prot · H90987 · 2022-03-24 00:00:00 — Det är restprodukten från sågverksindustrin. Först går de bästa delarna av trädet till sågverksindustrin. Det blir virke, vi kan bygga, och koldioxid låses in . Sedan kan vi göra andra saker med skogen, och det ger de verkliga substitutionseffekterna som skogen faktiskt bidrar med. Jag blir därför orolig när jag lyssnar på . Vill att vi ska bruka skogen mindre än vad vi gör ? 101 (V) replik: Det är bra att tar upp samarbetet och samrådet med lokala organisationer. Det är precis den goda praxisen som vi i vill ha som standard. Vi vill lagstifta om någon form av obligatoriskt samråd; det ska alltid fungera så inför avverkningar. Det är synd att tycker att det är bra när det sker, men man vill inte att det ska ske vid alla de 50 000–60 000 avverkningarna i . Det finns en tydlig intressekonflikt. Vi svenskar älskar skogen, och vi älskar vår allemansrätt. Men den privata skogsägaren har rätt att förvandla den levande skogen till en plantage, egentligen vilken dag han eller hon vill, och ta bort alla träden – med undantag för ett fåtal, som blir så kallad miljöhänsyn. Vi i anser att det inte blir en bra balans i det förhållandet. Vi tycker att svensk skogsindustri är viktig, men vi vill reglera den tydligare så att vi kan vikta upp allmänintresset och miljöhänsynen. Jag kommer inte att hinna kommentera frågan om engångsartiklarna så väl, men visst kan man använda mycket restprodukter från pappersindustrin. Men om en köpare betalar bra för engångsartiklarna kan också prima träråvaror gå helt och hållet till att producera engångsartiklarna. Det är faktiskt marknadens lag som styr. Det finns ingen form av planekonomi i detta, och det kanske ingen av oss vill ha. 102 (SD) replik: Det var några saker i anförande som föranledde mig att vilja ställa några frågor. Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och ökade incitament för naturvården i skogen med frivillig-het som grund sa att det började med skogsvårdslagen . Det var en avreglerad skogsvårdslag. hade vi skogsvårdslag, som egentligen bara var en vidareutveckling av skogsvårdslag. skogsvårdslag var den lag som förbjöd kontinuitetsskogsbruk i . Man hade diskuterat kontinuitetsskogsbrukets vara eller inte vara i . Trakthyggesbruk kom igång i någorlunda stor skala . Den här boken som jag håller i är , och i den debatterar man nyttan av trakthyggesbruk eller kontinuitetsskogsbruk. Man kommer fram till att kontinuitetsskogsbruk där man plockhugger gynnar i stort sett bara gran, men det minskar successivt virkesförrådet. Den här boken kommer fram till samma sak, men det tog ändå till 1923 då man gjorde riksskogstaxering som man kunde mäta vad plockhuggningen faktiskt ledde till, det vill säga att det blev sakta mindre och mindre virkesförråd. Därför infördes skogsvårdslag med syftet att träden skulle förränta marken. De skulle växa så mycket som marken förmådde. Det blir två saker som inte riktigt går ihop i anförande. Han vill ha mer kontinuitetsskogsbruk, men han tycker att den lag som förbjöd detta, före 1990-talets lag, var positiv. Här skulle jag vilja få höra mer. Det var egentligen som det blev friare igen och därmed möjligt att börja med kontinuitetsskogsbruk igen. När vi ökar virkesförråden – tack vare skogsodlingen och våra engagerade skogsägare – lagrar skogen mycket koldioxid netto. 103 (V) replik: Jag sa aldrig att skogsvårdslag var bättre än den som kom 1993. Men som jag sa till tidigare: Tack för det historiska perspektivet. Jag borde kanske ha varit mer nyanserad, nämligen sagt att det inte var bättre . är det sagt – igen! Bara för att man har två mycket gamla böcker, som tar upp denna intressanta diskussion, som kom fram till en slutsats, behöver det inte betyda att vi , med lite mer fakta på bordet, med lite mer datainsamling, inte kan komma till andra slutsatser. Jag baserar mina slutsatser på en bred faktainsamling och konkreta exempel på duktiga skogsbrukare, som självklart bedriver kontinuitetsskogsbruk. Jag skulle vilja fråga varför verkar vara sådana passionerade motståndare till en viss skogsbruksmodell där man inte hugger ned hela skogen. Vad är problemet med det? Är det inte en god idé att ha lite mångfald i skogen? Tycker verkligen att det är en hållbar skogspolitik att ha en skog och sedan förvandla den till en föryngringsyta/kalhygge ? Borde det inte vara bra med mer variation? 104 (SD) replik: Jag tackar för frågan. Vi vill inte bara ha kalytor, och vi är inte helt mot kontinuitetsskogsbruk. Vi vill till exempel inte minska innehav eftersom vi vill att , och även , ska visa att det går att få till kontinuitetsskogsbruk. Det är ett bra komplement. Men eftersom spåren från förskräcker finns det skäl att vilja ha bra exempel. Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och ökade incitament för naturvården i skogen med frivillig-het som grund Bok och gran är skuggföredragande trädslag. De fungerar bra. Andra trädslag fungerar dåligt. Det är ibland lite märkligt när man hör från folk som tycker att det är för mycket gran i skogen att vi ändå i högre grad ska ha en skogsbruksform som gynnar granen. Vad jag helst vill se när vi gör vad ledamoten kallar kalhyggen är att fler träd lämnas kvar. Det är nu en tendens att fler representanter för det gamla beståndet lämnas kvar så att det inte blir helt kala ytor utan i stället mer varierad skog. Detta tror vi på. Vi tror också att det finns ett egenvärde i att skogsägarna själva får bestämma när och hur de ska sköta sin skog. Den mosaik som då bildas är i sig något som gynnar biodiversitet. Jag skulle vilja ställa en annan fråga till . Ledamoten talade om att vi bara ska tillverka brädor, sådant som lever och lagrar kol . I finns problemet att där finns en marknad för i stort sett bara timmer, och det finns ingen marknad för flis eller trädtoppar. Det blir lite inkomster från detta, och därför blir det usel skogsvård. Av ett timmerträd blir bara hälften brädor. Resten måste vi göra något av. Det är hela idén med kaskadtänket. Det är fantastiskt bra om vi dessutom kan få fram produkter som ersätter koldioxidutsläppande produkter. 105 (V) replik: är stort, och jag gissar att man bedriver skogsbruk på lite olika sätt på denna stora kontinent. Det är kanske inte den bästa parallellen om man vill avskräcka. Låt mig ta fasta på det positiva. Vi tycker ganska lika om roll, nämligen att ska vara en föregångare. Här skulle regeringen kunna ge nya instruktioner att arbeta mer med så kallade alternativa bruksmetoder. Jag tycker att det är lite intressant att i sitt svar öppnar för att det är bra med variation i skogsbruket, men vill , som jag har förstått det, inte vidta några åtgärder för att vi ska få den här variationen utan vill att det ska vara upp till skogsägaren själv att bestämma. Då tror jag att det är lätt hänt att man fortsätter i samma gamla hjulspår även om skogsägarna själva kan vara besjälade av att göra gott, men även de måste få plus och minus att gå ihop i slutändan. Därför skulle ett riktat stöd kunna vara bra för att hjälpa till i den här övergången. Även en bättre reglerad skogspolitik överlag skulle vara bra för att stärka allmänintresset och miljöhänsynen. Det skulle också kunna stärka andra skogsmetoder. Jag stannar där. Tack för frågorna! 106 (C) replik: Tack, , för att blodtrycket gick upp lite grann tidigare! ((V): Det är ömsesidigt!) Jag känner igen argumenten om att allt blir sämre, att det bara är plantager i , att det är rovdrift på skogen och så vidare. Vi har hört de här argumenten förut. Men jag som lever på landsbygden och nära skogen känner inte igen beskrivningen av att vi har plantager i . Vi avverkar av vår enorma skogsyta som täcker av land. Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och ökade incitament för naturvården i skogen med frivillig-het som grund När man ställer sig och tittar rakt ned på marken på en avverkning kan man förstås få ett intryck av att det är jättedåligt, men om man lyfter blicken lite grann och tittar ut över landskapet finns inte det här problemet att skogen skulle vara en plantage, utan skogen är otroligt diversifierad och har blivit det . Vi har många fler trädslag, mycket mer löv, mycket mer gammelskog och mycket mer död ved . Man kan göra mer, absolut, och det säger skogsnäringen och skogsindustrin att de kan göra. Det som skrämmer mig lite grann är bilden av att man hugger ned skogen som är en kolsänka. En av mina frågor till ledamoten är: Hur ökar man tillväxten i skogen, och hur ser man till att kolsänkan ökar? Hur går det alltså till rent praktiskt? När man sedan avverkar ett träd och använder det, tror ledamoten att vi använder prima virke till att göra toalettpapper? Eller hur går det till när man använder hela trädet för att det ska göra jättestor nytta? Det skulle jag gärna vilja veta. 107 (V) replik: Jag vill återigen tacka för det historiska perspektivet, och jag säger återigen att det inte var bättre förr, så är det sagt. Men vi i ser likväl stora problem i skogsvårdslagen, som ändrades 1993, just för att den är baserad på frihet under ansvar. Den friheten finns hos den som äger skogen. har vi så många andra som har ett intresse av att kunna vistas i skogen. Det går inte att bara se skogen som en potentiell föryngringsyta. När man känner er andra ledamöter på pulsen tycker jag att många säger trevande att det kan vara bra med alternativa bruksmetoder och samråd, att man ska stärka miljöhänsynen och så vidare, men väldigt få tycker att vi inom politiken har något konkret ansvar för det. Varför ska vi inte ha det? Det här är ju en av våra basindustrier, och vi behöver ta ett ansvar för den. Hur stärker vi kolsänkan? Jag hänvisade till den senaste rapporten från som talade om att man tidigare lite grann har förbisett den stora kolsänka som faktiskt finns hos växande skogar och att det frigörs enorma mängder växthusgaser just vid en föryngring, ett kalhygge. Självklart behövs mer varsamma bruksmetoder. Blädning, talade man om , och det kanske står om det i någon av böckerna som visade här. Det innebär att man inte behöver förvandla den växande, levande skogen som binder så mycket växthusgaser till ett kalhygge. Det är ett sätt, men det finns många andra också. 108 (C) replik: Det tar kanske sju innan vi har fått en balans igen efter att vi har tagit bort ett träd. Men återigen: Titta på landskapsnivå och inte på det enskilda trädet! Hur ser kolsänkan ut på landskapsnivå? Den ökar, och tillväxten ökar genom att vi brukar skogen. Vi röjer och gallrar skogen för att öka tillväxten, kanske i ett kommersiellt syfte, men det innebär också att kolinbindningen ökar. Då blir nästa fråga: Hur ser och på substitutionseffekten som är så mycket större om vi brukar träden för att ersätta fossila processer och fossila produkter? Det finns flera beräkningar som säger att vi skulle kunna öka till flytande biodrivmedel med de investeringar som redan finns och är planerade. Det är faktiskt en stor del, kanske två tredjedelar, av den fossila drivmedelsproduktion som vi har . Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och ökade incitament för naturvården i skogen med frivillig-het som grund Ser inte någon nytta med att kunna göra det? Om vi inte tar vara på restprodukterna kommer de att förruttna och avge koldioxid till omgivningen och luften. Vore det då inte bättre att vi gör riktigt bra produkter som biodrivmedel och bioenergi? 109 (V) replik: Jo, det finns en jättestor potential i just substitutionen, och det finns en jättestor potential i att använda restprodukter från skogsindustrin och jordbruket. Men om vi lägger alla ägg i samma korg och säger att det är biodrivmedel som ska få oss att nå vårt klimatmål till 2030 kommer vi att behöva enorma mängder biodrivmedel. Jag nämnde siffran från på . Det är dubbelt så mycket som det biodrivmedel vi använder , och nästan allt är importerat. Jag kan inte se att vi kan producera sådana enorma mängder med mindre än att vi måste hugga ned mer skog än för att försörja den här produktionen med den bioråvara som behövs. Jag noterar att säger en ännu större siffra, . I ett normalt skogsbruk röjer och gallrar du, som var inne på. Självklart är det så. Det finns jättemycket som man kan ta där. Men i ett konventionellt trakthyggesbruk där du hugger ned hela skogen och lämnar en bar yta under sju åtta eller kanske upp till , som är inne på, avger den ytan växthusgaser i stället för att binda dem som skogen gjorde tidigare. Det är ett stort problem ur ett klimatperspektiv, och tack och lov har allt fler forskare nu fått upp ögonen för det. Jag tror att det går att hitta en balans i detta, men då måste vi ha varsammare och bättre bruksmetoder, och vi kan inte förvänta oss att kanske kunna ligga på de volymer som vi ligger på , för det är extremt höga avverkningsvolymer . 110 (KD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 21. debatterar vi ett betänkande om bland annat stärkt äganderätt. Grunden för detta är som var ett av januaripartiernas flaggskepp. Det talades mycket om detta och debatterades på mängder av olika seminarier som många av oss var med på, men slutprodukten blev inte så tydlig när det gällde just äganderätten som många av skogsägarna hade hoppats och trott. Tvärtom har jag mött flera skogsägare som är mer oroliga än innan utredningen blev klar. Skogsägare som hade hoppats på ett stort grepp om äganderätten säger så här till mig: När både och säger att det är en stor seger, då är det något som inte stämmer. Det finns visserligen några bra förslag, exempelvis att ska sluta med nyckelbiotopsinventeringen. Men den tydlighet om äganderätten och att stärka den som var huvuduppdraget lyser med sin frånvaro. I stället är det oproportionerligt stort fokus på biologisk mångfald, hur mycket skog som ska undantas från brukande och tolkningsutrymmet som ska ges till myndigheterna. Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och ökade incitament för naturvården i skogen med frivillig-het som grund Det kan inte ha undgått någon att det pågår en strid om vårt lands skogar och hur skogsägare ska få bruka dem. Det finns flera mycket allvarliga exempel på att så är fallet. Vi har aktivistiska EU-kommissionärer som har långtgående planer på att komma åt skogar och hota vårt lands skogsbruk. Vi har som beslutat om en ordagrann tillämpning av artskyddsförordningen som skulle stoppa mycket av svenskt skogsbruk och vara slutet för den svenska skogsbrukarmodellen. Det är en brist på politiskt ledarskap att inte följa riktlinjen för skogspolitiken som varit så viktig och avgörande för svenskt skogsbruk: frihet under ansvar. Vad många av alla 320 000 skogsägare önskar är tydliga besked om äganderätten och att få känna trygghet i brukandet av sin egen skog. Jag kan säga så här: Får vi en ny regering efter nästa val är det ett löfte från oss och – oss kristdemokrater, ska jag säga till er som lyssnar – att det blir en ny skogsutredning med fokus på äganderätten och trygghet i skogsbrukandet. 111 (L): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nummer 1. Självklart står vi bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar vi inte bifall till övriga. Skogen är ett gemensamt rum för friluftsliv, jakt och naturupplevelser. Skogen reglerar vatten, renar luft, motverkar klimatförändringar och är avgörande för den biologiska mångfalden. I skogen finns unika biotoper och ekosystem som är grunden för många arters överlevnad. är skogsindustrin en av våra viktigaste näringar. Den är helt avgörande för den svenska exporten. Utan en konkurrenskraftig skogsindustri skulle vara ett betydligt fattigare land. Det skulle drabba oss alla, oavsett om vi äger skog eller inte och oavsett var vi bor. Den svenska skogspolitiken vilar på två jämställda mål: produktionsmålet och miljömålet. Det är en politik som vi försvarar, men det är mål som vi upplever att andra partier har svårt att balansera. Därför upplever vi att debatten alltför ofta tyvärr blir polariserad. Skogsbruket måste ske med hänsyn till ekosystemen och den biologiska mångfalden. Både staten och skogsnäringen har ett stort ansvar att slå vakt om naturvård och miljöhänsyn. Här finns mycket kvar att göra. Även många skogsägare är engagerade och gör stora insatser. Hälften av de hotade arterna i finns i skogen. Vi behöver använda oss av kända metoder för att minska trycket på ekosystemen, och det behövs fortsatt forskning på hur alternativa bruknings- och avverkningsmetoder kan göra skogsbruket mer skonsamt och varierat. Skogen behöver vi sköta, ta hand om, skydda, bruka eller hur vi nu uttrycker det. Det är inte längre bara fråga om att skydda områden där det finns höga naturvärden. Arterna behöver också bättre kunna sprida sig längre sträckor i takt med att klimatet förändras. Den skogspolitik vi haft har utgått från tvång. Staten har de facto tvångsinlöst människors egendom, ofta utan rimlig ersättning. Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och ökade incitament för naturvården i skogen med frivillig-het som grund Det finns ett stort engagemang bland markägare att medverka till att naturvärden vårdas och bevaras för kommande generationer, men detta kan och får inte ske över deras huvuden. Många markägare upplever att de blir överkörda av staten. Det behöver vi ta hänsyn till och lyssna in från politikens sida. En okänslig hantering skapar motsättningar och polarisering i stället för att hitta och skapa lösningar. Följden har blivit att naturvårdsåtgärder, exempelvis avverkningsförbud och biotopinventeringar, har ställts i motsättning till enskilda markägares vilja att fatta långsiktiga beslut om sin egen skog. Det går inte ihop i skogen . Vi menar att det tvång som utövats inom skogspolitiken har varit kontraproduktivt för naturvården. Det är därför vi står här . För att skogspolitikens miljö- och produktionsmål ska kunna fungera tillsammans och vara jämställda behöver skogsägarna själva kunna arbeta för att nå båda målen. Och markägare vill själva ta ansvar för att skogen ska ge ekonomisk avkastning och att skogens ekosystem ska fungera. Familjer som i generationer varsamt har vårdat sin skog och skapat en miljö som gynnar den biologiska mångfalden, en miljö där de höga miljövärden som politiken vill se har kunnat växa fram, straffas nu på olika sätt. Indirekt har politiken inneburit en uppmaning att försöka förhindra att det uppstår höga naturvärden i skogen. Det jag ska försöka säga nu vill jag sammanfatta så här: Det är speciellt att ta hand om naturen och sköta sin skog. Så har det alltid varit. När man äger skog kan man beskriva det som att det läggs ett ansvar på ens axlar. Jag skulle vilja säga att det är som om det fanns någon där uppe som lägger det ansvaret på dina axlar. Det är som om skogen du visserligen äger ändå på något sätt tillhör någon annan. Du är bara satt på den här jorden , medan skogen växer, för att ta hand om och förvalta skogen. Efter dig ska det komma någon annan – nästa generation, våra barn och barnbarn. Då är det självklart att du vill äga skogen och skydda, bruka och bevara naturen. Säg att någon då skulle tvinga dig, säga nej och ta ifrån dig ansvaret som lagts på dina axlar av hen där uppe. Då händer något i en människa som äger sin skog. Jag önskar att alla som inte äger skog, som inte upplevt att sköta och bruka en skog, ska få göra det. Annars är det svårt att förstå det som ligger på axlarna. Det är svårt, tänker jag, att tänka och tro och förlita sig på att den sköts. Skogen behöver alltså skyddas, och skyddet behöver bygga på frivillighet. Skogsägarna ska få ersättning när de avstår från att avverka viktig skog. Flera olika typer av avtal är tänkbara utifrån hur behovet av skydd ser ut. Det behövs också en modell där skog nära tätbefolkade områden kan skötas, brukas och bevaras mot ersättning så att man kan gynna friluftslivet och ha promenadstråk i skogen. Intentionen i det nu liggande förslaget är att skyddet av skog ska bygga på frivillighet. Det tycker vi är bra. Tyvärr är förslaget för otydligt i fråga om att garantera frivilligheten. Mina kollegor har varit inne på vad det innebär. Därför behövs en kontrollstation för att utvärdera att skyddet av skog sker i samarbete med skogsägarna och på frivillig grund. Vi liberaler har lagt fram ett förslag att skyddet ska utvärderas vid en kontrollstation 2026 för att se till att det verkligen blir frivilligt. Det är givetvis fritt fram för alla partier att instämma i vårt förslag om en kontrollstation. Frivilligheten måste garanteras. Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och ökade incitament för naturvården i skogen med frivillig-het som grund Regeringen föreslår två program för att med statlig skogsmark ersätta markägare som avsätter hela eller delar av sin mark som skyddade områden. Men förslaget är otydligt. Det finns ingen anledning att etablera två parallella system. Vi föreslår i stället att markbytesprogrammet utökas så att det kan användas för att ge ersättningsmark till enskilda skogsägare. Det gynnar en levande landsbygd att skogen är lokalt ägd. Mindre skogsägare är ofta mer framgångsrika när det gäller miljömålet än vad stora skogsägare är. Vi anser att det finns förutsättningar att höja ambitionen ytterligare vad gäller att överföra produktionsskog från statlig skog till enskilt ägd skog. Att bruka sin skog är ett ansvar, fru talman. Det är ett ansvar som staten inte ta ifrån människor, utan staten ska uppmuntra, stödja, hjälpa och stötta. Ägare ska ta sitt ansvar för att nästa generation ska kunna ta sitt ansvar. Det är liberal skogspolitik. 112 (MP): Jag yrkar bifall till reservation 72. Skogen är ingen industri. Skogen är ett ekosystem. Skogen är olika biotoper, tät skog, gläntor, våtmarker, höjder och dalar. Skogen är hem för många växter, djur och svampar. Just svamparna är en stor del av skogsmarken. Många ser inte skogen för alla träd. Skog är kultur. Det brutala skogsbruket hotar den svenska folksjälen, utbrast författaren . Han skrev att det land vi lever i berövas sina ekosystem. undrar jag också varför ekosystemen ignoreras i så hög grad i debatten här i . Jag är glad över de tusentals skogsägare som går i bräschen för hyggesfritt skogsbruk och naturnära skogsbruksmetoder. De borde uppmärksammas mer i debatten. Lobbyisterna har stor makt. De synkade sig ordentligt . DN rapporterade att sju initiativ mot skyddet av arter i skogen togs på . DN har också visat hur kampanjen synkroniserades mellan en statlig myndighet, som ska vara oberoende, näringslivsaktörer och två politiska partier. Detta undergräver förtroendet för myndigheten. Det är tyvärr inte första gången som generaldirektör varit i blåsväder. hemlighålls mejl och sms för medierna. Att vår miljöminister ger vika för detta lobbyisttryck förvånar tyvärr inte. Det är svagt. Socialdemokraterna behöver ett tätare samarbete med för att inte falla i den här typen av fällor . När vi pratar med professorer i miljöjuridik och andra kompetenta aktörer är det helt uppenbart att det inte finns något bofinksförbud i skogsbruket. Inte heller handlar det om fyra månaders avbrott för allt skogsbruk, vilket var utgångspunkten i Skogforsks rapport. Det kan finnas andra skäl för en enskild markägare eller skogsägare att inte avverka när fåglarna häckar . Det kan handla om att man riskerar att skada marken. Det finns risk för rotröta. Om virket får ligga länge kan det bli en plats där insekter förökar sig. Det kan också vara ekonomiskt tokigt att avverka eftersom man missar tillväxtsäsongen; detta är vad många enskilda skogsägare säger till mig. Det kanske ändå inte är så tokigt att ta hänsyn till fågellivet. Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och ökade incitament för naturvården i skogen med frivillig-het som grund Vår generation ska lösa klimatkrisen. Klimatpolitiken är ett politikområde som vi har lämnat över till EU att sköta. Klimatpolitiken påverkar alla samhällssektorer, också skogsbruket. Det vill man inte veta av här i riksdag. Artskyddet är också en del av EU-politiken. Miljöpolitik och politik för biologisk mångfald är också ett område som vi har lämnat över till EU.