prot · H909124 · 2022-06-03 00:00:00 — Det justerade protokollet utkommer eller som talmannen bestämmer. Talare som vill göra anmärkningar mot snabbprotokollet ska anmäla detta den tredje vardagen efter sammanträdet. § 1 Förnyad bordläggning Följande dokument bordlades för : Yrkandet om misstroendeförklaring mot justitie- och inrikesminister (S) vice talmannen meddelade att prövningen av yrkandet skulle äga rum . § 2 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 3 Anmälan om ersättare vice talmannen anmälde att (KD) inträtt som ersättare för (KD) för hans ledighet den 2–. § 4 Anmälan om kompletteringsval vice talmannen meddelade att partigrupp anmält som suppleant i socialförsäkringsutskottet under ledighet. vice talmannen förklarade vald den 3–till § 5 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2021/22:497 Interpellation 2021/22:497 Arica av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Statsrådet har inte möjlighet att besvara interpellationen inom anvisad tid på grund av redan inbokade engagemang. Interpellation 2021/22:532 Interpellation 2021/22:532 Insatser för återvandring av (SD) Interpellationen kommer inte hinna besvaras inom tidsfristen. Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och andra inbokade arrangemang. Interpellationen kommer att besvaras . § 6 Anmälan om faktapromemoria vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2021/22:FPM95 Förordning om allmänna direkta val av ledamöter av , till § 7 Anmälan om granskningsrapport vice talmannen anmälde att följande granskningsrapport hade kommit in från och överlämnats till socialförsäkringsutskottet: RiR 2022:14 Lämpligt biträde med rätt ersättning – hanteringen av offentliga biträden i migrationsärenden § 8 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2021/22:251–253 och 255 till finansutskottet § 9 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2021/22:KU24 Sekretess hos två kommissioner 2021/22:KU29 Fri- och rättigheter m.m. 2021/22:KU41 Verksamhetsredogörelser för nämnder 2021/22:KU43 Utvecklingen på it-området när det gäller integritet och ny teknik 2021/22:UbU32 Ökad likvärdighet för skolhuvudmän 2021/22:UbU24 Förskola för fler barn 2021/22:UbU28 Skolans arbete med trygghet och studiero § 10 Svar på interpellation 2021/22:501 om tillgången på konsumentvägledning 1 Statsrådet (S): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att tillgängliggöra konsumentvägledning för fler lokalt där de bor och om jag avser att ta initiativ till några kompetenshöjande insatser riktade mot landets konsumentvägledare. Konsumenter möter alltmer komplexa marknader, vilket ökar behovet av information och stöd och även leder till att de problem som konsumenter får blir mer komplexa. Det är något som både kommunala konsumentvägledare och vägledare i Hallå konsument vittnar om. Jag instämmer med i att införandet av Hallå konsument var en nödvändig och viktig åtgärd, som konsumenter med särskilda behov av stöd kan behöva mer anpassade insatser än vad Hallå konsument kan erbjuda. Många kommuner erbjuder konsumentvägledning som omfattar både förebyggande arbete och rådgivning och hjälp när problem uppstått. Men regeringen ser att andelen kommuner som väljer att erbjuda konsumentvägledning minskar. Regeringen har gjort bedömningen att fler aktörer behöver engageras i arbetet med att stötta sårbara konsumenter. gav regeringen därför ett uppdrag till för att främja och utveckla konsumentstödet. Det handlar bland annat om att identifiera och stödja olika samhällsaktörer – inklusive det civila samhället – som har förutsättningar att hjälpa konsumenter i särskilt behov av stöd med att tillvarata sina intressen i samband med köp och med att hantera privatekonomiska problem. Till exempel erbjuder pensionärsorganisationerna tillbaka viss konsumentrådgivning. Det är också viktigt att grundläggande kunskaper om konsumenträtt och privatekonomi förmedlas i , gymnasieskolan och sfi-undervisningen. Såväl min företrädare som jag själv har haft ett flertal möten med företrädare från kommuner och civilsamhälle, liksom med enskilda konsumentvägledare och med SKR, där vi diskuterat frågor om konsumentstödet och hur detta kan fortsätta utvecklas. Jag följer noga utvecklingen på området, och fortsatta åtgärder kommer att övervägas av regeringen med anledning av tillkännagivanden om att regeringen bör se över hur den kommunala konsumentvägledningen kan utvecklas. 2 (V): Först vill jag tacka ministern för svaret. Det är bra att och regeringen ser problemen på området och vill göra någonting åt dem. När det kommer till den lokala konsumentvägledningen ser vi en tydligt nedåtgående trend. fanns det 270 kommuner som erbjöd konsumentvägledning. var det 248. var det 219. var det 179 stycken. Så är det enligt granskning. Och vi kanske kan gissa att det kommer att bli ännu färre . Det är en nedgång med 91 stycken kommuner, där invånarna inte längre har tillgång till denna viktiga service. Dessutom är det allt färre personer som jobbar med dessa frågor. Och de lokala vägledare som finns kvar jobbar färre timmar. Detta är oroväckande eftersom det, precis som ministern sa, blir alltmer komplicerat att vara konsument. Och tyvärr hamnar konsumenter ofta i underläge gentemot företag. Det borde vara självklart att konsumenter som får problem kan få den hjälp och det stöd som de behöver och att stödet är likvärdigt oavsett var i landet man bor. översköljs vi av reklam där vi uppmanas att konsumera mer av varor och tjänster. Marknadsföringen är ofta aggressiv och vänder sig inte sällan till grupper och konsumenter som redan är ekonomiskt utsatta. Då är det viktigt att alla konsumenter i hela har tillgång till ett bra stöd, och den lokala konsumentvägledningen är ett exempel på ett alldeles utmärkt stöd. Alla partier i tycks vara överens om det. Då känns det lite märkligt att detta minskar . Den lokala konsumentvägledningen är viktig och behöver utvecklas. Ändå är känslan att det går lite trögt när närmare två miljoner konsumenter, som det är , har svårt att få stöd och hjälp på ett lokalt plan. I min fråga till ministern nämner jag Hallå konsument, en tjänst som startade . Ministern tar också upp den i sitt svar. Och när jag frågade ministern på frågestunden om stödet till de lokala vägledarna lyfte ministern även då Hallå konsument. Hallå konsument är bra – det är de flesta överens om. Men det var inte meningen att den tjänsten skulle ersätta det lokala arbetet, och det är det som håller på att ske. Den nationella tjänst som Hallå konsument är nås via telefon, chatt och mejl. Hallå konsument kan hjälpa till i enklare fall, precis som en nätläkare bara kan hjälpa till i enklare fall. Man vill gärna träffa en läkare på ett fysiskt möte när det blir större problem och när det är avancerade saker som behöver tas om hand. Det är på samma sätt när man får stora problem på konsumentområdet. Man behöver kunna träffa dem som ska hjälpa en, och man kan behöva träffa dem upprepade gånger. Då är det viktigt med en lokal och nära kontakt. Lokala vägledare känner till de lokala förhållandena på ett annat sätt. Man kan också på ett helt annat sätt jobba förebyggande. Med en lokal förankring kan man till exempel nå ut till skolor och hjälpa till att forma och stärka de unga konsumenter som kommer ut på marknaden. Man kan ge dem trygghet och kunskap om vilka rättigheter och skyldigheter de har. Ministern säger i sitt svar att fler aktörer behöver engageras i arbetet med att stötta sårbara konsumenter och att skolan ska förmedla denna kunskap och vara en del av detta. Lokal konsumentvägledning är utmärkt för det förebyggande arbetet i skolor och för att stötta skolor i att göra elever redo att hantera konsumentfrågor. Men jag saknar satsningar på själva den lokala konsumentvägledningen. Kommer det några sådana, eller tänker regeringen att det kommer att lösa sig ändå ute i kommunerna? 3 Statsrådet (S): Inledningsvis får jag liksom konstatera att vi är helt överens vad avser problemställningen, och när vi ser på samhällsutvecklingen gör vi nog en mycket likartad analys. Jag får frågan om regeringen står i begrepp att göra något just . Där är väl förhållandena sådana att det är väldigt kvar till nästa val, och det är svårt att komma med utfästelser om vad som ska hända i nästa budget. I den budget vi nu har ligger inga riktade satsningar på det här området. Vi får alltså återkomma i den frågan även oavsett de allra senaste utvecklingarna i regeringsfrågan. Det är riktigt, som lyfter fram, att vi gör vad vi kan genom de kanaler vi redan har öppna, nämligen arbete och befintlig konsumentvägledning. Inte minst har vi gett ett uppdrag till att identifiera och stödja olika samhällsaktörer som har förutsättningar att hjälpa konsumenter i särskilt behov av stöd. Det handlar till exempel om yrkesföreningar och andra organisationer, till exempel pensionärsorganisationer, som kan bistå genom sin verksamhet. har uppdraget att hantera detta. Sist och slutligen är det ju så att vi har ett långtgående kommunalt självstyre som vi inte avser att inskränka i den här frågan. Det är kommunerna som ytterst måste prioritera vilka verksamheter som de finner högst relevanta. Där förefaller jag och göra samma bedömning, nämligen att deras prioriteringar kanske inte ligger i linje med vad vi helst av allt skulle önska. Men vi avser inte att göra några ingripanden i just den frågan. 4 (V): Det är inte så kvar av den här mandatperioden; det är helt riktigt. Men då har det å andra sidan gått av en mandatperiod när regeringen har haft ansvar och kunnat göra satsningar. Dessa satsningar har inte kommit, och då anser jag att man lite har släppt det ansvaret. Ministern nämner sin företrädare i sitt svar. Jag gjorde en liten googling och såg att hon skrev att det var viktigt med den lokala konsumentvägledningen. Jag citerar: ”har kommunernas konsumentvägledning spelat en viktig roll för många konsumenter. Det är verksamheter där konsumenter kan få hjälp och vägledning, till viss del i form av personliga möten. Men det är också en verksamhet som är frivillig för kommunerna att erbjuda, och som tyvärr försvunnit på många håll när kommuner letar efter besparingsåtgärder. Regeringen har därför gett i uppdrag att främja och utveckla ett behovsanpassat konsumentstöd i samverkan med olika samhällsaktörer som har förutsättningar att hjälpa konsumenter i särskilt behov av stöd. bjuder jag också in till ett möte med lokala konsumentvägledare och organisationer från det civila samhället för att gemensamt hitta vägar för ett ökat samarbete.” Detta är alltså inget nytt. Det har funnits där och har adresserats av tidigare ministrar, men det händer inte så mycket. Jag läser återigen att man ska samtala med och försöka få civilsamhället att bidra. har under mandatperiodens gång motionerat om att även den lokala konsumentvägledningen ska få samma status som budget- och skuldrådgivningen, som trots det kommunala självstyret är obligatorisk ute i kommunerna. Jag tror att det här hade varit ett alldeles utmärkt komplement. Tyvärr har vi inte fått någon positiv respons på det. Det är ingen som har gått med på förslaget trots att alla partier tycker att det är viktigt med den lokala konsumentvägledningen. Vi är eniga i synen att civilsamhällets aktörer kan göra mycket nytta, och de gör redan mycket nytta. Den ideella sektorn kan, om den får rätt förutsättningar, fylla en mer framträdande roll för att motverka utvecklingen med bristande lokal konsumentvägledning och främja en mer hållbar sådan. Ideella organisationer kan till skillnad från myndigheter agera lite snabbare och utmana normer och strukturer med sin demokratiska förankring och sitt medlemstryck. Ideella organisationer har stor möjlighet att vara en motkraft och skapa motbilder mot reklam och konsumtionsmönster och verka för en hållbar utveckling. Vi tycker därför att det är jättebra att det finns idéer och tankar om att civilsamhället ska engagera sig mer. Men varför har då regeringen skurit ned i stödet till dessa aktörer i budgeten? I den totala statsbudgeten är dessa miljoner inte en jättestor del, men för de organisationer i civilsamhället som jobbar med konsumentfrågor är de här pengarna jätteviktiga. Sedan dessa neddragningar har dykt upp har i våra egna budgetar återställt stödet och gjort en satsning som regeringen inte vill göra, just för att vi tycker att det här är viktigt. Då känns det lite konstigt att man å ena sidan säger att civilsamhällets aktörer är viktiga, att man vill samverka med dem och vill att de ska ta ett ansvar och å andra sidan minskar stödet till dem. Varför kan inte regeringen slopa neddragningarna? Om de här aktörerna är viktiga, är det då inte viktigt att satsa pengar på dem? De är ju viktiga. Stödet är otroligt viktigt för alla de organisationer som arbetar för utsatta konsumenter och för en hållbar utveckling. Civilsamhället kan med små medel få stora resultat och är en viktig demokratisk röst. 5 Statsrådet (S): Till att börja med är det inte så att det saknas satsningar på området. Tvärtom, som nämner, har vi Hallå konsument, en verksamhet som har utvecklats väldigt starkt. Man hade 2,3 miljoner besökare , och man besvarar 70 000 frågor. Det här är alltså en verksamhet som har utvecklats väldigt väl , och det tycker jag inte att man ska bortse från. Det är riktigt att det inte är ett substitut utan snarare ett komplement till den kommunala konsumentvägledningen och civilsamhällets organisationers arbete, och det är själva anledningen till att vi satsar resurser på civilsamhällets insatser i denna del. Jag ska villigt erkänna att det känns intellektuellt lite hederligare att diskutera denna fråga med , som ju har motionerat och avsatt medel på ett sätt som inte regeringen har gjort. Jag har stått i diskussioner med andra partier som har anfört samma argumentation utan att ha gjort motsvarande, vilket alltid har känts något egenartat. Jag måste med detta även konstatera att den senaste budgeten som gick igenom här i inte var regeringens alster, utan det var helt andra krafter som fattade beslut om den. Med allt detta sagt tycker jag ändå inte att man ska ringakta det arbete som faktiskt görs. Det satsas pengar. Vi har en förträfflig digital vägledning, låt vara ett komplement, som likafullt utvecklas väl. Verksamheten är alltså inte lagd i fullständig träda. 6 (V): Jag har heller aldrig påstått att det inte går några pengar alls till konsumentvägledning och . Det kommer pengar dit, men jag anser att det är för lite, och därför har gjort de budgetsatsningar som vi har gjort. Även om det var andra partier som stod bakom den budget som gick igenom nu fanns ju inte de här satsningarna i regeringens budget heller, utan det var bara i budget som de här satsningarna fanns. Vi satsade 100 miljoner på lokal konsumentvägledning i vår senaste budget. I när alltmer samhällsservice försvinner i flera delar av landet är det extra viktigt att stoppa den utvecklingen och se till att så mycket samhällsservice som möjligt finns kvar. Vi ska kunna bo i hela landet och få en likvärdig service var vi än bor. Det är inte lätt att vara konsument. Misslyckade köp kostar svenska konsumenter enligt . Här behövs den hjälp som den lokala konsumentvägledningen kan ge. Även skuldberget växer. har det växt till rekordhöga 94 miljarder. Cirka 400 000 svenskar är överskuldsatta. Även här tror vi att den lokala konsumentvägledningen kan vara med och se till att unga inte tar oansvariga lån och inte går på reklamen att det är enkelt och billigt med sms-lån och dylikt. Vi anser att Hallå konsument är bra, och vi återkommer ofta till Hallå konsument. Men som alla också konstaterar är den inte en ersättare, utan vi behöver den lokala konsumentvägledningen. Hallå konsument var aldrig menad att den skulle bli en ersättning. Vi satsar pengar på den lokala konsumentvägledningen, och vi vill att den ska få samma status som skuld- och budgetrådgivningen. Och det verkar vi vara ensamma om – tyvärr. 7 Statsrådet (S): Det är helt riktigt att är ensamt i den här delen. Det är å andra sidan inget unikt att satsar mer pengar på ett fält. Vis av erfarenhet och många års budgetförhandlingar med sagda parti vet jag att det finns en utgiftsentusiasm på många områden, som ju ofta finansieras av synnerligen väl tilltagna skattehöjningar. Däri finns en motsättning i det breda politiska spektrumet mellan och andra partier, och det är inget ont i det. Vi berör som hastigast frågan om ungdomars överskuldsättning, och det är ett problem som regeringen faktiskt adresserar brett. Vi har försökt att reducera möjligheterna att ge krediter via nätet genom att ta bort förvalet. Vi har reglerat pristaket – räntetaket – för snabbkrediter. Vi jobbar vidare i den riktningen. Det är ett stort problem – allra helst för den enskilde som drabbas av överskuldsättning och till syvende och sist hamnar hos Kronofogden. Detta är en arena som vi adresserar på en mängd sätt och tar på största allvar. Det är min förhoppning att den utredning som sitter ska ta fram ytterligare verkningsfulla verktyg för att bistå människor inför att de löper risk att ta mer lån än de faktiskt kan finansiera. Med detta sagt vill jag tacka för ett trevligt meningsutbyte. Jag tycker att vi har en likartad syn på problemen, men möjligen är medlen för att lösa dem något skilda. Och det är helt i sin ordning som denna. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2021/22:412 om civilt försvar 8 Justitie- och inrikesminister (S): har frågat mig om varför det inte finns några planer på att genomföra hela eller delar av förslagen i betänkandet Struktur för ökad motståndskraft (SOU 2021:25). Vidare har frågat mig om jag avser att initiera förslag för att förbättra strukturen för ansvar, ledning och samordning inom civilt försvar på central, regional och lokal nivå samt hur länge jag anser att det går att dra ut för planering av det civila försvaret utan att komma till beslut. Betänkandet Struktur för ökad motståndskraft redovisades . har arbetat intensivt med förslagen med utgångspunkt i remissinstansernas synpunkter. Det är en stor strukturell reform för myndigheternas arbete med krisberedskap och civilt försvar, vilket kräver ett gediget analysarbete och förankring med berörda myndigheter. beslutade regeringen om en ny struktur för statliga myndigheters beredskapsarbete. Den nya strukturen var planerad att träda i kraft , men mot bakgrund av den säkerhetspolitiska situationen tidigareläggs ikraftträdandet till i syfte att öka takten i arbetet med att stärka det civila försvaret. För att de myndigheter som kommer att få ytterligare uppgifter inom ramen för den nya strukturen ska kunna påbörja sitt arbete med dessa uppgifter, föreslår regeringen anslagsökningar om sammanlagt i vårändringsbudgeten . Den därefter återstående delen i betänkandet som handlar om kommuner och regioner kräver ändringar i lag och tar därmed att implementera. Utredningens förslag som rör kommuner och regioner har dessutom mött remisskritik som till mångt och mycket handlar om att dessa frågor behöver analyseras i ett bredare perspektiv. Detta behöver noga analyseras, och vi får återkomma om vad som blir nästa steg i arbetet. Vi återuppbygger nu totalförsvar. Genom regeringens proposition 2020/21:30 Totalförsvaret 2021–2025 görs den största satsningen på totalförsvaret i modern tid. Det är inte bara det militära försvaret som ges ökade anslag utan det sker även en stegvis förstärkning av det civila försvaret. Tillsammans med de medel som tillfördes i budgetpropositionen uppgår ökningen av anslagen för det civila försvaret till . Regeringen har i vårändringsbudgeten även föreslagit åtgärder som stärker det civila försvarets förmåga och som innebär att berörda anslag ökas med , varav ska gå till kommunerna och regionerna. Sammantaget har regeringen vidtagit flera åtgärder i syfte att stärka det civila försvaret. 9 (M): Jag tackar ministern för svaret. När jag skrev interpellationen hade vi faktiskt inte fått något besked från regeringen om man hade för avsikt att börja jobba med ledning och styrning med det civila försvaret med utgångspunkt i rapport. Kanske mitt tjat och idoga lyftande av frågan har gett något resultat. Men det är bra att det nu kommer något som vi faktiskt kan bita tag i och inte bara ytterligare en utredning. Hatten av för det! Sedan är det synd att förslaget som regeringen har beslutat om är ganska tandlöst vad gäller just styrning och ledning – det som var tanken med det hela. Jag tänker omorganisationer i all ära, men det måste också bli verkstad. Man kan inte bara flytta omkring till olika boxar. Jaha, tänker ministern och ni som lyssnar: Oppositionen blir aldrig nöjd. Vi bara gnäller. Om det inte blir som man har tänkt sig är vår roll som opposition att faktiskt kritiskt granska dem som styr. En viktig del av att stärka det civila försvaret är att skapa tydliga lednings- och ansvarsförhållanden för att åstadkomma samordning såväl inom det civila försvaret som mellan det civila och militära försvaret. Det här har vi sett fallera . Jag tänker på branden i , och jag tänker på skogsbranden i med omnejd – ja, egentligen alla bränderna 2018. Jag tänker också på coronapandemin. I går fick vi resultatet från ett enigt konstitutionsutskott att regeringen har brustit i sin hantering av pandemin. Här är det igen tydligt vad gäller ledning och styrning: Regeringen fattade inte något särskilt beslut om strategi, enligt . Det har inte heller varit regeringens avsikt att strategin skulle styra myndigheterna, som det från myndigheternas håll har anförts att strategi var något man skulle arbeta utifrån. I min värld låter detta otydligt. Ska man arbeta utifrån en strategi eller inte, och fanns det någon över huvud taget? Det blir otydligt. Ordföranden i , , sa i samband med att KU:s granskning blev klar i går att en strategi bör vara väl förankrad, och det går inte att klarlägga om den aktuella strategin var det. Det här är egentligen ingen raketforskning. Alla behöver veta vem som har och kan ta ledning när det väl gäller. Är det en myndighetsövergripande fråga måste någon ta ledartröjan, men, fru talman, det går inte . En myndighet får alltså inte säga till någon annan myndighet vad den ska göra. Det går bra; man kan samarbeta och ha det bra så länge man är överens. Men är man inte överens blir det ett problem. Då gör varje myndighet vad den tycker är det bästa. Det kan bli lite spretigt och ibland till och med lite motsägelsefullt. I utredning fanns ett förslag som regeringen inte har tagit med i förslaget till en förbättrad styrning och ledning av det civila försvaret. Utredningen hade med ett förslag som bland annat innebar att en så kallad civilområdeschef ska verka för att största möjliga försvarseffekt ska uppnås. I detta syfte föreslog utredningen att civilområdescheferna under höjd beredskap ska ha föreskriftsrätt gentemot länsstyrelserna inom civilområdet. Enligt utredningens bedömning ska föreskriftsrätten tillämpas i situationer när annan samverkan inte ger önskvärt resultat eller när det kommer till tidskritiska beslut som är av betydelse för landets försvar och som måste få snabbt genomslag. Utredningen föreslog också att de sektorsansvariga myndigheterna får en inriktande och ledande roll inom beredskapssektorn, just för att de ska kunna göra prioriteringar och omfördelningar av resurser. De föreslår att föreskriftsrätten även ska omfatta fredstida krissituationer. Men det här föreslår alltså inte regeringen, utan regeringen vill att alla ska samarbeta och vara sams. Det är en fin tanke, men ibland är det någon som träter och man tycker inte lika. Då behöver man veta vet man ska hålla i när det blåser. Håller inte ministern med om det? 10 Justitie- och inrikesminister (S): På ett allmänt plan håller jag naturligtvis med om det, och det är precis det som den här reformen syftar till.