läggas in på sjukhus för vård. 50 000 av dem som faller är eller äldre. Och de samhällsekonomiska kostnaderna för fallolyckorna uppgår enligt MSB, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, till hisnande 22 miljarder . Det är alltså mer än vad kostnaderna är för trafikolyckor. Andelen fallskador är störst i åldersgruppen och vanligare bland kvinnor än män. Vi känner till många av orsakerna, och det finns mycket evidens. föreslår därför att regeringen ska ge i uppdrag till att, utifrån all den evidens som finns om balansträning och styrketräning samt deras hälsoeffekter för just seniorer, utveckla nationella riktlinjer gällande träning för seniorer. Maten och måltidens betydelse känner vi alla också till. Den är central i våra liv. Vi väljer mat utifrån årstid och högtid – smaken, doften och gemenskapen. skrev, som sagt, om maten. Mat ska smaka gott, och den ska se aptitlig ut. känner vi alla till att alldeles för många seniorer lider av allvarlig undernäring. Det finns flera anledningar till att det kan gå så långt. Här behöver det därför tas krafttag. Undernäring bland seniorer är, som sagt, ett välkänt problem som drabbar på tok för många personer, och det är ett problem som kommer att öka om vi inte agerar. Därför vill vi ge regeringen i uppdrag att ge lämplig myndighet i uppdrag att ta fram underlag för en nollvision när det gäller undernäring bland äldre. Att förebygga undernäring är livsviktigt. 108 PER RAMHORN (SD): Vi kan nog alla vara eniga om att de äldre förtjänar den bästa vården och omsorgen på sin ålders höst. Vi får aldrig glömma bort att de har slitit och jobbat hårt för att bygga upp vårt välfärdssystem. Och det minsta vi kan göra för att hedra detta är att se till att dessa saker också fungerar på bästa tänkbara sätt. Ett lands viktigaste uppgift är att säkerställa god välfärd och att ta hand om sina medborgare. Här har vi brustit. Coronapandemin har blottat stora svagheter och brister i svensk äldreomsorg. konstaterar att strategin att skydda de äldre har misslyckats. Dem som vi skulle skydda främst svek vi mest. Det allvarliga är att detta var välkända strukturella brister. Dessa brister gjorde att äldreomsorgen stod helt oförberedd och illa att hantera en pandemi. Samhällsförändringarna i kombination med en alltför svag äldrepolitik har resulterat i en allt annat än en trygg och värdig omsorg för de äldre. Det som måste hända nu är att måste ställa om och skapa ett samhälle där alla kan åldras i trygghet och med värdighet. Utskottet föreslår fem tillkännagivanden till regeringen som rör bland annat en demensstrategi, ofrivillig ensamhet, våld i nära relationer bland äldre, fallprevention och undernäring. Alla dessa områden är viktiga och en pusselbit av många för att säkerställa en god vård och omsorg. Ett tillkännagivande handlar om ofrivillig ensamhet. Det är en fråga som har aktualiserats väldigt mycket med tanke på den isolering som många äldre har tvingats förhålla sig till under pandemin. Förutom besöksförbudet upphörde också gemensamma aktiviteter på boenden. Vi vet att ofrivillig ensamhet kan leda till både fysisk och psykisk ohälsa. Detta är ett problem för många äldre , oavsett om de bor i ett kommunalt boende eller i ett eget boende. Det har förvisso gjorts vissa satsningar för att motverka detta. Men vi menar att det behövs fler konkreta åtgärder, och därför uppmanas nu regeringen att ge lämplig myndighet i uppdrag att ta fram ett förslag till en nationell strategi för att motverka ofrivillig ensamhet bland äldre. Äldre som besväras av ensamhet känner sig oftast sjukare och tröttare och äter fler mediciner, vilket leder till ett ökat vårdbehov. Enligt Hjärt-Lungfonden innebär ensamhet en kronisk stress som kan ge fysiska uttryck som att matlusten minskar och kan leda till undernäring. Och just undernäring är ett vanligt problem framför allt bland äldre. Vi menar att det bör vara en självklarhet att man även får avnjuta välsmakande och näringsrik mat. Vi vet nämligen att matens kvalitet och tillagningssätt har stor betydelse för de äldres välbefinnande och hälsa. Även om vi ser positivt på det stöd som har tagits fram av och anser vi att det behövs fler åtgärder för att motverka undernäring bland äldre. Därför ställer vi oss också bakom det förslag till tillkännagivande som innebär att regeringen bör ge lämplig myndighet i uppdrag att ta fram ett underlag för en nollvision när det gäller undernäring bland äldre. beklagar jag att det inte finns en majoritet för att besluta om att nattfastan inte bör överskrida . Vi menar att det inte får gå mellan måltiderna, och det kan bli ett problem under exempelvis nattfastan. De äldre behöver inte sällan gå till sängs tidigt för att personalen ska hinna med att lägga alla innan nattpersonalen tar vid. Därför kan det bli många timmar mellan måltiderna. Människor i blir allt äldre. Och det är positivt att livslängden ökar. är det upp till oss att ge verktyg för att människor ska kunna leva hela livet. Redan i motioner lyfte vi fram frågan om fallolyckor och förebyggande åtgärder. Och finns det en majoritet för ytterligare ett förslag till tillkännagivande kring förebyggande arbete, uppföljning och utvärdering. Nya metoder och åtgärder bör övervägas, och det förebyggande arbetet måste stärkas. Fallolyckor är också förknippade med det som jag har pratat om – mat, måltider och nattfasta. Därför har dessa frågor stor betydelse för att minska risken för fallolyckor. som allt fler blir äldre måste vi säkerställa att allt fler håller sig någorlunda friska och pigga, annars kommer vi att få stora svårigheter att upprätthålla en god vård och omsorg framöver. : De frågor som vi diskuterar här är otroligt viktiga, och det är bra att vi nu får igenom en del tillkännagivanden. Men vi kommer att behöva göra mer, och det behövs ett fokus på riktigt på dessa frågor. Därför menar vi att behöver en renodlad äldreminister som lägger all sin vakna tid på att jobba med dessa frågor och som kan ta ett brett omtag om äldrepolitiken i , så att det som hände i början av pandemin aldrig mer ska behöva hända igen. Jag yrkar bifall till reservation 38. 109 (C): debatterar vi frågor som rör äldre, och glädjande nog kan vi konstatera att utskottet har hittat fram till en majoritet för inte mindre än fem tillkännagivanden. Det är fem tillkännagivanden som har varit med och ställt sig bakom och som handlar om frågor som vi har drivit på olika sätt under hela mandatperioden. De handlar om demens, ofrivillig ensamhet, våld i nära relationer, fallprevention och undernäring. Samtliga fem är väldigt viktiga för arbetet med att stärka äldres hälsa och förskjuta inträdet till vård och omsorg men också för arbetet med att stärka de anhöriga. har en åldrande befolkning där fler och fler når en allt högre ålder. Att vi har en befolkning som blir allt äldre är ett kvitto på att vi har kommit långt i inom såväl hälsa, vård och omsorg som forskning. Det är också ett kvitto på att vår livsstil, vårt samhälle och våra arbeten är ganska sunda. Men en åldrande befolkning innebär även utmaningar. Det ställer nya krav på allt från vård och omsorg till bostäder – utmaningar som vi måste ta till oss och lösa för att våra äldre ska kunna åldras med livsglädje och trygghet. som vice ordförande i kommunstyrelsen i tog vi fram en strategi som heter Det goda åldrandet. Under arbetet med denna strategi satt jag med vid åtskilliga intervjuer med våra äldre kommunmedborgare för att prata om vad begreppet ”det goda åldrandet” betyder för just dem. I mina minnesanteckningar från dessa intervjuer skrev jag: Äldre är vana vid att vara aktiva, självständiga, sociala, rörliga och delaktiga i samhället. De orosmoln som våra äldre ser inför ligger främst i ensamhet, förlorad egenmakt och minskad självständighet. Många oroar sig också över att inte kunna få den hjälp de behöver. För att vi ska kunna avvärja dessa farhågor och möta nya förväntningar och behov behöver vi verkligen ta nya grepp och våga stärka våra verksamheter som riktar sig mot äldre. Minnesanteckningarna från någonstans 2014 eller 2015 stämmer väldigt väl än . Jag tror att orosmolnen ser ungefär likadana ut, och fortfarande behöver vi våga ta nya grepp och satsa på vår äldreomsorg på olika sätt. Tyvärr saknar jag de djärva greppen i det betänkande vi debatterar . Visst flyttar vi fram våra positioner på ett par områden, men de verkliga förändringar vi så väl hade behövt lyser faktiskt med sin frånvaro. Vi hade behövt stärka den medicinska kompetensen och läkarnärvaron i äldreomsorgen och hemsjukvården. Vi hade behövt ställa skarpa lagkrav på samordning och samarbete mellan kommun och region för att säkra tillgången på just läkare. Likaså hade vi behövt fatta beslut om att stärka det förebyggande arbetet genom att säga ja till förslag om ett äldrehälsovårdsprogram som hade skapat en helhet och jämlikhet för våra äldre i hela landet. Vi har samma intentioner och samma mål, men vi vågar inte riktigt ta det där steget att faktiskt skapa helheten. De frågor vi debatterar skulle man kunna dela upp i två kategorier: de förebyggande och hälsofrämjande insatserna och det som mer handlar om organisatoriska frågor för äldreomsorgen eller den kommunala hälso- och sjukvården. Det som gäller för båda kategorierna, liksom för politik och förslag, är dock att det utgår från den äldre och hur vi kan göra för att möta de behov som våra äldre upplever. Till skillnad från exempelvis vänsterkanten, som gärna vill begränsa våra äldres valfrihet och frihet, vill vi flytta besluten närmare de äldre och ge dem mer makt över allt från den egna hälsan till vilken hemtjänst eller vårdcentral de vill ha. Genom att ge mer makt åt våra äldre lägger vi grunden för det goda åldrandet. Men – och här kommer ett stort men – ska du som äldre kunna bibehålla makten över ditt liv måste samhället skapa förutsättningar för det. Vi måste göra mer kring det förebyggande arbetet och mer för att stärka äldreomsorgen. I finns unika system för hälsovård i form av exempelvis barnhälsovård, skolhälsovård och företagshälsovård. Genom detta förebyggande arbete är vår mödradödlighet och spädbarnsdödlighet bland de lägsta i världen. Kunskapen finns även om hur vi ska skapa en god hälsa och främja den hos äldre, men det är ett område där det saknas nationell samordning. Det finns flera exempel på lokala program där man med ganska låga kostnader har nått goda resultat för att nyttja samhällets gemensamma resurser på bästa sätt. Därför har lagt fram ett förslag om ett nationellt äldrehälsovårdsprogram med förebyggande arbete för äldre. Det kan exempelvis handla om information om matvanor, motion och stöd för att förebygga fallskador. Ett systematiskt förebyggande arbete gagnar den enskilda individen i form av ökad livskvalitet och hälsa och kan ge väldigt stora samhällsvinster. Äldrehälsovårdsprogrammet skulle också, precis som barnhälsovårdsprogrammet, innehålla ett allmänt vaccinationsprogram. Hade vi vågat gå fram med ett beslut om ett äldrehälsovårdsprogram hade vi lagt grunden för ett tryggt åldrande där vi hade kunnat fånga upp ohälsa på ett tidigt stadium och ge våra äldre makten över den egna hälsan. Pandemin har verkligen satt fingret på brister i äldreomsorgen som vi måste ta på största allvar. Det är uppenbart att vi behöver ha en starkare organisation och ett större fokus på kvalitet och medicinskt innehåll. Att äldre i hälso- och sjukvård nekas syrgas, nekas läkarkontakt och nekas brytpunktssamtal eller att anhöriga inte får vara med under de sista timmarna i livet är inget vi kan acceptera. Här måste vi klara av att organisera oss bättre. En pandemi kan inte och får inte skapa sådana konsekvenser som den faktiskt gjorde. Det räcker inte längre att dutta lite här och lappa lite där. Det vi måste göra är att satsa på den nära vården, vilket innebär att vi flyttar fokus från sjukhus till primärvård och äldreomsorg. Där ser vi till att varje äldre har en fast läkare som ska fungera som spindeln i nätet, och vi ser till att sjuksköterskor och vårdpersonal som arbetar i äldreomsorgen får det läkarstöd de faktiskt behöver för att kunna ge mer avancerad sjukvård i hemmet. var jag på besök på hälsocentralen i . och hälsocentralen med i spetsen är verkligen ett föredöme på så många sätt. Här finns verkligen den nära vården på riktigt. Här sätter man den äldre i centrum och organiserar sig kring honom eller henne. Hemsjukvårdens sjuksköterskor kan alltid få tag på patientens läkare, vilket har resulterat i färre inläggningar, mer avancerad vård i hemmet och nöjdare äldre. Äldre slipper åka ambulans fram och tillbaka till sjukhuset för att få vård eftersom den vården kan ges i hemmet. Man har också utvecklat hemmonitorering av olika hjärtsjukdomar, till exempel för hjärtsviktspatienterna. Den äldre väger sig själv hemma. Resultatet av vägningen kommer till läkaren, och sedan justeras medicineringen efter det. Den primärvård som finns i och det samarbete som finns mellan kommunens hälso- och sjukvård borde finnas i hela landet. Man är verkligen ett föredöme. Just samarbetet mellan primärvården, den äldres fasta läkare och äldreomsorgen är en nyckel för att vi ska kunna komma framåt. Ska vi kunna skapa en trygg hälso- och sjukvård i hemmet där vårdpersonalen kan utföra mer avancerad sjukvård måste detta samarbete fungera; det är liksom A och O. Varför ska en äldre som ofta bara vill vara hemma och få vård där – och som mår bra av att vårdas i hemmet – behöva åka in till sjukhuset för att exempelvis få dropp eller antibiotika intravenöst när man precis lika tryggt och säkert kan göra det i hemmet? fungerar det tyvärr inte så i hela landet, och beror det på en bristande tillgång på läkare. Ska vi sjuksköterskor kunna utföra den typen av medicinska insatser måste vi ha tillgång till just läkare. Därför har föreslagit en lagändring som säkerställer att alla kommuner har en förpliktande samverkansöverenskommelse med regionen om hur personer som bor i särskilt boende eller får hemsjukvård ska få tillgång till läkarvård och medicinsk behandling. En annan del av äldreomsorgen som är väldigt viktig och som har varit uppe tidigare i debatten är ledarskapet och kontinuiteten i den kommunala hälso- och sjukvården. vill se tydligare riktlinjer kring hur många anställda man ska ha under sig som ledare eller chef. Vi vill också se en ledarskapsutbildning som ledare inom välfärdssektorn och den kommunala hälso- och sjukvården ska kunna gå för att vi ska kunna få en bättre arbetsmiljö och ett tydligare ledarskap i hälso- och sjukvård. Den sista delen jag skulle vilja ta upp handlar om kontinuiteten och vikten av att ha en kontinuitet som är till den äldres favör. Kontinuitet mäter man där man tittar på hur många personal som då kommer hem till patienten. Det duger inte att vi har en variation mellan 7 och 24. Det är ett tecken på att lägstanivån inom äldreomsorgen faktiskt måste upp. vill se en kraftig satsning på just kontinuiteten och införa ett kontinuitetsmål på max 10 olika personer . Jag står naturligtvis bakom samtliga förslag och yrkanden, men för att vinna tid yrkar jag bifall bara till vår reservation som handlar om ledarskap, nämligen reservation nummer 15. 110 (V): Mycket gott har redan sagts från den här talarstolen. Jag hoppas att de till försvaret som vi alla har ställt oss bakom inte går ut över den här frågan. Så vill jag inleda. Vi har av år påpekat risken med nedmonteringen och fragmentiseringen av den svenska välfärden. är vi inte ensamma om att kunna konstatera att coronapandemin tydligt synliggjorde vilka brister detta har lett till specifikt inom äldreomsorgen. Det var ingen slump att det blev som det blev inom äldreomsorgen under covid-19, fru talman. Nedskärningar och privatiseringar har lett till kraftigt underdimensionerad vård och omsorg. En utbyggd, välfungerande äldreomsorg är även en förutsättning för att kvinnor ska kunna delta fullt ut på arbetsmarknaden och inte behöva ta hand om sina anhöriga, tappa pensionspoäng och så vidare. Att det är ganska vanligt kan vi se i olika undersökningar, fru talman. Äldreomsorgen måste gå att lita på, inte sant? Det gäller främst för dem som behöver stödet, vården och omsorgen, för personalen som ska ha goda arbetsförhållanden och inte minst för de anhöriga. Jag tänker prata lite om valfrihetens konsekvenser. Det är jättebra med valfrihet; jag har absolut ingenting emot det. Men trygg äldreomsorg är ingenting jag tänker på när jag ser att vårdföretaget polisanmäldes av kommun efter misstanke om omfattande mygel inom . avslutade kommunen , som är en stor kommun, kontraktet med omedelbar verkan. måste 500 äldre skaffa ny hemtjänst, och 200 anställda riskerar att bli av med jobbet. Det är helt oförsvarligt, tycker jag. fick samma bolag 130 miljoner i statligt stöd för att täcka kostnader för skyddsutrustning, kohortvård och lönekostnader på grund av hög sjukfrånvaro. Då tänker jag lyfta Sabbatsbergsbyn, som också medierna har granskat relativt noga. Man sa till de anhöriga att man hade kohortvård, och det stod också på deras hemsida. Men man hade ingen kohortvård. Det blev en trist historia, om man säger så. har bonusar delats ut till cheferna – 5 miljoner. Andra anställda inom äldreomsorgen, bland annat inom , fick ett engångsbelopp på för att man hade slitit så pass mycket. Men i det här bolaget fick de anställda .