prot · H90982 · 2022-03-16 00:00:00 — I det viktiga valet mellan intresse och partiets intresse väljer man Socialdemokraterna. I rasar ett krig lika svårt och grymt som under och tragiskt nog i delvis samma områden. Då var det nazisterna som angrep ; är det den . , och därmed , befinner sig i det svåraste säkerhetspolitiska läget . Vi är inne i den tredje tidszonen. till befann vi oss i tiden efter att rivits och järnridån klippts upp. , , befinner vi oss i det pågående krigets tid. Avståndet mellan och är inte längre än . Till är det ännu kortare. Det är vårt omedelbara närområde. Hotbilden är påtaglig inte bara vad gäller militära angrepp utan också vad gäller cyberangrepp och desinformationskampanjer. Den senaste riktiga Försvarsberedningen, under ledning, kom efter diverse motstånd, inklusive trixande från dåvarande statsminister och utrikesminister , fram till formuleringen att ett väpnat angrepp mot inte kan uteslutas. Det är en slutsats som håller och som är vägledande för den försvarspolitiska uppbyggnaden och den säkerhetspolitiska orienteringen i en svår terräng. Det har också i den här kammaren från socialdemokratiskt håll pläderats för att vår militära alliansfrihet tjänar oss väl och bidrar till stabilitet och säkerhet i . Gör den det? Har inte verkligheten nu kommit i kapp även de mest idoga motståndarna till Nato? En Natoansökan skulle inte destabilisera, som statsminister påstår, utan bidra till ökad säkerhet runt , som utrikesminister sa för någon dag sedan i Ekots lördagsintervju. Nato handlar om kollektivt självförsvar och länder som frivilligt gått samman och likt de tre musketörerna lovat ”alla för en, en för alla”. handlar det om 30 musketörer. Mot ett gemensamt försvar står . håller sig med en krigsmakt, och det är en offensiv sådan med nuvarande krig i , med ockuperat territorium i och med rysk trupp i . Vi kan tyvärr konstatera att Socialdemokraterna inte vill bygga en svensk säkerhetspolitik som tar hänsyn till vad och en klar majoritet uttalar. Om man inte pratar med andra och inte bygger allianser kommer valda ledamöter att markera. säkerhetspolitiska linje läggs fast av regeringen. Regeringen gör dock klokt i att lyssna på och inte söka konfrontation, vilket gjorts gällande att en mycket stor majoritet ställt sig bakom tanken på en svensk Natooption. I försvarsbeslutet sa en riksdagsmajoritet ja till en svensk Natooption. Detta baserades på en motion av men hade redan tidigare behandlats av . Det som skedde då, 2020, var en rörelse inom . Det var en välkommen rörelse, tycker jag. Samma parti – – som S, V och MP säger nej till Nato tillsammans med utgör tillsammans med M, C, L och KD en majoritet för Natooptionen. Dessa fem partier, fru talman, står tillsammans för 204 av kammarens 349 mandat. Själv föredrar jag och ett fullvärdigt medlemskap, men den första målsättningen är att alla militära, politiska och juridiska förberedelser ska vara på plats. Därför är en Natooption viktig. I samband med detta har också verkat för att höja försvarsutgifterna till motsvarande av bnp till 2025. Just detta med att motsvarande av bnp nu ska användas till försvar är viktigt. Flera partier, inte minst mitt eget parti , har drivit på för detta. Ett parti, Socialdemokraterna, har i olika sammanhang i lika delar kritiserat andra partier för snabba kast vad gäller en så kallad Natooption och bestämt motsatt sig förslag om höjda försvarsansträngningar med nedsättande epitet som ”anslagsbingo”. Vad gör då Socialdemokraterna själva? Jo, hastigt och lustigt proklamerades av bnp på en presskonferens för någon dag sedan med statsministern, finansministern och försvarsministern. Detta var lika välkommet som det var oväntat, men nog måste det därmed konstateras att Socialdemokraterna själva kan ägna sig åt både mycket tvära kast och framtagande av egna bingobrickor i ett allvarligt säkerhetspolitiskt läge. Den europeiska säkerhetsordningen som vi känner den har fallit. respekterar inte territoriell suveränitet eller länders rätt att själva göra sina säkerhetspolitiska vägval. kränkte ryska stridsflygplan som en hotfull och varnande handling svenskt luftrum. Den ryska retoriken är lika klar då den talar om vedergällningsåtgärder mot . Vi har sett bevis för låga tröskel för att ta till militärt våld. Då krävs ökad säkerhet baserat på det vi är överens om: ”Ett väpnat angrepp mot kan inte uteslutas”. Allt det tragiska och hemska som sker efter invasion gör att det finns före och efter . Det gör det klokt att som nu gör ställa krav på en ny Rysslandspolitik. Vi måste förhålla oss till en aggressiv makt som utför väpnade attacker som går ut över civila – förstföderskor på BB, familjer i bostadsområden och barn på daghem. Det är en regim som utför krigsbrott och handlingar som strider mot all mänsklighet och som ska leda fram till en internationell domstol eller tribunal för de ansvariga. Det är ett som flagrant struntar i de avtal som ingåtts och ljuger inte bara den egna befolkningen rakt upp i ansiktet utan även omvärlden. krävs samling och handling. Samling kan regeringen med sina 100 mandat nå ifall den visar handling. En oerhört anmärkningsvärd och allvarlig del av den ryska invasionen av är med vilken lättsamhet och kretsen kring honom talar om användandet av massförstörelsevapen: kemvapen, biologiska vapen och rent av kärnvapen. Det är hårda realiteter som inga fromma förhoppningar kan dölja. Det så kallade kärnvapenförbudet, som även Socialdemokraterna uttryckt sådana sympatier för, visar sig vara ett kvalificerat stickspår. Ingen av de kärnvapenägande staterna är med i den processen, allra minst det som hotar med kärnvapen. gäller det att hålla fast vid de bindande avtal som trots allt finns och de processer där kärnvapenmakter deltar. kommer i och med våra beslut att uttala att även om regeringen har för avsikt att delta på det planerade mötet kring förbud har inte för avsikt att ratificera konventionen. Det innebär att Socialdemokraterna inte kunnat samla en majoritet i riksdag bakom den kurs som togs ut på förra årets partikongress: ”Som observatör till FN:s förbud mot kärnvapen ska bidra till att konventionen utvecklas och förtydligas. Målet är att ska ansluta sig.” kommer att säga nej till vad Socialdemokraterna fastställt på sin partikongress. Det är ett logiskt steg att ta, då den analys regeringen tidigare själv lät göra indikerar att konventionen inte kommer att medföra nedrustning av några kärnvapen alls. Inga av de länder som har kärnvapen står bakom initiativet om förbud mot kärnvapen. Möjligheterna till uppföljning av avtalet är dessutom små. Konventionen riskerar till och med att vara kontraproduktiv, eftersom den underminerar det existerande så kallade . För oss är hela intresse och säkerhet bättre än ett enskilt partis intresse. Jag yrkar bifall till reservation nummer 2 av , , och Liberalerna om ett tydligt ja till Nato. Jag vill dessutom avslutningsvis komplettera det beröm ordföranden i utrikesutskottet gav till ledamöterna i utrikesutskottet. Stämningen är god, trots att det finns olika skarpa och tydliga åsikter, vilket inte minst det här betänkandet visar. Men detta är också den svenska styrkan – att vi i en demokrati med åtta riksdagspartier kan puckla på varandra i kammare och utskott men ändå alla arbeta och verka för bästa, var och en efter sin förmåga. 38 (S) replik: gör här ett nummer av att hävda att det faktum att det finns fem förslag om tillkännagivanden i betänkandet visar på en parlamentariskt svag regering. Men, , vad var egentligen viktigast för i det här arbetet? Var det att visa på det som beskriver som en parlamentariskt svag regering, eller var det att sträva efter enighet och samling i svensk säkerhets- och utrikespolitik? tar också upp Natooptionsbeslutet och beskriver regeringen som konfrontativ i den frågan. Sanningen är ju den att vi hade av arbete i Försvarsberedningen och att där tog initiativ till att vi inte skulle diskutera Natofrågorna eftersom man visste att vi inte skulle kunna bli överens om dem. Det var en inställning som vi socialdemokrater bejakade, för vi hade samma inställning – vi vet var vi har varandra, och vi kommer inte att kunna bli överens. Jag kan i efterhand ångra det vägvalet lite grann. Det hade nog varit bra om vi hade ägnat en del tid i Försvarsberedningen åt att diskutera en eventuell Natooption. Det som hände nu gick fort, och det var inte bra för tydligheten om svensk utrikes‑ och säkerhetspolitik. Avslutningsvis, fru talman: vill aldrig skriva under ett kärnvapenförbud? 39 HANS (M) replik: fattade den här med en övertydlig majoritet beslut om att ställa sig bakom tanken på en Natooption. De fem partier som stod bakom det har alla på olika sätt uttryckt tanken att regeringen borde bjuda in till breda säkerhetspolitiska överläggningar med utgångspunkt från att just samma regering saknar stöd i viktiga säkerhetspolitiska frågor. – det innebär att hela den månaden försvann det året liksom alla tolv månaderna 2021. För någon dag sedan öppnade Socialdemokraterna upp för att bedriva någon form av säkerhetspolitisk analys under trycket av att det nu går väldigt fort i . säger: Varför kan vi inte prata, samtala och bedriva diskussion kring saker som Nato? Sanningen är ju den att Socialdemokraterna har ägnat sig åt att undvika det. Då måste man fundera på åt vilket håll det kritiska fingret ska peka – mot andra eller mot en själv. Sedan återkommer till att det här med en Natooption skulle vara en omsvängning som skedde . Det är inte sant. Fyra partier har drivit detta i . Det som hände var att ett femte parti anslöt sig. Jag tyckte att det var bra. Men om man nu ska prata om omsvängning kan jag säga att jag har bedrivit försvarsförhandlingar med regeringen . När kom ni på att av bnp var en lagom nivå för svenskt försvar? 40 (S) replik: säger att regeringen borde bjuda in till breda säkerhetspolitiska samtal och att det har gått 14 månader då Socialdemokraterna undvikit diskussion. Det är ju inte riktigt sant. Jag tror att alla som följer med bara en aning i samhällsutvecklingen är väl medvetna om att vi till och med är inne i en pandemi som har lett till alldeles extraordinära krav och villkor för oss allihop i hela det svenska samhället, även oss som är förtroendevalda här i riksdag och den regering vi har. Mycket fokus har med rätta lagts på att hantera det. Det är alltså inte så att det här är någonting som man har undvikit att diskutera. finns det ett absolut akut behov av att göra det, vilket är oerhört beklagligt. Men det är bra att det nu sker. De här samtalen kommer troligtvis igång . Jag hoppas att det blir kloka och konstruktiva samtal där vi kan ta och ge mellan de åtta partier som deltar. Men gör det inte till att regeringen skulle ha försökt att undvika att diskutera detta. Det tycker jag är en lite väl enkel förklaringsmodell. Så till i anslag till försvaret. Ja, mot bakgrund av det vi ser just nu har regeringen gjort bedömningen att vi behöver öka försvarsanslaget ytterligare. gör redan nu en historiskt stor ökning av försvarsanslagen . Men mot bakgrund av invasion i är det uppenbart att vi måste öka takten och öka mängden pengar. 41 HANS (M) replik: Jag vill understryka att jag har förhandlat med Socialdemokraterna och regeringen , och tanken på har aldrig funnits fram till presskonferensen . Jag tycker att det är bra, men vi behöver diskutera när det ska införas. har sagt 2025, och andra partier ligger i samma härad. Jag uppskattar omsvängningen, men det är inget annat än en omsvängning. Jag kan hålla med om att realiteten har förändrats i mycket snabb takt – även om man, om man ska vara efterklok, ända sedan invasion av 2008 och den illegala annekteringen av 2014 har sett ett kraftigt försämrat säkerhetsläge. Detta har också lett till den slutsats som Försvarsberedningen inte utan diskussion landat i om att ett väpnat angrepp mot inte kan uteslutas. På en konferens i argumenterade den socialdemokratiska statsministern och utrikesministern till och med emot detta innan man justerade bilden så att det blev klarhet. Sanningen är att en majoritet i drev igenom detta om en Natooption . Jag är väl medveten om att det har varit en pandemi, men både fru talmannen och utrikesutskottets ordförande vet att det har förekommit en mängd möten, också med sekretessbelagda uppgifter, till . Pandemin kan dessvärre inte användas som bortförklaring för att man inte har fört den typ av säkerhetspolitiska samtal som till slut kanske kommer till stånd . Det är viss fördröjning på slutaren i den kameran, 2022 – men desto mer glädjande att det nu säger klick. 42 (SD): Jag vill inledningsvis yrka bifall till reservation 6 gällande utredning om tidigare säkerhetspolitik och understryka att vi står bakom samtliga våra reservationer och särskilda yttranden. Blåsippan ute i backarna står niger och säger att nu är det vår. Barnen de plocka små sipporna glatt rusa sen hem under rop och skratt. Våren kom aldrig till . I stället kom kriget. I stället för sippor plockar de ukrainska barnen bland sönderbrända husrester, och skrattet har förbytts till avgrundsdjupa skrik under Putins terrorbombningar av hus, barnsjukhus och förlossningskliniker. Den ryske despotens kanoner är riktade mot civila mål, inte bara militära. är som inte känner någon likhet med efterkrigstiden. Krig råder i , och våldsanvändningen är på en nivå som inte skådats på vår kontinent sedan . Det är något som fram till nu bara funnits i historieböckerna för vår generation av folkvalda, men är det allvar. Framtiden är oviss. Men den ser ut att vara mörk, och det är svårt att se någon ljuspunkt. Snarare tilltar blodiga krig i , och risken finns att kriget utvidgas och att fler stater dras in. , som redan till del är ockuperat av ryska trupper, ligger nära till hands. Dessutom är Putinregimens krav på hela västvärlden av en sådan dimension att en konflikt mellan och Nato kan uteslutas. Det föreligger också ett kärnvapenhot, och då främst hotet om att kan tillgripa taktiska kärnvapen. De svåra konsekvenserna av ett krig med kärnvapen kan inte nog understrykas, och risken för att massförstörelsevapen kan användas behöver uppmärksammas. Vi behöver vara förberedda på även detta scenario. Det allvarsamma läget kräver att vi i denna kammare adresserar utrikespolitiken med realism och med utgångspunkten att fred och frihet ska bevaras. är inte tiden att bedriva önsketänkande eller att sträva efter en inrikes utrikespolitik där söker en klapp på axeln och navigerar efter kartan mer än verkligheten. Jag vill därför rikta en uppmaning till alla att verkligen se över invanda ståndpunkter och inte fastna i det tänkande som gällde före invasion av . Ideologi får inte trumfa realpolitik, inte när och befinner sig under ett reellt ryskt hot och när med blod betalar för frihet, som också gör att frihet och självständighet kan bevaras. är ett parti som särskilt i kommer att driva en politik präglad av pragmatism och inte stå fast vid ståndpunkter som intogs i ett annat säkerhetspolitiskt läge. Under vår valkonferens öppnade vi för att säkerhetspolitiska samarbeten kan behöva omprövas, och detta inkluderar även ett Natomedlemskap. har vi tillsammans med en majoritet i röstat för att deklarerar en Natooption. Så har dock inte skett. Inte heller bjöd regeringen in till säkerhetspolitiska samtal med anledning av att en majoritet här i kammaren stödde Natooptionen. Men ett erkännande ska jag ge regeringen, och det är att samtal nu planeras. Efter de ryska kraven och framför allt efter den ryska invasionen hade en Natooption tjänat intressen. hotar genom både uttalanden och agerande. Vi har sett att kränkt , och i talande stund grupperar den ryska norra flottan ut sina slagkraftigaste enheter i som ett svar på övningen Cold Response där deltar. Det är viktigt att inse att ryska intressen och förmågor finns i såväl och som . Att deltar i övningen Cold Response är högst välkommet, och har ställt sig bakom det utökade samarbetet med Nato och i vårt närområde. Internationella samarbeten utgör, precis som regeringen själv har konstaterat, en hörnsten i vår försvarsförmåga och ytterst hur vi hävdar vår självständighet. De samarbeten som har med Natoallierade måste värnas och utvecklas. Vid sidan om ett starkt försvar är dessa av yttersta vikt för säkerhet. Att nu har utsträckt försvarsgarantier till är välkommet. Framöver kommer försvarssamarbetena mellan de västliga demokratierna att behöva stärkas och befästas på ett tydligare sätt. Putins kärnvapenhot är i denna kontext oroande, och effekterna om den ryska regimen beslutar sig för att använda sig av massförstörelsevapen kan bli omfattande. Strålning, stridsgas och bakteriologiska stridsmedel känner inga gränser. Det finns en stor risk att användning av massförstörelsevapen i , oberoende av var, kan få förödande konsekvenser. Det har vi sett . I detta läge är det ytterst de kärnvapen som tillhör de stater som ingår i Nato som kan verka avskräckande gentemot Putins regim. Hur illa man än tycker om kärnvapen har det sedan kärnvapnen introducerades varit dessa vapen i demokratiska staters tjänst som avskräckt diktaturerna och därmed förhindrat ett nytt världskrig, och det gäller . Att i detta skärpta läge verka för att ska underteckna FN:s kärnvapenförbud, TPNW, är direkt oansvarigt och kan försätta i ett mycket farligt läge. Det kom även utredningen om detta förslag fram till. Ett svenskt observatörskap till konventionen skulle troligen skada de viktiga relationerna till våra samarbetsländer, och därför är det välkommet att det funnits en majoritet i utskottet för att inte ska skriva under konventionen. Förhoppningsvis kan det också i förlängningen leda till att lämnar observatörskapet. Det är inte bara så att konventionen i sig är kontraproduktiv utifrån dess mål att förhindra kärnvapnens användning. Den är dessutom i sig på flera områden undermålig, vilken regeringens egen utredare också kom fram till. Det är hög tid att regeringen funderar över sina egna argument kring ställningstagande avseende TPNW, annars finns det en uppenbar risk att partipolitiska hänsyn går före nationella intressen i när en sådan prioritering kan få förödande konsekvenser, konsekvenser som jag tror att ingen av oss ännu kan överblicka. Slutligen i denna svåra tid skulle jag också vilja ventilera devisen att man bör blicka bakåt för att se framåt och då ta upp frågan om behovet av att lära av tidigare misstag och också det som gjorts rätt av tidigare regeringar. , efter invasionen av och när de flesta partier inklusive regeringar talar om ökade försvarssatsningar, är det också viktigt att lära av den tid som varit och fråga oss hur har kunnat hamna så oförberett i den allvarliga säkerhetspolitiska situation som vi nu befinner oss i. Hur har det kunnat hända, vilka beslut togs och vad hade de för konsekvenser? Det är frågor som vi behöver reda ut och som alla borde vara intresserade av att svara på för att kunna bedriva en samlad politik framöver som leder till att beredskap ökar och vi står bättre rustade . Den här frågan borde inte vara partisplittrande, utan en sådan bred utredning borde med brett stöd kunna genomföras. Så bör enligt vår mening ske. Faktum är att det har genomförts , varav det senaste tillfället var 2002 då en säkerhetspolitisk utredning studerade tiden –1989. Det är nu . Därför menar vi att det är dags att genomföra en utredning som utvärderar säkerhetspolitiken 1989–2009. Denna tid är mycket intressant, eftersom det var då som försvar rustades ned och i det närmaste avvecklades av först röda och sedan blå regeringar. Det var då som säkerhetspolitik omformades från att vara ”alliansfrihet i fred, syftande till neutralitet i krig” till att bli den solidariska säkerhetspolitiken. Många lärdomar skulle kunna dras från den här perioden, och det är viktigt att en sådan utredning genomförs utan onödigt dröjsmål så att inte viktiga personers vittnesmål från riskerar att gå förlorade. Det kan vara svårt att ta in den förändring som skett sedan invasion av och det nu pågående blodiga kriget i landet. Men det är vår uppgift i denna kammare att ta in det och se hur det påverkar statskonsten. Det är detta som svenska folket, våra uppdragsgivare, arvoderar oss för, inte för att vara en megafon för enbart förproducerade partiprogram eller ideologiska ståndpunkter och skygglappar skapade i djupaste fredstid – som såg annorlunda ut innan . är det en ny tid, och vi måste alla handla utifrån de krav som ställs när själva existens hotas av en aggressiv kärnvapenbeväpnad stormakt som granne. utrikespolitik ska utformas för att värna intressen och renommé. Vårt land ska vara en röst för fred, frihet och goda relationer mellan världens folk och stater. ska tydligt stå upp och markera mot kränkningar av grundläggande fri- och rättigheter och av suveräna staters territorium. 43 (S) replik: och säger i dagens debatt i princip alla de rätta sakerna. Men skrapar man på ytan och betraktar utrikes- och säkerhetspolitik och sätter in den i ett lite mer historiskt perspektiv får man fundera. Hur var det egentligen, , med det som stod att läsa på hemsida om att ska respektera balansen mellan stormakterna, det som ni sedan plötsligt strök från hemsidan när ni fick kritik ? Och hur var det, , med din partiledares oförmåga att välja mellan president och ? Vilken trovärdighet har egentligen det som du står här och säger, , som i mångt och mycket är det rätta? Är det verkligen det som står för? 44 (SD) replik: Tack, , för frågan! Till att börja med vill jag hävda att det har funnits, och var, en otydlig och olycklig formulering. Den har reviderats och under våra senaste valkonferenser, där formuleringar har justerats för att bättre bemöta och svara på de säkerhetspolitiska utmaningar vi står inför . Jag vill dock vara tydlig med att det har funnits väldigt mycket fog tidigare för en diplomatisk balans och ett fredsbevarande syfte, att det finns avskräckning gentemot diktaturer och aggressiva imperier och avspänning mellan supermakter och att det i det geopolitiska läge och närområde där och befinner sig behöver finnas ett lugn i det säkerhetspolitiska läget. Det har fungerat tidigare. Vi är tyvärr inte längre där . När det kommer till frågan om vilken ledare man väljer uttryckte jag för inte alls länge sedan i Ekots lördagsintervju att det är uppenbart och tydligt, vilket också uttalade i följdfrågor kring det kända uttalandet, att vi , i det internationella samfundet, i våra internationella samarbeten, i vår västliga gemenskap och i vår demokratiska kultur alltid sätter Biden framför . Men vi ska aldrig välja någon statsledare som på något sätt dikterar villkor för . Det gäller alldeles oavsett. Jag skulle däremot vilja fråga Socialdemokraterna varför man i det här betänkandet och i den här debatten går fram så fullt och fast utifrån sin partikongress beslut att vilja både observera, delta i och i förlängningen ratificera mot kärnvapen, som i sig skulle riskera avspänning och lågspänning från Natos sida gentemot . 45 (S) replik: Tack, , för svaren! Formuleringen om att ska respektera balansen mellan stormakterna kallar för en otydlig och olycklig formulering. Men den fanns ju inte bara på hemsidan. Det var inte någon enkel redigeringsmiss. Den finns också i ert valmanifest , och valmanifest är någonting som partier i alla fall brukar lägga väldigt mycket tid och allvar på att fila fram formuleringarna i. Det här med att inte vilja välja mellan president och var bara det senaste exemplet på en oförmåga från sverigedemokratiska företrädare att välja mellan demokrater och auktoritära ledare. Det är inte ett enskilt exempel, utan det är ett i raden av exempel på denna oförmåga. När det gäller kärnvapenförbudet och den fråga som ställer till mig om det är det ju så att Socialdemokraterna är för kärnvapennedrustning. Vi har beslut om att vi vill ha ett kärnvapenförbud. har den kärnvapenförbudskonvention som finns tillkommit.