prot · H909121 · 2022-05-31 00:00:00 — Varför vill sänka värdet på villorna och attraktiviteten kring vackra vattendrag och , där exploateringstrycket redan är högt? 48 (M) replik: Vi fick just höra det som måste vara ett av de mest formidabla exemplen i den här kammaren på att göra en halmgubbe, det vill säga att man hittar på argument och sedan själv står och argumenterar emot dem i . Det är inte särskilt befrämjande för debatten. Om hade läst hela vår debattartikel eller, för den delen, ägnat oss uppmärksamhet på utskottssammanträdena och där kunnat ta del av vårt förslag hade han sett att vi föreslår att man avskaffar det generella strandskyddet – men att vi också föreslår att kommunerna ska ges möjlighet att peka ut lokalt strandskydd. Det innebär att vi stärker den lokaldemokratiska aspekten därför att vi tror att kommunerna är bättre skickade att avgöra var man har skyddsvärda områden. Problemet, fru talman, är att dagens stränder är otillgängliga. De är otillgängliga som en konsekvens av att man inte får bygga bryggor och inte röja sly ned mot vattnet. Det är en konsekvens av att man inte får göra någonting utan att söka strandskyddsdispens. Och det är ett dispensförfarande som tillämpas tämligen godtyckligt – det får man väl ändå säga – av 21 olika länsstyrelser. Hela den här ordningen vill man genom propositionen förstärka eller cementera. Jag är den förste, fru talman, att erkänna att Alliansens två strandskyddsreformer var misslyckade. Skillnaden mellan oss och och Socialdemokraterna är att vi har dragit några slutsatser av detta: Vi kan inte fortsätta att bygga på ett system som helt uppenbart är trasigt och som landar i fel intresseavvägningar. Vi kommer då att sitta fast med befintlig praxis, och vi förstärker den i de delar som är dåliga. Därför vill vi börja med ett blankt papper och invertera frågan. Vi vill avskaffa det generella strandskyddet och sedan ge kommunerna möjlighet att utpeka lokalt strandskydd – för att få en nyordning. 49 (S) replik: bekräftade nu följande: Om fem kommuner kring tänker på sitt och bara sitt struntar vi i helheten. säger nu nej till de mest långtgående förenklingsförslagen sedan strandskyddet infördes i . Trots försök var inte i närheten av att kunna införa sådana här förenklingsförslag under sina vid makten. Och vill kalla sig statsbärande. Vi skulle kunna ha haft lagändringar på plats . , och de två andra partierna i det högerkonservativa blocket säger nu nej till förslaget i dess helhet bara för att knäppa några partier på näsan. Det här är att försämra och försvåra människors riktiga vardag. och denna kvintett säger nu nej. I stället för att ta steg framåt har vi i bästa fall, fru talman, en eller ett par utredningar till framför oss. Några alternativa konkreta förslag har partierna i denna kvintett nämligen inte presenterat i sina följdmotioner. offrar nu landsbygden för det politiska spelet. Det är riktiga människor på landsbygden som hamnar i kläm. Jag undrar därför: När avser att ha sina konkreta förslag kring strandskyddet på plats? Hur ska åstadkomma det? Och, fru talman, med vem ska göra det här? 50 (M) replik: Anledningen till att låter som en skiva som har hakat upp sig i replikskiftet är att han står och läser innantill i sina papper i stället för att förhålla sig till vad undertecknad svarar. Det blir naturligtvis inte befrämjande för debatten. Jag kan konstatera att vi vill ha de här förslagen på plats så snabbt som möjligt. Jag kan konstatera att det borde finnas en majoritet i den här kammaren för ungefär den linje vi driver. Det skiljer sig åt lite grann i förslagen. Som svar på frågan när vi kan få detta på plats skulle jag säga: ett till efter att vi har tagit makten . Det behöver inte ta särskilt , för det är inte jätteavancerad materia. Vi kan inte komma ifrån det faktum som präglar hur man låter i den här diskussionen: Å ena sidan vill man bildsätta det här som det största förenklingsförslaget i modern historia, å andra sidan står i replikskiftet och ondgör sig i huvudsak över att vi riskerar att luckra upp strandskyddet alldeles för mycket. Jag tror inte att logiken är helt glasklar för dem som lyssnar på debatten. Mitt huvudbudskap är att vi har nått vägs ände i nuvarande system. Vi har väldigt mycket strand i det här landet, och ändå har vi ett generellt förbud. För all annan miljöpåverkande verksamhet söker man tillstånd, men för att få göra någonting i närheten av en strand måste man söka dispens från ett förbud. Det är i grunden en ganska otillständig ordning, och det är det vi vill ändra på. Vi menar att den här propositionen inte bidrar till det över huvud taget utan att den cementerar praxis och stärker roll och inflytande över processen – som vi vet är det som har lett fram till den ordning vi har . 51 (C) replik: Välkommen, , till miljö- och jordbruksutskottets debatt och tack för ett intressant anförande! Jag skulle nästan behöva för att bemöta mycket av det som pratade om i sitt anförande. Det jag egentligen plockade upp som jag tyckte var tydligt i anförandet var att ledamoten pratade mycket om bildsättning, och ett uttryck som återkom väldigt mycket var ”på totalen”. På totalen är det en försämring, anser . Jag har respekt för att man kan tycka att alla delar och förslag i en proposition inte är bra. Jag har full respekt för det. Men man ska vara medveten om att det i den proposition som ligger på bordet är separata delar. Det handlar om att ta bort strandskyddet kring våtmarker, till exempel, det handlar om att minska strandskyddet kring små sjöar och vattendrag och det handlar om strandnära utvecklingsområden. När det gäller den bedömning som ger uttryck för, att det inte finns stöd för den här propositionen i alla dess delar, står det ganska tydligt i de särskilda yttrandena att det faktiskt finns stöd för vissa delar men att man har gjort en bedömning på totalen. Det handlar om att man, för att värna städernas möjligheter att utvecklas, offrar landsbygden. När och andra företrädare för pratar om den här reformen pratar man om att det blir skärpningar där det bor mycket folk men lättnader där ingen vill bo. Så pratar man om landsbygden, och man pratar om gölar och pölar. Man uttrycker sig alltså med väldigt liten respekt för de människor på landsbygden som faktiskt drabbas, och så hänvisar man till att man vill stoppa en reform för att det på totalen sker skärpningar i staden trots att det finns separata förslag som hade kunnat genomföras ändå. Varför offrar man landsbygden för staden? 52 (M) replik: Tack för frågan, ! Vi offrar inte landsbygden, utan vi kan konstatera att förslagen i nästan varje detalj är utformade så att de inte gör någon skillnad eller försämrar det nuvarande läget. Okej, man vill minska strandskyddet . Då kan vi konstatera att i hälften av alla län är det här en icke-fråga. I hälften av alla län har möjlighet att upphäva det här strandskyddet helt. Då har vi inte ens kravet på fri passage. När det gäller kriterierna för sådana här strandnära utvecklingsområden får man konstatera att de är så snävt uppställda att de i praktiken, väl tillämpade, sannolikt inte skulle leda till någon mer förmånlig ordning än LIS-områdena. De är nämligen uppställda på ett sådant sätt att det bara handlar om områden där fastighetsvärdena är så låga att det inte lönar sig att bygga ett nytt hus och där intresset för detta därför kommer att vara mycket begränsat. Utan att gå in för mycket på tekniska detaljer kan man konstatera att om vi hade plockat ut några russin ur den här kakan – de är väldigt få och inte särskilt välsmakande, men ändå – och sedan avslagit allt annat skulle vi sannolikt hamnat i en situation där man tyckt att förslaget fått en annan lutning och därmed underkastats ett nytt beredningstvång. Då hade vi behövt arbeta med en produkt som i grunden inte är bra. Vi menar att vi inte vill ha det här systemet. Vi vill ha ett nytt system. Vi vill börja om, på ett blankt papper. I stället för att göra en dålig ändring nu vill vi göra en bra ändring som är på riktigt. Jag hoppas och tror att efter nästa val, när man har dragit slutsatserna av hur det har varit att vara stödhjul till S, kanske kommer på andra tankar och ser att det finns förutsättningar för oss att göra detta tillsammans. 53 (C) replik: Jag tycker att det är intressant att ledamoten fortsätter att upprepa att det här är förslag som inte skulle göra någon skillnad, för strandskyddet skulle de facto tas bort kring till exempel våtmarker. Där det finns strandskydd skulle man ta bort det – det har inte upphävts i den omfattningen tidigare – kring små sjöar och vattendrag. Även om man kan tycka att det borde vara större vattendrag eller större sjöar skulle ju strandskydd försvinna . Reellt skulle alltså strandskyddet minska. Man kan inte påstå att det inte skulle göra någon skillnad. Sedan kanske ledamoten inte har respekt för de människor som bor där, men det är faktiskt konkret så att också har varit med och gjort de största minskningarna någonsin av strandskyddet. Jag tycker också att det är intressant att höra hur ledamoten resonerar om framtiden. Man stoppar en reform som skulle kunna göra skillnad här och , och sedan antyder man att det kommer att komma någonting bättre. Men redan när lagrådsremissen kom och när propositionen lades fram sa och andra moderata företrädare: kommer att säga nej och lägga fram ett eget, bättre förslag, och målet är att få till stånd ett tillkännagivande i utskottet om att det här ska utredas. När jag läser betänkandet konstaterar jag att det inte finns någon gemensam reservation, bara avslag, men när pratar låter det som att det finns en väldigt stark uppställning bakom att faktiskt upphäva det generella strandskyddet. När man läser de särskilda yttrandena, som jag tror att vi kommer att få höra om senare i debatten, ser man att det inte finns en generell inställning bland de här partierna – M, SD, L och KD – om att faktiskt upphäva det generella strandskyddet utan att de har ganska skiftande politik. Varför har ni inte lyckats samla er till ett tillkännagivande från utskottet, , och varför menar ni att ni skulle kunna lyckas i regeringsställning? 54 (M) replik: Det är aningen magstarkt att vi avkrävs ett gemensamt tillkännagivande från ett parti som så mästerligt har förhandlat fram en proposition att den inte har stöd i riksdag. Jag vet inte när det hände senast. Man har vetat att den här propositionen saknar stöd och inte skulle kunna gå igenom i riksdag, och ändå sa man: Det här är vårt villkor för att stödja som statsminister. Det får man säga är att sälja sig förhållandevis billigt. Problemet är att det här förslaget på totalen, även i de allra flesta av de enskilda delarna, utgör en försämring. Jag är inte beredd att vikta enskilda människors äganderätt mot varandra beroende på var de bor. Det är det i realiteten gör när man inför tydliga skärpningsgrunder i mycket stora delar av landet. Som jag nämnde blir det väldigt få områden kvar när man lägger på det raster av områden som i propositionen direkt utpekas som områden som inte ska komma på fråga som strandnära utvecklingsområden och kombinerar det med de tre kriterier där det ska vara ett lågt bebyggelsetryck, inte inkräkta om det finns särskilda skäl för strandskyddet och att ytterst ges vetorätt. Fråga människor i vad de har för erfarenheter av bedömningar i strandskyddsfrågor, och du kommer att få svaret att de flesta tycker att de är godtyckliga och hårt åtdragna. Det grundläggande problemet är att försöker lappa och laga i ett system som i grunden är fel. Det är vår invändning. Vi har lagt fram ett eget förslag, och jag bedömer att det i en ny borgerlig regering finns goda förutsättningar att komma överens om detaljerna och få på plats en strandskyddsreform värd namnet. 55 (SD): Dagens debatt handlar om strandskyddslagen. Vi står från SD:s sida bakom alla våra yrkanden, men för tids vinnande vill jag yrka bifall endast till vår reservation 5. sa miljö- och jordbruksutskott nej till propositionen om ändrat strandskydd som hade förhandlats fram mellan , och Socialdemokraterna. var ett av de partier som valde att gå emot propositionen. Strandskyddslagen tillkom 1950, men som vi hört av tidigare talare hade den förstås en utvecklingshistoria. Syftet var att säkra människors tillgång till stränder i när dessa blev alltmer bebyggda runt i första hand större städer. Lagen kom efter hand att bli rikstäckande, och även strandnära byggen i glesbygd förbjöds. Detta har lett till flera försök att reformera lagen. Men försöken har varit för begränsade, och med stöd i olika regelverk har många länsstyrelser tvärtom funnit det möjligt att göra det svårare att bygga strandnära. Efter omarbetningar av lagen 2009 användes exempelvis instrumenten riksintressen och utökat strandskydd för att försvåra byggande. Vi anser att det viktigaste med strandskyddslagen är att den måste ge en fördel dels till glest befolkade kommuner, dels till de glest befolkade delarna av kommuner med medelstort befolkningstryck. Just tillgången till ett överskott på natur som till en mindre del kan användas till byggande i attraktiva lägen är en av dessa områdens största konkurrensfördelar. I det förslag vi nu debatterar föreslås att ett antal tokigheter i nuvarande lagstiftning ska strykas, som att man inte får bygga vid en damm som man själv anlagt och att strandskydd gäller även bäckar smalare än och andra små vattendrag. Tyvärr är de lättnader som föreslås ofta knutna till olika brasklappar, till exempel att en anlagd damm för att medge det utlovade minskade strandskyddet ska vara anlagd med ett uttryckt syfte knutet till att förbättra miljö eller klimat. Att en damm är vacker för den som anlagt den, kan inte det vara bra nog? I propositionen kvarstår merparten av de problem som så länge hindrat människor med vanliga inkomster att bygga stuga eller hus nära vatten. Det är dyrare att köpa ett skjul vid vatten än att köpa en villa på grund av att det inte har gått att få tillstånd till nya tomter. Den strandskyddsutredning som ligger till grund för propositionen föreslår generella restriktioner mot byggande längs våra kuster och runt de vattensystem. Det gör inte propositionen, men den hade behövt vara mycket tydligare med att dessa förslag inte bör genomföras. I stället står det i propositionen att denna typ av områden inte kan bli aktuella för ytterligare lättnader i strandskyddsreglerna. Jag kommer själv från . Där är Siljan ett sådant utpekat område, men inte bara Siljan utan hela vattensystemet. Hit räknas Skattungen, , och . Det är en väldigt stor del av centrala som inte skulle få några lättnader alls genom denna reform. Men det är faktiskt en mycket liten del av detta område som har ett stort tryck vad gäller bebyggelse vid vatten. SD tycker vidare att huvudansvaret för strandskyddet mycket tydligare borde ha flyttats från länsstyrelser till kommuner. Man borde ha slopat länsstyrelsernas möjlighet att överpröva dispenser beträffande strandskydd. Länsstyrelserna kan ju ändå överklaga beslut i laga ordning. Det finns två anledningar till att ansvaret bör flyttas till kommunerna: dels kan deras politiska ledning ställas till svars i demokratiska val, dels kan kommunerna förväntas göra bättre avvägningar än länsstyrelserna mellan å ena sidan strandskyddet och å andra sidan andra samhällsnyttor. Som jag tidigare sa är möjligheten till attraktivt boende en av landsbygdens stora konkurrensfördelar, vilka kanske inte är så många. Planer för att utveckla landsbygd och mindre samhällen är viktiga för kommunerna, liksom möjligheten att attrahera företag och människor så att de vill flytta dit. Lagstiftningen behöver också tydligare skilja mellan strandskydd för människors rätt att nå stränder för rekreation, vilket var lagstiftningens ursprungliga syfte, respektive för naturskydd. Att föreslå restriktioner i utnyttjandet av stränder hela vägen från norska gränsen till Forsmark är alldeles för generellt. Det finns glesbebyggda områden där som man skulle kunna förtäta och utnyttja mer, även för människors behov av till exempel sommarstugor. Vad gäller naturskyddet finns det en lång rad andra verktyg, såsom reservat av olika slag, nationalparker och skötselavtal med markägare, som man kan komplettera med. Det här försöket att ta fram en förbättrad strandskyddslag är helt enkelt inte tillräckligt. Det är därför SD röstar nej. Vi vill inte vänta till på verkliga förbättringar av lagen som kan göra det enklare för människor som vill berika landsbygden. Vi vill redan nu se en kompletterande utredning ur ett medborgar- och företagarperspektiv snarare än ett tjänstemannaperspektiv så att en ny proposition kan tas fram som kan ge verkligt förbättrade möjligheter att bygga i attraktiva lägen i områden med god tillgång på stränder. Strandskyddet behöver arbetas om mycket mer än i regeringens förslag. Därför stöder vi utskottets förslag om avslag på propositionen, och jag yrkar därtill alltså bifall till vår reservation nummer 5. 56 (V): Den svenska allemansrätten är unik, och det starka strandskyddet har varit en viktig del i det. Strandskyddet har till syfte att skydda växter och djur men också att värna allmänhetens tillgång till stränder. Det har gjort att stränderna har varit tillgängliga för alla och inte bara för dem som har en förmögenhet att köpa en strandtomt för. Det här har gjort till ett land med ett mycket aktivt friluftsliv och en stark naturturism. Trots att vi har haft ett strandskydd i har det fortsatt att byggas nära våra stränder. Det är bara att se sig omkring i det svenska kustlandskapet eller kring våra för att se bevisen på det – på en del platser mycket mer än på andra och då också med större konsekvenser. Det är beklagligt men ändå inte förvånande givet den politiska utvecklingen och läget i att vi här kommer att ta ställning för försvagningar av strandskyddet i då diskussionerna både inom EU och FN går åt motsatt håll. Det kan på debatten verka som att det är i princip omöjligt att bygga strandnära i , men varje människa som har varit nära en attraktiv kust vet att så inte är fallet. I stället beviljas flera tusen strandskyddsdispenser , och det har blivit fler . Att det inte skulle gå att bygga strandnära är helt enkelt inte sant. används just behovet av att kunna bygga strandnära som ett argument för att värna landsbygden. För är det självklart att man behöver ta hänsyn till lokala förutsättningar. Att få dispens i en landsbygd som inte redan är kraftigt utbyggd borde vara lättare än att få dispens från strandskyddet i exempelvis det redan tätbebyggda . Det sker också . Strandskyddsdispenser ges oftare än de avslås – dock även i redan tätbebyggda områden. Så kanske är det inte strandskyddet som i verkligheten avgör om personer vill bosätta sig på landsbygden eller inte utan mer basala saker såsom tillgång till skola, mataffär, vårdcentral, kollektivtrafik och arbetstillfällen. Kanske är det detta som avgör var vi väljer att bosätta oss. Här behöver vi onekligen satsa för att få en levande landsbygd. Närheten till naturen är också viktig för dem som väljer att bosätta sig på landsbygden, liksom för dem som bor i städerna, men vi når inte naturen genom att avskärma våra kustlinjer med allehanda staket och skyltar som deklarerar privat mark. Våra strandzoner är också mycket speciella miljöer med skiftande karaktär, men gemensamt för dem är att de har ett mycket rikt ekosystem och utgör viktiga livsmiljöer för ett stort antal växt- och djurarter. Över tusen rödlistade arter har strandzonen och närliggande vattenmiljöer som sin livsmiljö. Regeringens förslag att ersätta dagens system med landsbygdsutveckling i strandnära lägen, , till ett system med strandnära utvecklingsområden skulle innebära en kraftig försvagning av strandskyddet. De föreslagna kriterierna för ett strandnära utvecklingsområde är också mycket allmänna och otydliga och kommer oundvikligen att minska allmänhetens tillgång till stränder och försvaga tillgången till livsmiljöer för djur- och växtarter som är beroende av sjöar, vattendrag och strandzoner. Med regeringens förslag försvinner också behovet av att väga in landsbygdsutveckling som ett kriterium för att få dispens – något som i sig talar för att det inte är just landsbygdens utveckling man är särskilt intresserad av. För hade det i stället varit välkommet att fortsätta utveckla så att det fungerar väl i hela landet och bidrar till den landsbygdsutveckling vi faktiskt vill se, där fokus kan läggas på bostadsbyggande för helårsboende och verksamheter som positivt bidrar till en bygds utveckling. Förslaget om att strandskyddet ska begränsas till endast från strandlinjen vid små sjöar och mindre vattendrag är ytterligare ett förslag från regeringen. Det är ett dåligt förslag eftersom ett vattendrags betydelse för biologisk mångfald inte har med dess storlek att göra. I stället är det många av de små vattendragen som har stor betydelse för den biologiska mångfalden, och det är många ideella krafter som lägger mycket tid på att återställa dem runt om i landet. De små vattendragen är däremot mer känsliga för påverkan, till exempel utsläpp från dagvatten eller enskilda avlopp. Regeringens proposition om ett försvagat strandskydd baseras på ett påtagligt bristfälligt kunskapsunderlag, och vilka effekterna blir är inte fullt ut klarlagt. Men regeringen konstaterar också själva i sin proposition att den breda allmänheten, den del som inte har tillgång till en egen strandfastighet, förväntas påverkas negativt av ökat strandnära byggande, framför allt genom minskad tillgång till stränder med möjlighet till utblickar, bad och friluftsliv. Regeringen konstaterar också att en stor del av förslagen i propositionen kommer att innebära negativa effekter för djur- och växtlivet på land och i vatten, och Lagrådet pekar i sin remiss på att det kommer att bli svårare att nå miljökvalitetsmålen. Jorden erbjuder oss ett visst givet miljö- och klimatutrymme. Det som av vissa upplevs som en begränsning när det kommer till exempelvis möjligheten att bygga strandnära hus är en begränsning i stunden, men i förlängningen är det vad vi behöver för att möjliggöra starka och livskraftiga ekosystem. Detta är något som vi är helt beroende av för att kunna leva bra liv här i många generationer framåt. Det är ingen mening med att ha regelverk för att få en bättre miljö om vi sedan ändå ger alla dispenser för att slippa leva upp till regelverket. Vi behöver se att vi är i en situation i mänsklighetens historia där det aldrig har varit viktigare att vi tar vårt ansvar för att lämna efter oss en miljö som är i bättre skick än vi fann den i. Därför är ett fortsatt starkt strandskydd helt avgörande. avstyrker propositionen och yrkar bifall till reservation 6. 57 (KD): Den utredning som ligger bakom den proposition som diskuteras ska enligt direktiven ”föreslå de författningsändringar och andra åtgärder som medför att strandskyddet i görs om i grunden”. De förslag till ändringar i lagstiftningar som presenteras i propositionen kan inte sägas medföra att strandskyddet görs om i grunden. Tvärtom framstår förslaget, som vi har hört här tidigare, som ett lappande och lagande i befintlig lagstiftning på området. Ett av de för både landsbygd och stadsnära områden mest avgörande förslagen i utredningen, att upphäva allt strandskydd runt sjöar upp till en hektar samt vattendrag upp till 2 meters bredd, har i propositionen blivit att strandskydd ska råda upp på land och ut i vattnet. Förslaget om strandnära utvecklingsområden, en justering av det som tidigare benämndes landsbygdsutveckling i strandnära läge, framstår som lika trubbigt som det tidigare begreppet. Följderna om propositionen skulle antas är fortsatt rättsosäkerhet beroende på vilken länsstyrelse som hanterar ett specifikt ärende.