prot · H90969 · 2022-02-18 00:00:00 — Jag ställer mig såklart samma fråga som interpellanten: Varför har statsrådet inte följt beslut om tillkännagivanden angående underlättande för landets jägare och sportskyttar? I denna stund tävlar företrädare för olika nationer i , och skidskytte står på dagordningen. Herrarna åkte vid tio, och åkte damerna. Svenska folket hejar fram dem från soffan där hemma eller, en vardag som denna, kanske från kontoret under en paus om man har möjlighet, eller också tittar man på resultaten längs vägen. Det blir märkligt att regeringen förhalar tillkännagivanden här i den svenska . Jag skulle vilja be statsrådet svara på om de vapen som används av sportskyttarna i vårt land utgör ett problem. Jag kan själv svara på frågan: Nej, det gör de inte. Hur ser man på dessa 20 tillkännagivanden? Det måste väl ändå vara de illegala vapen som riksdagsledamoten tidigare var inne på som man arbetar med att få bort och som är problematiska? Vi vet att lagstiftningen är otroligt tydlig och att alla de personer som utövar sin sport eller jagar vet att de blir fråntagna sina vapen om de på olika sätt missköter sig. Med andra ord är det åtgärder mot den illegala vapensmugglingen som regeringen behöver se till verkställs för att få bort de vapen som inte ska finnas ute bland människor. Det blir också en absurd situation när justitieministern i medierna gör uttalanden om att landets pistolskyttar använder sig av terrorvapen. Då har debatten för min del tagit en helt sned vändning. Mig veterligt har vi inte problem med våra sportskyttar och jägare. De har satt sig i en sits som gör att de blir påkomna om något skulle hända. Det blir märkligt att i denna situation lyfta fram enskilda personer som har begått brott eller på annat sätt gått vid sidan av det som ska följas enligt lag. Detta ska omhändertas precis så som sker på alla andra områden i samhället. Därför blir det märkligt för mig att man i debatten lyfter fram dem och säger: Titta på de här personerna – det blir ett problem. Så är det ju inte alls. Historiskt har vi dessutom i vårt land haft jakt , och skyttet pågår än så länge i alla fall. Ska man inte ha det är det väl detta man får tala om för sportskyttarna. Det är i alla fall det de själva vill få reda på – om de inte ska få finnas längre. Det är ett bättre besked än några halvdana där det inte händer något och man inte kan utöva den sport man vill utöva och är orolig för. Denna långa tradition gör att det inte finns något politiskt parti eller några medborgare, mer än en liten skara i ett stort land, som kan tänkas ha något emot detta. Tvärtom finns det ett gediget stöd för att både jakt och sportskytte ska finnas kvar. Då måste vi också ha rimlighet i hur man hanterar deras möjligheter. De 20 tillkännagivandena ligger precis i linje med det vi har önskat ska hända, och det finns en majoritet för detta i . Jag vill alltså också höra statsrådets svar när det gäller detta. 31 Justitie- och inrikesminister (S): Jag kommer att koncentrera mig på femårslicenserna eftersom det är dem och det tillkännagivande som finns där som tar upp i sin interpellation. Jag får kanske inleda med att säga att jag aldrig trodde att jag skulle behöva stå i riksdag och diskutera förslag från som ökar risken för terrordåd i . För det är det vi talar om. Detta handlar inte i grunden om jaktvapen utan om automatvapen. Det handlar om världens farligaste handeldvapen, som i fel händer, påstår jag, kan bli terrorvapen. Det är dessa automatvapen som och även vill minska samhällets kontroll över. Det handlar till exempel om automatkarbiner, AK47, som ju har använts vid ett stort antal terrordåd i . Det handlar om kulsprutepistolerna, k-pisten av modell 45, som jag själv är utbildad i. Det är visserligen jag gjorde militärtjänsten, men ändå. K-pisten är ett av de vapen som omfattas av femårslicenserna; det var försvarets standardvapen . Det handlar om Glockpistoler av precis samma karaktär som Breivik använde under sitt terrordåd på Utøya . Detta är inte i grunden några jaktvapen. Det är ingen som jagar älg med k-pist. Detta är automatvapen, världens farligaste handeldvapen, som används och har använts vid terrordåd och som, om de hamnar i fel händer, gör att vi kan hamna i väldigt farliga situationer. Min uppfattning är att detta inte är vapen som privatpersoner i allmänhet ska ha tillgång till. Det är militären och polisen som använder sig av dessa vapen som sina arbetsredskap. De ska inte vara något som allmänheten generellt sett har tillgång till. Ändå gör vi undantag. Vi gör undantag för de privatpersoner som till exempel använder dessa vapen i sportskytteverksamhet, som en del av sin hobby. Då säger vi ja, det kan man få lov att göra, men bara man verkligen ägnar sig åt sportskytteverksamhet. Den dag man inte längre ägnar sig åt sportskytte ska man inte ha kvar licensen; det tycker jag är rimligt. Därför prövas detta . Det som och för övrigt också nu pläderar för menar jag är helt orimligt. Det skulle innebära att om du går med i en sportskytteverksamhet när du är 20–, införskaffar en k-pist eller en automatkarbin och ägnar dig åt sportskytte ska du sedan ha rätt till detta vapen hela livet. Du behöver inte förnya licensen. Det är den praktiska innebörden av och förslag: att det i så fall ska stå ett vapen i din garderob under hela livet. Inför denna debatt hämtade jag in underlag från Säkerhetspolisen och polisen. Jag ställde frågan till dem: Hur ser ni på detta? Då fick jag underlag från dem, och de är väldigt tydliga, både polisen och Säkerhetspolisen. Säkerhetspolisen säger att om man skulle avskaffa femårslicenserna urholkas kontrollen av dessa vapen. Polisen säger att man starkt motsätter sig ett avskaffande av de tidsbegränsade licenserna därför att dessa vapen är mycket eftertraktade i kriminella kretsar och särskilt stöldbegärliga. Jag påstår, fru talman, att om vi skulle genomföra det som och är ute efter skulle vi allvarligt försvåra och i värsta fall leda utvecklingen mot en situation där vi ökar risken för allvarliga våldsdåd i . 32 (M): Jag kanske kan uppdatera ministerns kunskapssituation något – det kanske kan underlätta lite i det fortsatta arbetet. Vi har faktiskt inte föreslagit att kontrollverksamheten ska tas bort. För alla lyssnare som undrar: kontrolleras alla vapenägare i . De körs genom brotts- och misstankeregistret. Begår du ett brott i förlorar du ofta dina vapen direkt, innan utredningen om eventuellt brott ens har börjat. Vi har den hårdaste kontrollen av våra vapenägare i , . Ministern talar om att vi vill ta bort femårslicenserna, alltså en prövning . Det görs kontroller av vapenägare . Vi har heller inte föreslagit att ta bort kravet på att vara medlem och aktiv skytt. Här får nog ministern uppdatera sina kunskapsnivåer, för det är inte detta det handlar om. En skytt har kanske sju eller åtta vapen och tävlar i två till tre olika sportskyttegrenar. Han har minst två vapen med sig till varje tävling eftersom ett kan haverera. Han har olika licensår för de vapen han har med sig – den ena licensen tog han år 1, den andra togs år 3. ska licenserna omprövas och man ska avgöra om han ska få behålla just det vapnet, men han har de andra vapnen kvar. Ministern måste ta kontakt med skytteförbund och andra och lära sig hur de här frågorna fungerar, för annars blir det fel svar här i kammaren. Detta kan jag skicka med ministern. Det finns alltså över 600 000 vapenägare i . Det är jägare, sportskyttar och samlare. Dessa personer, antyder ministern, är ett hot. Ministern räknar upp terrorhandlingar utomlands och applicerar detta på de svenska jägarna och skyttarna och tar det som en förevändning för att inte lindra kraven för svenska jägare och skyttar. Vi har de hårdaste kraven. Vi har de hårdaste utbildningskraven. Vi har de hårdaste förvaringskraven. Vi har kontroller av svenska vapenägare . Det är väldigt få vapen som kommer ut och används i någon form av kriminell verksamhet. Hör och häpna: Det största hotet – den största mängden vapen som läckte ut – var ett antal pistoler som rann ut från . Det var åtta till tio Glock 17. Ett liknande vapen hade Breivik med sig i . De stals från . Hade detta skett hos en jägare eller en sportskytt hade han aldrig fått tillbaka sina vapenlicenser. Man behöver kanske städa framför egen dörr innan man ger sig på att anklaga jägare och skyttar för att vara ett hot genom terrorverksamhet och annat. Sportskytte är sjunde största fritidssysselsättning och intresse. Det är mängder av människor som tränar, tävlar och deltar i internationella tävlingar och gör stora framsteg. Dem har ministern inget förtroende för. Han vill inte underlätta deras arbete, träning och tävling. Det är ett misstag. 33 (M): Det har precis kommit ett meddelande: Vi får gratulera till silvret i masstarten i skidskytte! Jag instämmer i inlägg, självklart. De här vapenägarna kontrolleras från topp till tå i register . Man kan inte göra något olagligt om man vill syssla med den här sporten eller utöva jakt. Det är viktigt att all information finns på bordet när vi diskuterar detta, så att vi inte kommer helt fel. Det finns 20 tillkännagivanden från en majoritet i , kan jag konstatera. Då återstår frågan vad regeringen kommer att göra åt detta. Vi får inte hamna i en diskussion om att jägares och skyttars vapen används för terror eller annat. Det finns också en diskussion om att handläggningen av licenser hos polisen drar ut . Det handlar om att man ska lämna in sina vapen och få dem godkända igen. Detta måste göras i väldigt god tid. Man varnar för att man måste lämna in vapnet i förväg, för om brytdatumet passeras och licensen upphör att gälla kan man få besked om att man inte får ha vapnet längre trots att man lämnat in det innan. Det blir fördröjning i hanteringen. Man måste få tillbaka sitt vapen . Det ska ju inte bli liggande hos polisen. Vi måste få ordentliga besked om de 20 tillkännagivandena, så att vi kan få ordning på systemet. skulle jag vilja fråga statsrådet hur han ser på vår historia och vår kultur, med tanke på att detta också handlar om samlarobjekt. Människor har lagt ned pengar, tid och kraft på dem och är väldigt måna om sina vapen. De känner en oro om vad som händer med dessa. 34 Justitie- och inrikesminister (S): Jag undrar vem som är sämst påläst i den här debatten, faktiskt. Det är inte jag. Här går upp och säger att man kontrollerar sportskyttar varenda dag. Nej, det gör man inte när det gäller huruvida de är aktiva sportskyttar eller inte. Det gör man . Om vi skulle göra som och vill och ta bort femårsprövningen kommer det, som jag sa i mitt första inlägg, inte att finnas någon aktiv prövning av om du är aktiv sportskytt. Har du varit sportskytt en gång då du var kommer du att kunna ha kvar din k-pist eller något annat vapen i din garderob livet ut. Det är precis detta som de brottsbekämpande myndigheterna är rädda för. Återigen: Detta handlar inte om några jaktvapen. Det handlar om automatvapen. Det är automatkarbiner och k-pistar – världens farligaste handeldvapen. Varför tror att och polisen är emot att ta bort femårsprövningen? Jag läste upp deras formuleringar förut, och jag kan fortsätta. Polisen säger: Det är inte motiverat att lätta på regleringen kring och därmed tillgången till de mest farliga och i kriminella kretsar mest eftertraktade vapnen på marknaden. Det är ett färskt utlåtande från polisen i den här frågan. Säkerhetspolisen säger samma sak. Man säger att detta skulle urholka kontrollen över dessa vapen. Varför, tror , är Säkerhetspolisen och polisen emot detta? Det är av två skäl. Det ena är att det ökar risken för att dessa vapen kommer i orätta händer och till slut används för terrordåd. Det andra är riskerna för att enskilda poliser ska mötas av en angripare med ett sådant farligt vapen. Jag tänker ofta på den situation som två poliser i mötte när gick in på en skola och högg ihjäl tre personer med ett svärd. Det var två poliser som kom till platsen. De avbröt det pågående dödliga våldet genom att oskadliggöra gärningsmannen. Om gärningsmannen i stället för svärd hade haft en k-pist eller en automatkarbin, hur hade man hanterat den situationen? Det är en mardröm för en polis att ställas i den situationen. Kanske hade man försökt ingripa ändå – det hade man förhoppningsvis gjort – eller fått vänta på den . Hur många barn hade hunnit bli dödade under den tiden? Hade kanske också poliser blivit angripna och dödade? Det är alltså också detta som finns i polisens och Säkerhetspolisens resonemang. Det handlar om att inte släppa ut för många av dessa vapen. Man ska se till att det finns kontroll över världens farligaste handeldvapen och över vem som har tillgång till dem. säger att regeringen måste genomföra det som är tillkännagivande. Där tycker jag att ska tala med sina kollegor i . Regeringens skyldighet i förhållande till tillkännagivanden är att redovisa för hur man hanterar dem. Regeringen är faktiskt inte skyldig att följa dem i sak, utan vi ska redovisa för hur vi hanterar tillkännagivandena. Det gör vi i skrivelse 35. Det besked jag har är att jag inte tänker lägga fram några förslag till riksdag som ökar risken för terrordåd. Om en riksdagsmajoritet vill ändra på dessa regler får de göra det själva. I så fall får högern i ta ansvar för de eventuella följdverkningarna av det. Men den regering som jag företräder kommer icke att lägga fram förslag som ökar risken för terrordåd i . 35 (M): Återigen får vi ett tydligt besked av ministern att han inte tänker medverka till att genomföra det har tagit beslut om med tillkännagivandet om femårslicenserna. Minister har inte heller redovisat varför han och regeringen inte har genomfört förslagen i de 20 övriga tillkännagivandena, till exempel om en viltmyndighet, , om en översyn av vapenlagstiftningen och om en uppdelning av vapenlagstiftningen. Den socialdemokratiska regeringen har struntat i en mängd tillkännagivanden, och får vi också bekräftelse av ministern att man tänker fortsätta att strunta i dem. Jag skulle nog behöva sätta mig ned med ministern och reda ut en del faktaproblem. Är man inte uppdaterad på vad vårt förslag faktiskt innebär ökar givetvis risken för att ministern hamnar fel. Vi har aldrig föreslagit att man inte behöver vara aktiv i en skytteförening för att få ha dessa vapen. Vi har föreslagit att femårslicenserna ska tas bort så att man inte ska behöva ompröva vartenda vapen. Om man har kanske åtta vapen behöver man ompröva ett par vapen vart och för att få fortsätta med skytteverksamheten. Den extrema byråkratin runt skytteverksamheten är orimlig, och missar man en omprövning innehar man ett olagligt vapen och riskerar samtliga vapen. Det är denna oro våra skyttar känner. Jag tackar för debatten men tror att jag får återkomma och uppdatera ministern ytterligare med mer fakta. 36 Justitie- och inrikesminister (S): Det är nog inte bara mig utan även och Säkerhetspolisen som ska sätta sig och försöka undervisa. Han får förklara för dem att det inte finns någon som helst risk med att ta bort femårskontrollerna av världens farligaste handeldvapen. ska nog ändå fundera igenom vilken situation han sätter sitt parti och i om han går vidare med detta. Jag har klart och tydligt deklarerat att för mig kommer säkerhet först. Jag tänker icke lägga fram förslag som ökar risken för terrordåd i . Det handlar om automatkarbiner, k-pistar och andra automatvapen – bland annat Glockpistol, som Breivik använde. Det är typiska vapen i terrordåd i och övriga världen, och jag tänker inte minska på kontrollen av dem. Om , och tänker minska på kontrollen av världens farligaste handeldvapen i får de göra det själva. Då får driva igenom en sådan lagstiftning. Men tänk om någon sedan begår ett terrordåd med just ett sådant vapen. Var finns då i debatten? Jo, han kommer rymma till skogs och inte vilja kommentera det eftersom han inte vill ta konsekvenserna av den handling han kan tänka sig att genomföra. Man kan inte ta lätt på det här, utan det kräver stor seriositet. Jag kommer som sagt inte att medverka till att minska skyddet och öka risken för terrordåd i . Man kan alltid titta på rutiner, men kan man förnya sitt pass kan man rimligen kräva att den som har tillgång till världens farligaste handeldvapen klarar av att förnya sin vapenlicens . Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2021/22:332 om sjukförsäkringens brister för personer med psykisk ohälsa 37 Statsrådet (S): har frågat mig vilka åtgärder inom mitt ansvarsområde jag avser att vidta dels för att förebygga sjukskrivningar på grund av psykisk ohälsa, dels för att människor som drabbas av psykisk ohälsa ska få tillgång till fullgod rehabilitering och dels för att anpassa bedömningar vid sjukskrivning efter psykisk ohälsa för att undvika rättsosäkra och inhumana utförsäkringar. Den som blir sjuk ska kunna förvänta sig ekonomisk trygghet, ett gott stöd och rehabilitering för att komma åter till hälsa och arbete. Regeringen arbetar med att reformera sjukförsäkringen i syfte att både öka den ekonomiska tryggheten för individen och ge tid för rehabilitering. Utgångspunkten för regeringens arbete har varit de förslag som har lämnats av utredningen trygg sjukförsäkring med människan i centrum och av Utredningen om sjuk- och aktivitetsersättningen samt förmåner vid rehabilitering. Nya regler för bedömning av arbetsförmåga efter dag 180 trädde i kraft . De nya reglerna skapar mer utrymme för människor att hinna avsluta pågående rehabilitering och återgå i arbete hos sin arbetsgivare. Att ha en psykiatrisk diagnos utgör inte, till skillnad från tidigare, något hinder för det. gäller nya bestämmelser som ger förutsättningar för återgång till arbete hos den ordinarie arbetsgivaren även för den som behöver en längre tids rehabilitering. De nya bestämmelserna innebär att prövningen av arbetsförmågan mot normalt förekommande arbeten ska kunna skjutas upp till och med dag 550 i sjukperioden om det finns särskilda skäl. Dessa förändringar är särskilt betydelsefulla för personer med psykiatriska diagnoser där återhämtningen kan ta tid och sjukrivningarna därför tenderar att bli långa. Gradvis återgång till arbetet är ofta en viktig del av rehabiliteringen och arbetsåtergången vid flera psykiatriska tillstånd. För att underlätta för den som är sjukskriven att genom deltidssjukskrivning stegvis kunna återgå i arbete trädde nya bestämmelser om deltidssjukrivning i kraft . Den som är deltidssjukskriven ska kunna förlägga arbetstiden utifrån vad arbetsförhållandena och den egna hälsan medger. Det kan också nämnas att ska bedömningen av arbetsförmågan göras gentemot ett förvärvsarbete i en angiven yrkesgrupp. Syftet är att beslut om sjukpenning ska bli begripliga och transparenta. Inom ramen för ett regeringsuppdrag till och har myndigheterna vidtagit åtgärder för att rätta till de brister som identifierats i handläggningen av ärenden där psykiatriska diagnoser och andra symtombaserade diagnoser är aktuella. Särskilt viktigt i sammanhanget är de förtydliganden som myndigheterna gjort kring objektiva undersökningsfynd och kraven på uppgifter om patientens funktions- och aktivitetsbegränsningar, den så kallade DFA-kedjan. Detta innebär att avsaknaden av undersökningsfynd eller avsaknaden av en DFA-kedja inte i sig är något skäl för avslag. Samtliga uppgifter i ärendet ska värderas och vägas in i bedömningen av rätten till ersättning. En helhetsbedömning ska göras i alla ärenden. Myndigheternas problemanalys har visat att läkare behöver mer stöd i sitt arbete med sjukskrivning. Det gäller särskilt vid mer komplexa diagnoser såsom ME, postcovid och utmattningstillstånd eller där samsjuklighet förekommer. har därför påbörjat ett arbete med att utveckla det försäkringsmedicinska beslutsstödet till ett mer allmänt kunskapsstöd. I kunskapsstödet kommer även att finnas råd om lämpliga rehabiliteringsåtgärder. har fått permanent utökade medel för arbetet med att stödja och utveckla hälso- och sjukvårdens arbete med sjukskrivning och rehabilitering . En god arbetsmiljö och ett hållbart arbetsliv är mycket viktiga faktorer som bidrar till att förebygga psykisk ohälsa och sjukfrånvaro. Arbetsmarknadens parter har här en central roll. Regeringen kommer att fortsätta att följa parternas arbete för ett hållbart arbetsliv. Det är viktigt att parternas arbete främjar det konkreta arbetet på arbetsplatserna med att uppnå en god arbetsmiljö och ge stöd till anställda som drabbas av ohälsa. Vi ska ha en trygg sjukförsäkring som ger stöd och tid till rehabilitering. 38 (SD): Jag tackar socialförsäkringsminister för svaret. Jag är tacksam över att vi kan ha den här debatten eftersom den har blivit uppskjuten på grund av sjukdom i bådas våra familjer. Sjukförsäkringen har haft många brister, vilket drabbat svårt sjuka människor hårt. Jag vill understryka att det är positivt att en del reformer har genomförts eller kommer att genomföras för att åtgärda en del av dessa brister. Arbetet är dock inte färdigt, anser jag. Det finns fortfarande mycket mer att göra, bland annat för dem som drabbas av psykisk ohälsa. Psykisk ohälsa är den vanligaste orsaken till sjukskrivning och har varit så . En stor bidragande orsak till detta är brister i arbetsförhållanden, framför allt inom offentlig sektor, där kvinnor är särskilt drabbade. Jag skulle säga att detta också är ett jämställdhetsproblem. Den vanligaste psykiatriska diagnosen är reaktioner på stress, som leder till utbrändhet. Det är en oroväckande trend som måste vändas. Givetvis är det åtgärder som måste göras inte bara inom socialförsäkringsministerns ansvarsområde utan också när det gäller arbetsförhållanden och att kombinera familjeliv och arbete. Oaktat detta anser jag att vi måste kunna garantera att den som drabbas av allvarlig sjukdom och är tvungen att vara sjukskriven blir behandlad med respekt och värdighet. De beslut som tas måste vara rimliga och förankrade i verkligheten, oavsett om en person är drabbad av psykisk eller fysisk ohälsa. upplever många sig tyvärr misstrodda av myndigheter, och läkare upplever stora svårigheter att skriva läkarintyg som är bra nog för . Personen får kanske en sjukskrivning av läkaren, kommer till som säger att personen har arbetsförmåga och kommer sedan till Arbetsförmedlingen som säger att personen är förhindrad att arbeta och att det inte finns något arbete till personen. Enligt rapporten från och Inspektionen för socialförsäkringen finns det stora brister i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen kopplat till psykisk ohälsa. Det är positivt att regeringen tar fram mer beslutsunderlag och kunskapsunderlag, men ett förslag som lagt fram i kommittémotioner är att öka kompetensen hos och satsa resurser på det. Är detta något som socialförsäkringsministern kan tänka sig att titta på? Ett annat uppmärksammat problem är det som socialförsäkringsministern tog upp i svaret när det gäller just de rapporter som finns om att har krävt objektiva fynd och att man därmed fått avslag. Det är positivt att ministern nu tydliggör att det inte ska kunna bli ett avslag enbart utifrån detta utan att det ska göras en helhetsbedömning. Jag är dock lite orolig för att sådana avslag fortfarande kan ges och att det behöver förtydligas ytterligare. Min fråga till ministern är om socialförsäkringsministern kan tänka sig att förtydliga detta ytterligare i regleringsbrev och i styrning och kanske utreda om lagstiftningen behöver förtydligas ytterligare när det gäller bedömning av personer med psykisk ohälsa, för att de inte ska hamna i kläm och bli bedömda utifrån ett regelverk som egentligen kanske är anpassat för personer med fysisk ohälsa. Många personer som blivit utförsäkrade har upplevt att de har blivit väldigt orättvist behandlade och har hamnat i kläm mellan olika myndigheter. I mitt nästa anförande vill jag komma in ytterligare på det förebyggande arbetet och rehabiliteringen, där det finns många brister.