prot · H909120 · 2022-05-30 00:00:00 — Regeringen anför i propositionen att nödvärnsregleringen bör lämnas utan påverkan, vilket jag och beklagar. har i tidigare förslag gällande just nödvärnsinstitutet lyft fram brott som begås i människors hem eller i anslutning till dem eller deras familjer. Det vore enligt vår mening fullt rimligt att tydliggöra att man har en utökad rätt att försvara sig själv, sin familj och sin egendom, inte minst när förövare söker sig hem till en. Frågan ligger något utanför denna propositionen, eftersom att regeringen valde att lämna den utanför. Men det går att anta att delar av den problematik som propositionen syftar till att bemöta skulle minska om nödvärnsrätten ökade i linje med vad jag nu beskrivit. Det skulle helt enkelt inte vara lika riskfritt för förövarna att åka hem till, och förstöra, för hederliga människor ifall de visste att dessa hederliga människor har rätt att försvara sig själva och den egendom förövarna angripit. Därför bör regeringens ovilja att utöka nödvärnsrätten kritiseras i allmänhet men i synnerhet när det gäller de företeelser som är relevanta för det ärende som vi behandlar. Vi förespråkar en utredning som ser över en utvidgning av nödvärnsrätten. En sådan utredning bör tillsättas. Brott som begås i, vid eller i närheten av någons hem, ägor eller familj bör särskilt omfattas. Avslutningsvis, fru ålderspresident, önskar jag yrka bifall till vår reservation 7 under punkt 7 rörande åtgärder mot djurrättsrelaterad brottslighet. 63 (C): har flera straffskärpningar genomförts för att betona hur allvarligt samhället ser på integritetskränkande brottslighet mot enskilda. Men en viss typ av brottslighet som alltför länge har förbisetts, trots att de som drabbas av den är nog så skyddsvärda, är brott mot våra lantbrukare och djurhållare. Det är människor som driver näringsverksamhet ute på landsbygden och som drabbas för att de håller djur på sina gårdar. Av den anledningen tar vissa andra personer sig friheter, personer som hyser agg mot förekomsten av djurhållning. De tränger sig in på lantbrukarnas privata ägor för att störa dem och för att trakassera dem. Det här har ofta kunnat ske utan att de som trängt sig på ens har kunnat delges misstanke om brott, för att det som dessa personer gjort inte ens har varit brottsligt. Det är sannerligen att vi nu får till vissa ändringar i lagstiftningen som kan hjälpa till att skydda dessa hårt arbetande näringsidkare. Genom den lagstiftning vi nu antar här i tas steg i rätt riktning. Det gör att brotten olaga intrång och hemfridsbrott moderniseras. Det är brott som har sett likadana ut sedan infördes för mer än ett halvt sekel sedan, som var inne på, detta trots att samhället har förändrats en hel del . Det är högst välkommet att vi nu genomför lagändringar som innebär att fler ageranden kommer att kunna bestraffas och att de som begår brotten ska kunna få strängare straff. Ett av de viktiga klarlägganden som görs i de nya bestämmelserna är att det skrivs in i lagtexten att den som obehörigen kliver in på en gårdsplan gör sig skyldig till olaga intrång. Detta har fram till nu varit ett stort problem eftersom det med dagens reglering inte framgår att det skyddade området vid olaga intrång omfattar gårdsplaner som omgärdar exempelvis en lantbrukares ekonomibyggnader eller produktionsanläggningar och som inte tillhör något bostadshus. Särskilt bekymmersamt har det varit om gårdsplanen inte har varit inhägnad med staket eller försetts med skyltar om att obehöriga inte äga tillträde. Då har det nämligen enligt lagstiftningen inte framgått att den som kliver in på området gör något otillåtet. Detta har för många lantbrukare skapat stora bekymmer när djurrättsaktivister gång efter annan begett sig till lantbrukares ägor och systematiskt uppehållit sig där för att skapa oro och obehag genom sin blotta närvaro. Det har förekommit manifestationer där aktivister i kraftiga ordalag fördömt lantbrukares verksamhet och där de personer som har genomfört aktionen vägrat att avlägsna sig. Denna djurrättsaktivism utgör ett reellt hot mot de enskilda som drabbas men i förlängningen också mot näringen i stort eftersom det finns lantbrukare som överväger att sluta att driva sin verksamhet och inte tycker att det längre är värt att fortsätta. Det är allvarligt, för detta är näringar som vi måste värna om. Det har väl, om inte förr, blivit uppenbart för alla när kriget i har tydliggjort vikten av en hög självförsörjningsgrad i oroliga tider. Det är naturligtvis helt oacceptabelt att enskilda personer ska kunna hota och trakassera människor som utför sitt arbete och som vill kunna känna trygghet för både sig själv och sina djurs säkerhet. Ett problem med denna typ av brottslighet är att det saknas officiell statistik på hur omfattande brottsligheten är. kräver därför att regeringen vidtar åtgärder för att förbättra det statistiska underlaget och även kunskapsunderlaget om dessa brott. Ett sätt skulle kunna vara att införa en särskild brottskod för djurrättsrelaterad brottslighet. Ett annat sätt för att öka kunskapen skulle kunna vara att se till att landsbygdsbor och lantbrukare omfattas av de trygghetsundersökningar som genomförs på årlig basis av . Vi står bakom ett tillkännagivande om detta och förväntar oss att regeringen kommer att agera på det. anser också att det ska ses som en försvårande omständighet att ett brott begås mot en person för att han eller hon bedriver skyddsjakt när personen i fråga fått detta uppdrag till följd av ett myndighetsbeslut. Den som bedriver skyddsjakt eller genomför eftersök på polisens uppdrag utför nämligen ett viktigt samhällsuppdrag. Regeringen menar att den omständigheten att ett brott riktar sig mot någon på grund av att denne utför ett samhällsviktigt uppdrag redan nu kan beaktas i skärpande riktning. Men anser inte att den nuvarande lagstiftningen är tillräcklig för att skydda dessa personer och står därför bakom ett förslag till tillkännagivande till regeringen om att ge dessa grupper ett starkare skydd och att straffen för hot och våld mot dem skärps. Näringsidkare och personer verksamma i de gröna näringarna utsätts allt oftare för brott och trakasserier av ekofascister och extremistiska djurrättsaktivister. Det handlar om brott av många olika slag, från skadegörelse, ofredande och olaga intrång till olaga hot och misshandel där det bakomliggande motivet utgörs av en extremistisk djurrättsaktivism. Denna form av trakasserier måste motverkas. anser att det behövs en bredare översyn av denna brottslighet än den som regeringen nu presenterar, en översyn som även omfattar andra brott som riktar sig mot näringsidkare och personer verksamma i de gröna näringarna. Därför yrkar jag bifall till reservation 8. 64 (KD): Ett välkänt uttryck är ”i hemmets lugna vrå”. Men när det sker ett intrång hotas den trygghet som bör gälla för alla invånare i vårt land när man befinner sig i sitt hem där man ska känna sig trygg. Den proposition som vi nu debatterar innebär en klar förbättring och ett välkommet förslag om en skärpt lagstiftning. Men det finns ytterligare saker som behöver genomföras för att lagen ska vara fullständig och nå ända fram. Som nämnts av tidigare talare är det mycket oroande att jägare, lantbrukare och djurproducerande verksamheter blir hotade och trakasserade av aktivister. Det handlar om jägare som efter myndighetsbeslut bedriver skyddsjakt eller genomför eftersök på polisens uppdrag och utför ett viktigt samhällsuppdrag. Angreppen på jägarna som utför dessa uppgifter bör därför betraktas som en försvårande omständighet som leder till hårdare straff. Även lantbrukare och djurproducerande näringsidkare trakasseras av djurrättsaktivister på ett otillbörligt sätt. Lantbrukare tvingas alltför ofta möta hot och trakasserier, som även riktas mot lantbrukarnas familjer. I samband med intrång finns det också risk för att smittspridning av virus och bakterier ökar, vilket också leder till en ökad otrygghet. Det handlar om skadegörelse, ofredande och olaga intrång och även hot och misshandel, där det bakomliggande motivet utgörs av en våldsbejakande extremistisk djurrättsaktivism. Polisen behöver ta dessa brott på allvar som den våldsamma politiska extremism som den är. Det behövs ett riktat polisarbete med speciella grupper inriktade på ideologiskt motiverad brottslighet. fanns en specialgrupp inom polisen som särskilt arbetade med ideologiskt djurrättsmotiverad brottslighet. Därigenom kunde man få en bättre inblick i de grupper som stod för brottsligheten. Det är mycket oroande att jägare, lantbrukare och djurproducerande verksamheter blir hotade och trakasserade av aktivister. Vi anser att dessa brott behöver tas på större allvar. Vi anser att motivet för brott kopplade till djurrättsaktivism bör ses som en försvårande omständighet vid straffmätningen. Jägare som efter myndighetsbeslut bedriver skyddsjakt utför ett viktigt samhällsuppdrag. Det bör därför, som också har tillkännagivit för regeringen, ses som en försvårande omständighet att ett brott begåtts mot en person för att han eller hon bedriver sådan skyddsjakt. Regeringen anför i propositionen att den omständigheten att ett brott riktar sig mot någon på grund av att denne utför ett samhällsviktigt uppdrag redan enligt gällande rätt kan beaktas i skärpande riktning inom ramen för det allmänna straffvärdet. Men det är inte tillräckligt. och en majoritet av utskottet anser att det finns anledning att rikta ett förslag om ett tillkännagivande till regeringen om att den ska återkomma med förslag som ger eftersöksjägare och jägare som bedriver skyddsjakt ett starkare skydd och att straffen för hot och våld mot dem skärps. Som både och påpekar i sina remissvar går regeringens föreslagna förändringar inte tillräckligt långt för att skydda framför allt lantbrukare. Inte minst kan aktioner som sker på vägar som går över eller fram till lantbruksfastigheter komma att vara straffbefriade. inser svårigheten i att reglera en persons uppehållande på allmän plats eller på plats där sedvanerätten säger att allmänheten kan uppehålla sig, och vi har respekt för det. Icke desto mindre behöver saken ses i sitt sammanhang. På många platser spelar det ingen egentlig roll om en person står på någon annans mark eller allmän plats för att kunna utöva påtryckningar, hot, trakasserier eller dylikt mot en privatperson, företagare eller deras anhöriga. Många lantbruk ligger så pass ensligt att den allmänna vägen som leder fram till dem endast går just dit och endast kan observeras från en byggnad. Att då flytta demonstrationer från gårdsplan till allmän väg innebär inte att tryggheten för den enskilde ökar betänkligt. Som regeringen själv skriver består trakasserier ibland bara av att djurrättsaktivister står och stirrar på ett hotfullt sätt. Även sådana aktioner kan vara skrämmande om de sker på allmän plats vid upprepade tillfällen. Det behövs en förändring. Utifrån detta yrkar jag bifall till reservation 3. Regeringen har i propositionen lämnat förslag på moderniseringar och förstärkningar av hemfridsbrottet olaga intrång. De straffskärpningar som regeringen föreslår är enligt vår mening dock inte tillräckligt långtgående för att stå i proportion till den kränkning av äganderätten som de nämnda brotten utgör. Det måste avspeglas ytterligare i straffskalorna. Vi ser också att djurrättsaktivister som försöker att uppnå sina mål med brottsliga metoder utgör ett hot både mot enskilda individer och mot samhället i stort. Ett problem med denna typ av brottslighet är att det saknas statistik. Ett sätt skulle kunna vara – även om det är förenat med vissa svårigheter – att införa en särskild brottskod för djurrättsrelaterad brottslighet samt att öka kunskapen genom att inkludera landsbygdsbor och lantbrukare i de trygghetsundersökningar som genomförs av . Detta ställer sig en majoritet av utskottet bakom i ett tillkännagivande till regeringen. Regeringens proposition tar stora steg i rätt riktning, men ytterligare åtgärder behöver vidtas. Därför står jag bakom de reservationer som vi kristdemokrater har i detta betänkande och naturligtvis också de tillkännagivanden som föreslås. Jag yrkar dock, som sagt, bifall endast till reservation 3. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 12 Stärkt rätt till skadestånd för brottsoffer betänkande 2021/22:CU20 Stärkt rätt till skadestånd för brottsoffer (prop. 2021/22:198) 65 (S): debatterar civilutskottet CU20 Stärkt rätt till skadestånd för brottsoffer. Det är inte vilket betänkande som helst, för enligt vår justitieminister är detta den största satsningen på brottsoffers rätt till skadestånd . Det här är både historiskt och angeläget. Brott ska alltid förhindras genom proportionerliga straff och satsningar på exempelvis skolan. Utan brott inga brottsoffer. Men i de fall där brott inte kan förhindras måste samhället göra vad det kan för att minska skadeverkningarna av brott och hjälpa de brottsutsatta. Det här handlar till stor del om den upprättelse som behövs för den kränkning som en person har blivit utsatt för. Att stärka brottsoffers ställning och minska skadeverkningarna av brott är en prioriterad fråga för vår socialdemokratiska regering. Förslagen vi behandlar här handlar bland annat om att kraftigt höja nivåerna på kränkningsersättning genom att i lag tydliggöra och stärka upprättelsefunktionen och därigenom stärka brottsofferperspektivet vid bestämmandet av ersättningens storlek. Det rör sig om mer eller mindre fördubblade nivåer jämfört med . Dessa förändringar kommer inte minst att göra stor skillnad för personer som har blivit utsatta för våld i nära relation. Det beror på att en av omständigheterna som ska beaktas vid den nya skälighetsbedömningen är om handlingen är riktad mot någon som den skadeståndsskyldige har eller har haft en relation till. Förutom att höja ersättningsnivåerna kraftigt måste vi göra det lättare för brottsoffer att få ut sitt rättmätiga skadestånd. Det gör vi genom att utvidga möjligheterna att utmäta frihetsberövandeersättning till förmån för brottsoffer. Dessa pengar har tidigare inte kunnat utmätas men ska nu kunna utmätas till de brottsdrabbades förmån. Även då det otänkbara sker – då en pappa, syster eller son inte kommer hem igen – behöver det finnas en ersättning. Samhället kan aldrig ersätta någon som har förlorat en nära anhörig till följd av ett brott, men det vi gör med dagens betänkande är att införa en ny så kallad anhörigersättning. Ersättning kan i bästa fall ge dessa anhöriga en viss kompensation för den chock, förtvivlan och maktlöshet som många anhöriga kan känna när de har förlorat någon till följd av ett brott. En annan grupp som får förstärkta möjligheter till ersättning är poliser som exempelvis blir utsatta för hårda sparkar i tjänsten. Det är viktigt att poängtera att poliser inte ska behöva tåla vilka kränkningar som helst i sin tjänst. Regeringens förslag har välkomnats av . Dessa reformer kommer att träda i kraft . Det finns i detta betänkande ett tillkännagivande till regeringen. Det handlar om att regeringen bör tillsätta en utredning för att få till en effektivare utbetalning av ersättning till brottsoffer via staten. Det här är inte någonting nytt. Ett sådant här tillkännagivande finns, från , redan på bordet från justitieutskottets sida. Med anledning av det har vi tagit steg mot detta, bland annat genom att har lanserat en så kallad ersättningsguide för att tillgodose brottsoffers behov av individualiserad information om vilken möjlighet man har att få ersättning. skapar vi möjligheter att fördubbla kränkningsersättningen. Vi har också vidtagit åtgärder för att utmäta frihetsberövandeersättningen till brottsutsatta. Mer om utmätning kommer i nästa debatt som civilutskottet ska ha här . Visst skulle staten kunna betala ut ersättning till brottsoffret efter det att domen om skadestånd har vunnit laga kraft, men det är inte helt oproblematiskt. Det skulle till exempel minska incitamenten att teckna överfallsskydd i den egna hemförsäkringen. Det skulle också drabba brottsoffer som inte får sin sak prövad i domstol. Det skulle inte minst innebära en kostnadsökning för staten. Vår regering vill dock alltid göra det så smidigt som möjligt för brottsoffer att få ut sin ersättning. Detta är en fråga om ekonomisk upprättelse, och det finns som sagt ett tillkännagivande . Eftersom det redan finns ett tillkännagivande ser inte vi socialdemokrater i civilutskottet det som nödvändigt att rikta ytterligare ett tillkännagivande. Därför yrkar jag bifall till reservation 6. 66 (M): ska vi som sagt debattera betänkandet gällande stärkt rätt till skadestånd för brottsoffer. Jag börjar med att yrka bifall till reservation 2, som gäller kränkningsersättning för yrkesgrupper med särskild beredskap. I propositionen lämnas förslag för att stärka brottsoffrets rätt till skadestånd och möjlighet att få ut den ersättningen. Skadeståndet ger brottsoffret upprättelse för den kränkning som brottsoffret har blivit utsatt för genom brott. Bland annat föreslås en höjning av kränkningsersättningen – skadeståndet fördubblas i de flesta fall. Detta har vi moderater drivit på för , för vi står på brottsoffrens sida. får en person som har blivit utsatt för en våldtäkt . Detta kommer efter att vi har tagit beslut i det här ärendet i stället att bli mellan 200 000 och 250 000. Äntligen kommer regeringen med förslag gällande detta. Det är naturligtvis bra, även om det har tagit . Det införs också en ny form av ideell ersättning, så kallad anhörigersättning, som innebär att en person som orsakar någon annans död genom brott ska betala ersättning till en person som stod den avlidne särskilt nära. Det är en ersättning för olika känslor, såsom chock, förtvivlan och maktlöshet. Detta är naturligtvis bra. Ersättningen ska betalas utöver dagens anhörigersättning. En person som har varit frihetsberövad får ersättning från staten om personen inte blir dömd för brottet. Det kan bli mycket stora summor om personen till exempel varit häktad för våldtäkt eller en gängskjutning och har varit häktad . kan dessa pengar inte utmätas för fordringar som avser skadestånd på grund av brott. Detta innebär att en person som får frihetsberövandeersättning kan lämna häktet med på fickan. Inget kan göras åt detta, trots att personen har blivit dömd att betala skadestånd till exempelvis en kvinna som han har våldtagit tidigare, i ett annat ärende. Det här är djupt upprörande. Många brottslingar har en massa skulder till brottsoffer som de aldrig kommer att betala. Detta kommer att ändras med det här lagförslaget, vilket naturligtvis är väldigt bra och helt enkelt nödvändigt för att människor ska ha tilltro till rättssamhället. Fordringar som avser skadestånd på grund av brott ska få företräde framför oprioriterade fordringar vid löneutmätning. Stärkt rätt till skadestånd för brottsoffer är en fråga som vi moderater drivit . Vi har arbetat för en fördubbling av kränkningsersättningen i förhållande till dagens nivåer. Vi har även arbetat för bättre förutsättningar för utmätning av frihetsberövandeersättning för fordringar som avser skadestånd på grund av brott. Därför välkomnar vi de här förslagen. Detsamma gäller förslaget om särskild anhörigersättning, som jag nämnde tidigare. När det gäller kränkningsersättning för poliser och andra yrkesgrupper med särskild beredskap lämnas förslag som syftar till att fler ska få denna kränkningsersättning. Det är också en fråga som vi moderater har drivit på i förut. ställs alldeles för höga krav för att poliser och andra yrkesgrupper med särskild beredskap ska kunna få rätt till skadestånd i form av kränkningsersättning när de utsätts för brott. Det är djupt otillfredsställande. Att till exempel spotta en polis i ansiktet bör alltid leda till skadestånd. Detsamma bör gälla när poliser utsätts för våld som kan jämföras med misshandel av normalgraden. Regeringen vill införa en särskild bestämmelse i skadeståndslagen där det anges att om den som utsätts för brott i tjänsten får anses ha en särskild beredskap för angreppet ska det vid bedömningen av om kränkningen är allvarlig särskilt beaktas om angreppet riktar sig mot den angripnes privata sfär eller är fysiskt. Tyvärr innebär den föreslagna bestämmelsen inte någon större förbättring i förhållande till dagens regler. Detta har framförts från olika domstolar. Mot denna bakgrund har till exempel Hovrätten för svårt att se behovet av en lagändring. ifrågasätter om förslaget kommer att leda till att fler angrepp ger rätt till ersättning. skriver att den föreslagna lagändringen kanske inte kommer att få någon särskilt stor betydelse för att uppnå syftet att fler poliser och andra yrkesgrupper ska få ersättning. Risken är alltså stor att förslaget i praktiken inte kommer att leda till någon ökad möjlighet till kränkningsersättning för poliser och andra yrkesgrupper. Det är väldigt dåligt. Det är lika kränkande för en polis att få en spottloska i ansiktet som för vilken annan människa som helst. Det är faktiskt väldigt kränkande. Regeringen bör därför återkomma till med ett förslag där särbehandling av poliser och andra yrkesgrupper med särskild beredskap i stället görs till ett uttryckligt undantag i skadeståndslagen. vill jag lyfta upp frågan gällande effektivare utbetalning av skadestånd till brottsoffer. Det som gäller är att brottsoffret kan behöva göra flera ansökningar hos olika instanser för att få ut den ersättning som denne har rätt till enligt beslut i domstol. Det är mycket dåligt ur brottsofferperspektivet. Det är orimligt att brottsoffret måste lägga ned en massa tid och kraft för att få den tilldömda ersättningen som brottsoffret kanske fortfarande mår väldigt dåligt efter till exempel en våldtäkt som tar mycket att läka. Därför är det mycket bra att vi får igenom ett tillkännagivande om att regeringen ska tillsätta en utredning gällande effektivare utbetalning av ersättning till brottsoffer genom försorg. ska naturligtvis sedan kräva tillbaka pengarna från den dömde gärningsmannen. Detta har redan tidigare tillkännagivit, men regeringen har inte presenterat något förslag om detta. Det fanns inte heller med i direktiven till den utredning som ligger till grund för propositionen. Jag satt med i den utredningen och försökte faktiskt lyfta frågan om att vi skulle försöka få in det här. Det gick inte, eftersom regeringen inte hade det i sitt direktiv. Men får vi alltså ett tillkännagivande om det här för att öka trycket på att regeringen ska leverera det. Jag blir lite förundrad när den socialdemokratiska ledamoten säger att det är en prioriterad fråga för Socialdemokraterna att minska skadeverkningarna för brottsoffret och göra det lättare för brottsoffret att få kränkningsersättningen. Det stämmer faktiskt inte. Socialdemokraterna är det enda parti som har reserverat sig mot förslaget om den här utredningen, som alltså går ut på att brottsoffren lättare ska få det utdömda skadestånd som de har rätt till. Alla andra partier står bakom det tillkännagivandet. Socialdemokraterna är det enda parti som är emot förslaget om att brottsoffren lättare ska få sin kränkningsersättning. Att detta är en prioriterad fråga och att man vill göra det lättare stämmer verkligen inte när det gäller Socialdemokraterna. Som sagt – detta kan man trycka på – är Socialdemokraterna det enda parti som är emot att man ska tillsätta den här utredningen. Det är illa att de är emot det. Men vi moderater tycker att det är bra att vi får det här tillkännagivandet. Vi kommer att trycka på regeringen för att detta också ska verkställas, för vi står på brottsoffrens sida. 67 (SD): Jag yrkar bifall till reservation 3. Skadeståndslagen 2 kap. 3 § fastslår att ”den som allvarligt kränker någon annan genom brott som innefattar ett angrepp mot dennes person, frihet, frid eller ära skall ersätta den skada som kränkningen innebär”.