prot · H909131 · 2022-06-15 00:00:00 — Bilden som ges är att man ska försöka få in barn med olika bakgrunder men även baserat på utländsk härkomst och liknande. Det blir ganska hårresande. Men det är väl ändå upp till Socialdemokraterna själva att definiera exakt hur de ser på det. Men jag tycker att det är ett problem, eftersom det primärt tar bort möjligheten för föräldrar och elever att själva välja den skola som passar dem bäst. Det måste ändå vara utgångspunkten. När vi kommer in på köfrågan – det är ändå den som har varit uppe till diskussion – har vi konstaterat att det finns problem, men inte med kösystemet som sådant. Om det ska vara ett fritt val måste man kunna göra ett val, och om det finns många sökande till en viss enhet hamnar man i kö. Vi är absolut villiga att diskutera den exakta utformningen, men det har regeringen inte varit villig att göra. Som jag sa konstaterade vi för sedan att det finns fem partier i oppositionen som gärna tar den diskussionen, men det har de inte varit villiga att göra. Jag tycker för övrigt att är ett bra exempel. Jag minns att vi var i och har till och med för mig att jag och var där tillsammans – rätta mig om jag har fel. Skolfrågan är inte en valfråga där, utan man har enats om en riktning framåt. Vi efterlyser samma väg här i . Det är klart att det finns kritik. Vi har inte varit med om att ta fram det system som finns . Vi har inte varit med om att höja ersättningen från . Det var Socialdemokraterna som gjorde det. Problemet nu gäller det ersättningssystem som man beslutade om 1997, tror jag att det var, och som har funnits i ungefär . Det är den verkligheten som skolorna har anpassat sig till. När man då föreslår att ändra exempelvis det kommer det att slå hårt mot enskilda skolor. Det är precis därför jag säger att det här kräver ett mycket bredare omtag och en bredare diskussion där samtliga partier är med och diskuterar hur vi vill ta oss framåt och gå vidare. Det ska inte bli något vi käbblar om i en valrörelse. Jag tycker att frågan förtjänar mer än så. 73 (S) replik: Jag har suttit i , och den här frågan har funnits på bordet . Den här frågan är ingenting som har kommit just i den här valrörelsen, även om såklart de fem borgerliga partierna vill låta påskina att det är så, att det är just nu som förslagit har kommit fram. Det var ändå under förra mandatperioden som tillsattes. vill gärna skälla på kommunaliseringen men inte så mycket på friskolesystemet. Det bara glider undan; det är inte alls lika allvarligt för vad som händer i skolan . Däremot är kommunaliseringen mycket allvarlig. tillsattes på grund av den starka kritik som har funnits mot vårt skolsystem där likvärdigheten minskar, segregationen ökar och barn inte längre möts i skolan. Frågan cirkulerar runt. Inget av de fem borgerliga partierna vill över huvud taget prata om att det finns en utmaning i att barn med goda förutsättningar går på vissa skolor där de bästa lärarna finns, medan barn med lite svårare förutsättningar går på andra skolor. Hur vill och hans parti att de ska mötas? Kanske och hans parti inte vill att de ska mötas utan att det ska vara ett parallellskolesystem även i fortsättningen? Det var det som fanns innan enhetsskolan infördes. Är det vad säger? Han har aldrig några förslag på hur detta ska lösas. I alla fall har jag inte hört några förslag från talarstolen. 74 (SD) replik: Jag tycker att vi presenterar förslag varje gång. Kommunaliseringen är ett av de viktiga förslagen. Socialdemokraterna påstår att segregationen, sjunkande kunskapsresultat, utanförskap och liknande skulle bero på marknadsskolan. Ja, möjligtvis på marginalen. Det har alltid funnits en boendesegregation i . Även när jag gick i skolan var skolan segregerad. Man gick i skolan där man bodde. Höghusområdet eller villaområdet – det var segregation. Men var inte lika splittrat då som det är . Sedan kom massinvandringen. Där har alla partier en skuld, inte minst Socialdemokraterna. Och invandringen har spätt på boendesegregationen. Det innebär att i vissa områden bor det i stort sett inga svenskar alls. Skulle man ta bort friskolesystemet helt och hållet, det vill säga ta bort möjligheten att välja skola, kommer boendesegregationen att finnas kvar. säger jag inte att man vill det, utan jag säger att det är där segregationen finns. Den så kallade marknadsskolan påverkar inte att samhället är segregerat och svårt splittrat. Det är precis tvärtom. Har man en annan bakgrund i en förort finns faktiskt en möjlighet att välja en skola någon annanstans. Det gör att man snarare kan minska segregationen. Segregationen beror på invandringen och kommunaliseringen. I kommunaliseringen finns också problemet med att skolor har tvingats – ibland medvetet, ibland omedvetet – fungera som budgetregulatorer. Vi ser det på den otroligt stora skillnad som finns i skolpengens storlek från en kommun till en annan. Där finns hela grundproblemet. Vi vill återförstatliga skolan. Det är ett förslag. Vi tror att det blir mer rättvist så. Det större problemet kopplat till boendesegregation och segregation på grund av invandring löser vi inte i skolan. Det är därför vi säger att barnen inte ska vara integrationsverktyg. Det är en betydligt vidare fråga som behöver lyftas upp på ett bredare samhällsplan, men det går inte att skylla problemen på att det finns en friskola och möjligheten att välja en annan skola som passar barnen bäst. Det är inte sant. 75 (V): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nummer 2. All forskning indikerar att betydelsen av elevers sociala bakgrund och klasstillhörighet har en allt större påverkan på hur skolgången blir. Det segregerande skolsystemet har bidragit till att elever vars föräldrar har större studievana samlas i skolor där det finns många andra studiemotiverade elever med liknande bakgrund. Föräldrars utbildningsbakgrund spelar en allt större roll för hur väl barnen utvecklas under sin skolgång och är nu den största faktorn för hur det går för elever i den svenska skolan. Konsekvenserna av detta är ett alltmer segregerat skolsystem. Enligt 1 kap. 9 § skollagen ska utbildningen inom skolväsendet vara likvärdig inom varje skolform och inom fritidshemmet oavsett var i landet den anordnas. En likvärdig skola betyder att alla elever ska ha likvärdig tillgång till utbildning, lika kvalitet på utbildningen och att skolan ska kompensera för åtminstone delar av elevernas förutsättningar. Med andra ord ska alla elever ges möjlighet till goda studieresultat oavsett bakgrund och vilken skola de går i. Men enligt flera rapporter som bland annat har släppt har kunskapsskillnaderna mellan de svenska skolorna ökat drastiskt. I rapporten som släpptes 2016 pekade man på att skolvalssystemet var en av de största bidragande orsakerna till detta. påpekade utbildningschef att skolvalssystemet är en av faktorerna bakom försämringen av svensk skola. Marknadsskolan i sin helhet är ett stort problem. Även utvärdering, IFAU, har konstaterat att skillnaderna mellan resultaten på olika skolor ökar och att detta till stor del beror på att eleverna sorteras i det svenska skolsystemet. Den svenska skolan är inte i kris, men det är den svenska skolpolitiken. Skolpolitiken måste ha alla elevers rätt till likvärdig och högkvalitativ kunskap som tydlig utgångspunkt, inte bara på papperet utan också i praktiken. Men dagens system leder åt fel håll. Att skolan ska vara en plats där elever med olika bakgrund och erfarenheter kan mötas blir alltmer avlägset. anser att barn oavsett bostadsort, klassbakgrund och etnisk bakgrund ska garanteras en bra skola i stället för dagens segregerande skolsystem. För att skolvalets negativa effekter ska upphöra måste bland annat de antagningsregler som gäller för de fristående skolorna förändras. Framför allt är det den flitigt använda möjligheten att använda sig av kösystem som antagningskriterium som har stora segregerande effekter. Den måste avskaffas. I många fall kan kötid krävas för antagning, något som är till fördel för elever som kommer från studievana och socioekonomiskt starkare hem. Elever födda i får dessutom en fördel gentemot utlandsfödda elever. Trots konstaterande av kösystemets negativa effekter vill alltså en majoritet av partier bestående av högern och brunhögern fortsätta med detta system. ställer sig bakom regeringens proposition, som har tagits fram av noga utredande och kompromissande. När experimentet med vinstdrivande privatskolor sattes igång framhävdes de små skolorna, de som drevs av eldsjälar genom kooperativ och stiftelser. Vi har inget emot dessa skolor. Redan då varnade för att avregleringarna i stället skulle leda till vinstintresse för storföretag. Det är något som missgynnar såväl kommunala skolor som de icke vinstdrivande friskolorna. Alla partier måste ta till sig av den kritik som lärare, skolledare, forskare och internationella organ har framfört gällande framväxten av den svenska skolmarknaden. En förutsättning för ett riktigt bra skolsystem är att kvaliteten och behoven alltid ska komma i första rummet, inte möjligheten att berika sig på verksamheten. I ett marknadssystem är detta omöjligt. I skolan ska det finnas personal så att varje barn får det stöd hen behöver, något som inte får prioriteras ned för att ägare till skolkoncerner ska få större bankkonton i skatteparadis. För att nå dit måste skolan avkommersialiseras och skolan befrias från marknadslogiken, vilket också en majoritet av svenska folket anser. Faktum är dock att enbart ett beslut om ett så kallat vinstförbud inte löser dagens problem. Skolkoncernerna kan enkelt föra över pengar till andra bolag inom koncernen. De kan även föra över stora belopp till närstående bolag utanför koncernen genom att fakturera för diverse tjänster, vilket vi ser . Därför är det helt rätt att ta ett steg åt det håll som regeringen har presenterat och att slopa kötiden. Vi befinner oss i ett mycket allvarligt läge när det gäller svensk skolpolitik. Trots alla fakta som ligger på bordet fortsätter högern och brunhögern att försvara marknadsskolan med all kraft. Många brukar fråga mig hur det kan vara så här. Svaret hittar man nog bland annat på listan över dessa skolkoncerners och ägare och aktieinnehavare och dessa skolfastigheters ägare. När en rad politiska representanter från en majoritet av partier har ekonomiska intressen i dessa bolag är det kanske inte så konstigt att vartenda förslag blockeras , och i den svenska . kanske vissa uppfattar det som att jag kallar det här systemet korruption. Nej, fru talman. Det skulle i och för sig kallas det i vilket annat land som helst, men jag gör inte det . Lagen är nämligen utformad på ett sätt som gör att det snarare bör kallas laglig korruption. Detta är ännu en anledning till att kötiderna bör slopas och den demokratiska kontrollen över skolan tas tillbaka från marknaden till folket i vårt land. 76 (KD): har stått upp för elevers och föräldrars rätt att välja mellan kommunala skolor och fristående skolor sedan vårt parti bildades på det radikala 60-talet. Det bildades som en motkraft, bland annat för att stoppa planerna på att skriva in marxismen i den svenska läroplanen. Värnandet av familjen och de fria skolorna har också alltid varit ett utmärkande drag för kristdemokratin i . Vi tänker fortsätta att stå upp för elevers och föräldrars rätt att välja skola, oavsett om de väljer en fristående eller en skola. Vi tror nämligen på människors fria vilja och förmåga att ta ansvar och på att beslut ska fattas så nära människor som möjligt. Föräldrar ska därför även fortsatt ha möjlighet att själva påverka vilken skola de vill ge sina barn. I propositionen om ett mer likvärdigt skolval föreslår regeringen flera förändringar som rör skolvalet och landets friskolor. Förslagen sägs syfta till ökad likvärdighet, men som så ofta fokuserar Socialdemokraterna och regeringen för mycket på elevers bakgrund och för lite på människors möjlighet att påverka sin situation. Regeringen vill för det första helt avskaffa möjligheten för föräldrar att köa till den friskola som de bedömer kan erbjuda den bästa utbildningen för deras barn. För det andra vill regeringen göra allsidig social sammansättning till det övergripande målet när barn ska antas till en skola. För att nå det målet är man beredd att införa nya oförutsägbara och orättvisa urvalsgrunder som skollotterier och ett kvoterat skolval baserat på barnens postadress. Utöver detta föreslår regeringen att regeringen själv ska få reglera hur huvudmännens arbete för att nå denna allsidiga sociala sammansättning ska bedrivas. förväntas alltså lämna carte till regeringen i en så viktig fråga som skolvalet, vilket är minst sagt anmärkningsvärt. Det är förstås svårt för oss att överblicka de praktiska konsekvenserna för elever och föräldrar om regeringen här skulle få de befogenheterna. Men med tanke på tonläget från regeringen och den retorik som skolministern använder sig av när det gäller skolvalet och friskolorna finns det risk att konsekvenserna för elevers och föräldrars rätt att välja skola blir långtgående. Skolministern har varit mycket tydlig med att skolorna inte ska få tillämpa de föreslagna urvalsgrunderna fritt utan att man måste använda de urvalsgrunder som förväntas leda till en allsidig social sammansättning. Det kommer att leda till att skollotterier och kvotering i form av geografiskt baserat urval i princip alltid behöver användas eftersom de urvalsgrunderna kan förväntas öka den etniska, socioekonomiska och kulturella mångfalden på skolorna jämfört med exempelvis närhetsprincipen och syskonförtur. Det blir ett hårt slag mot alla de föräldrar som sliter med att få ihop familjepusslet med hämtning och lämning på skola och förskola. Med regeringens politik kommer fler föräldrar att se hur avgör vilken skola deras barn får gå på. Fler kommer att få se hur inkvoterade elever från andra stadsdelar bussas från ena sidan av stan till den andra eftersom de har getts förtur medan de egna barnen i stället får längre väg till skolan eftersom de har nekats plats på samma skola som kompisarna i det egna bostadsområdet. Jag är övertygad om att den sortens skolvalssystem inte kommer att lösa segregationen eller förbättra kunskapsresultaten. Det skapar inte heller förutsättningar för sammanhållning eller gemenskap på skolorna. Tvärtom finns det risk att det leder till nya motsättningar och mer segregation på skolorna, vilket exempel visar på där man prövat den här sortens kvotering och bussning av elever. Vi kristdemokrater står upp för elevers och föräldrars rätt att välja skola utan kvoterade skolplatser eller skollotterier. Vi säger nej till slopade köer. Vi gör det därför att regeringens förslag minskar människors möjligheter att påverka elevers möjligheter till antagning vid en viss skola och för att vi anser att det är principiellt fel att barn från vissa typer av bostadsområden ska få förtur därför att deras föräldrar har en viss typ av socioekonomisk bakgrund. Ett av Socialdemokraternas mantran i skoldebatten är att föräldrar som aktivt väljer att ställa sina barn i kö till en friskola ”paxar” platser. Men föräldrar som gör ett aktivt val paxar inte platser. De gör ett aktivt val för sina barn. Fler föräldrar borde göra ett sådant aktivt skolval. Det påstås också att de borgerliga partierna saknar förslag för att öka likvärdigheten i svensk skola och i skolvalssystemet. Inget kan vara mer fel. I stället för att låta elevernas bakgrund styra skolplaceringen vill vi stärka likvärdigheten genom att införa ett aktivt skolval för alla och genom att senarelägga tidpunkten för skolvalet så att informationen om den valfrihet som finns kan nå ut till alla inom kommunen innan det är dags att välja. Vår ambition är att fler föräldrar ska göra ett aktivt och informerat val av skola för sina barn. Det är viktigt eftersom engagerade föräldrar är något som tenderar att förbättra de svenska kunskapsresultaten. En annan viktig sak som vi föreslår från sida är en kommunalt samordnad antagning där alla huvudmän har full insyn i skolvalssystemet. Detta för att en gång för alla säkerställa att det är eleverna som väljer skola och inte skolorna som väljer elever. Vi yrkar därför bifall till reservation 5. Avslutningsvis, fru talman, vill jag än en gång påminna om att det är tack vare det fria skolvalet och landets friskolor som vi föräldrar har möjlighet att välja skola för våra barn. Vi är inte längre maktlösa i välfärdsstaten. Tack vare skolvalet har fler barn fått möjlighet att gå i en skola där de inte längre känner att de hålls tillbaka eller lämnas efter. Vänsteralternativet till detta är att makten över skolvalet på olika sätt tas ifrån elever och föräldrar och flyttas tillbaka till kommunala eller statliga skolbyråkrater som genom kvotering eller skollotterier ska styra antagningen utifrån var barnen kommer ifrån eller vad deras föräldrar tjänar. vill inte ha ett sådant , men det är tyvärr vad som väntar om Socialdemokraterna och vänstern vinner valet . Därför behöver vi en ny regering, och därför bör man också rösta för ett maktskifte. 77 (MP): Som förälder har jag en färsk erfarenhet av att välja skola. Jag bor i minsta kommun i en region med många kommuner som ligger nära varandra. Så komplicerat det var! Så många olika system det är att hålla koll på och kolla upp om man verkligen vill sätta sig in i vilken skola som är bäst och säkerställa att man faktiskt har möjlighet att välja en viss skola. När dagen för skolvalet kom insåg jag att datumet för att ha den där chansen att välja vilken skola som helst i närområdet hade passerat för länge sedan. Min son som är född näst hade faktiskt ingen chans ens från första början. Systemet är nämligen riggat så att den som snabbast ställer sitt barn i kö har flest skolor att välja på. Är man född näst har några skolor redan fallit bort. Ännu svårare blir det om du inte vet var du ska bo när ditt första barn börjar skolan. Då är ännu fler skolor fullpaxade. Detsamma om du bara inte hade koll på att det var så här systemet såg ut. Som förälder vill jag att det ska vara enkelt att välja skola och att man bara ska kunna gå in i ett digitalt system där alla skolor finns. Man ska inte behöva kontakta varje huvudman för sig. Som förälder tycker jag också att det är viktigt att det är rättvist. Och självklart vill jag ju välja en bra skola till mitt barn. Som miljöpartistisk riksdagsledamot tycker jag att det är helt sjukt att föräldrar behöver ställas inför valet att välja en bra eller mindre bra skola till sitt barn. Ingen förälder ska behöva bära den bördan, den oron, att det val du gjorde var fel och att ditt barn därför fick en dålig skolgång. Men så är grunden i marknadslogiken – bra och dåliga skolor. Den tanken fanns inte ens när vi mötte våra kollegor i . Vad menar du? frågade de när de svenska frågade vad de gör med dåliga skolor. Den frågan var obegriplig. Vadå dåliga skolor? Men där är vi i . I ska de dåliga skolorna stängas. Vi i vill inte att de ska uppstå från första början. Vi i och jag som företrädare i utbildningsutskottet vill också att vi har ett skolval som är fritt och rättvist för alla, där alla har samma chans att önska och få det önskemålet tillgodosett. Det finns trots allt olika typer av skolor att välja mellan: större och mindre, nära eller lite längre bort, kanske nära den ena eller andra föräldern eller nära en fritidssysselsättning. Vi vill att det ska kunna finnas idéburna friskolor, och de ska också gå att välja fritt och rättvist. Hur får man ett fritt och rättvist skolval? Det där med att kön öppnar och så får man se vilka som hinner födas tidigt och sent är inte så rättvist. Vi tycker inte heller att det är rättvist att den med snabbast internet vinner. Vi tycker att det är rättvist att man har lika möjligheter. Vi tycker också att det är bra att man har syskonförtur. Jag förstår faktiskt inte varför högern röstar nej till det. Det är klart att det finns en viss orättvisa i att någon har ett syskon. Men är det någon som har testat livspusslet med att skjutsa barn till olika ställen så förstår ni. Jag har en bekant som är ensam sedan barnens andra förälder dog i cancer. Hon fick inte syskonförtur till sina barn. Hon fick slåss för det för att slippa missa varannan skolavslutning. Det här lagförslaget hade gjort det självklart att barnen fick gå på samma plats. Det tycker vi ändå är bra och rätt. Vi tycker också att det är bra att närhet spelar roll, för det är klart att man vill ha sina barn på en skola som ligger nära. Det är också bra att man kan hålla ihop klasser när man byter mellan stadier. Det finns ju skolor som bara har till exempel låg- och mellanstadium. Om man har ett verksamhetsmässigt samband och säger att mellanstadieklasserna från den skolan och den skolan hör ihop i den här högstadieskolan, då tror jag att vi skulle få det riktigt bra. Vi tror att föräldrar skulle tycka om det. Då skulle man kunna hålla ihop kompisgrupperna mellan skolbyten, oavsett exakt var gränserna för boende dras vid varje enskild årskurs eller om någon kompis flyttat några kvarter bort. Kvot är däremot inte en del av det här förslaget. Flera företrädare som är emot regeringens proposition verkar inte ha läst den. Det här förslaget inför ingen kvot. Däremot säger det att om man har tillämpat syskonförtur, närhetsprincipen och verksamhetsmässigt samband och det är så att det finns fler elever som vill gå i en skola än vad det finns platser, då är det inte snabbast internet, vem som föddes först , vems förälder som visste var barnen skulle bo när de börjar skolan eller de som hade koll på systemet som får platsen. Då har man lika möjligheter. Det är rättvist för mig. Skolvalet är en del av segregationsproblematik, ungefär 30–enligt mätningar. I den högerideologiska teorin tänker man sig däremot att skolvalet är frihet från segregation och ger möjlighet att bryta boendesegrationen. Men fakta och resultat, utfallet i verkligheten, är att det blir tvärtom. Skolvalet som det är riggat ökar segregationen Den faktor som ökar segregationen mest är köer, helt enkelt för att det finns en klassaspekt i vilka som inte behöver flytta från andrahandskontrakt till andrahandskontrakt och för att det finns en klassaspekt i vilka som har koll på systemet och vilka som inte har det. Därför behöver köer avskaffas. Det behöver varje politiker som tar segregationen på allvar inse. Jag hoppas att regeringen inte ger upp utan kommer tillbaka i den här frågan, för den är viktig för framtid, för jämlikheten i vårt land och för alla barns lika möjligheter. Därför yrkar jag bifall till reservation 4. 78 (KD) replik: nämner flera saker i sitt anförande som jag finner anledning att kommentera. Det första jag reagerar på är att får det att framstå som att de borgerliga partierna skulle vara emot syskonförtur. Ingenting kan vara mer fel. Är det någonting som vi kristdemokrater värnar är det just syskonförtur. Det är inte ett skäl till att vi röstar ned dagens proposition. Finns det möjlighet att hitta en överenskommelse där vi kan säkerställa att syskonförturen är en urvalsgrund och att det också tydliggörs i lagen ställer vi upp på det vilken dag som helst. Jag reagerar också på att tar upp det här med verksamhetsmässigt samband. Det är viktigt, men regeringen tar ju bort antagning via verksamhetsmässigt samband från förskola till . Om detta samband är viktigt, varför ska det inte få vara mellan förskola och skola? Jag vill förtydliga varför det här är ett problematiskt förslag. När man gör allsidig social sammansättning till övergripande mål och ger regeringen och dessutom en myndighet som den väljer möjlighet att helt styra hur friskolorna ska använda sig av de olika urvalskriterierna kommer kvotering i form av geografiskt baserat urval och skollotterier alltid att leda till mer blandad elevsammansättning. Förtur kommer alltid att finnas bland urvalsgrunderna. Det kommer alltid att behöva tillämpas. Färre kan alltså nyttja sin syskonförtur och närhetsprincipen med detta förslag än vad som annars hade varit möjligt.