prot · H90969 · 2022-02-18 00:00:00 — Jag tycker inte att man ska gå in i en diskussion där man säger att vi lämnar över frågan till tingsrätten när det inte finns någon utredning. Frågan är i så fall hur vi ser till att bodelaren i ökad utsträckning går till domstol och begär att det ska dömas ut ett vite. Den möjligheten finns som sagt, och de aktuella exempel som jag pekade på ligger . Jag kan gärna titta vidare på om det finns någonting man kan göra för att se till att fler sådana viten utdöms. Jag tror däremot inte på någon skarp tidsgräns för när outredda ärenden ska gå till tingsrätten för utredning. Låt oss gärna fortsätta att ha en dialog kring detta och se om vi kan hitta någonting som vi kan göra för att skärpa det här verktyget ytterligare. Det utesluter jag inte alls. Jag vill återigen säga att det bidrag som kan utgå för de första är till för att man ska kunna starta en sådan process. Om man inte har pengar för att kunna starta processen ställer alltså samhället upp med den inledande kostnaden, som ligger på kanske 7 000–. Det tycker jag är ett ganska bra system så att man i alla fall kan komma igång. Sedan ska kostnaderna tas av boet som sådant. Låt mig som sagt gärna titta vidare på om det finns möjligheter för att se till att fler viten döms ut. Den frågan tar jag gärna tillbaka till departementet. 18 (M): Tack, statsrådet, för svaret! Jag får väl ändå glädja mig lite åt att statsrådet nu öppnar för att titta på frågan. Då vill jag att man verkligen ser på frågan utifrån det som har kommit fram längs vägen, för det finns många kvinnor som kan vittna om detta. Jag kan konstatera att det inte finns någon bortre tidsgräns för hur en bodelning får ta. Bodelningen kan ta . Det fungerar inte. Väldigt många kvinnor sitter fast i stora ekonomiska problem när deras kapital sitter fast i utdragna processer. Det är skrämmande. Många har inte råd med ett ombud, jurist eller advokat när de ska skicka de här breven. Jag vet att de som kan och till exempel har föräldrar som ställer upp tar lån och på olika sätt försöker att skramla ihop de här pengarna för att själva vara uthålliga och kunna komma till ett datum när de ska få upprättelse i frågan. Båda parter betalar lika mycket till bodelningsförrättaren, men den ena parten har en mycket större rörlighet tack vare sin ekonomi och kan därför svälta ut den andra parten. En bodelningsförrättare har inte heller några förpliktelser att redovisa eller rapportera för tingsrätten hur det går utan kan, eftersom processerna sitter fast, hålla på och skicka de här, som det blir, ”oviktiga” handlingarna fram och tillbaka, fram och tillbaka. tar man betalt. För mig är detta ett hål i lagen. På något sätt måste detta fås att upphöra, annars kommer vi framöver ha fattiga personer, kvinnor som får starta om från noll från att tidigare ha haft ett liv ihop med någon annan där de också har tagit ett stort ansvar. Jag tycker att det är skrämmande att man kan krama åt dessa personer genom att ta betalt längs vägen. 19 Justitie- och inrikesminister (S): Om vi lägger undan frågan om en skarp tidsgräns för tingsrätterna och att de ska behöva göra utredningar på ett sätt som de inte är rustade för och i stället fokuserar på hur vi kan se till att fler viten döms ut och att de som trilskas och inte vill redogöra för sina tillgångar sätts åt hårdare tror jag ändå att vi kommer någonvart i den här debatten. Då finns det kanske en del skruvar att skruva på och en del verktyg som man kan använda sig av. I den här debatten har jag öppnat för att göra just det i så fall, för även jag ser ju själva problemet som det kan vara med de långa, utdragna processerna. Jag tar som sagt gärna med mig frågan tillbaka till departementet och ser vad vi kan göra. Sedan kommer vi säkert att få fortsätta att ha en dialog om detta. Jag instämmer i att det kan vara ett problem för många som fastnar i den här situationen, så låt oss därför gå vidare i konstruktiv anda och se om vi kan hitta någonting som vi kan göra på den punkten. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2021/22:264 om beivrande av brott mot huvudmän 20 Justitie- och inrikesminister (S): har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att de personer som har ont uppsåt inte ska kunna begå brott mot huvudmän genom att åta sig uppdrag som gode män och förvaltare för dem. har även frågat mig om det kommer att komma lagförslag i denna fråga innan valet . En viktig del i det svenska välfärdssamhället är att de personer som på grund av till exempel sjukdom inte kan sköta sina angelägenheter får hjälp med detta. I detta syfte ställer många människor över hela landet upp som gode män och förvaltare. Det förekommer tyvärr att en ställföreträdare missköter sitt uppdrag. Samhället har ett ansvar för att förebygga misskötsel och för att agera kraftfullt när så ändå sker. Det är därför angeläget att ordningen med ställföreträdarskap och tillsynen över den fungerar på ett tillfredsställande sätt. På regeringens uppdrag har lämnat flera intressanta förslag. Det handlar bland annat om obligatorisk utbildning och bättre stöd för ställföreträdare samt förbättrad tillsyn på området. Utredningen föreslår dessutom en lagstadgad skyldighet för överförmyndaren att anmäla till åklagare om en god man eller förvaltare misstänks ha begått brott mot sin huvudman. Regeringen tar arbetet med att förbättra regelverket om ställföreträdarskap på största allvar. Utredningens betänkande är omfattande, och ett stort antal remissinstanser har lämnat synpunkter på de många olika förslagen. Samtliga förslag behöver därför nu analyseras noga. Därefter kommer regeringen att ta ställning till vilka förändringar i lagstiftningen som bör genomföras. 21 (M): Tack, statsrådet, för svaret! Anledningen till att jag har valt att skicka in den här interpellationen är att jag engagerat mig i frågan och för att jag blev kontaktad av en journalist som läst mina motioner om gode män och förvaltare. Statsrådet tar upp intressanta förslag från med obligatorisk utbildning, bättre stöd för ställföreträdare samt förbättrad tillsyn och att överförmyndaren lagstadgat ska anmäla till åklagare om en god man eller förvaltare misstänks ha begått brott mot sin huvudman. Jag ser fram emot att dessa förslag kan bli verklighet. Att regeringen säger att man tar regelverket på största allvar är också viktig information. Anledningen till att jag står här nu är att jag är bekymrad över det jag har hört och hör längs vägen. Det är berättelser från enskilda personer om hur deras anhöriga har råkat illa ut. Jag förstår att statsrådet inte kommer att kunna svara på frågor i de enskilda ärenden som jag tar upp här, men jag tycker att det är viktigt att de som drabbas och alla andra i vårt land som ser och hör detta får veta att det här genomlyses och att man tar frågan på allvar. Det är ju mycket som händer i det tysta, och det behövs åtgärder. En av mina berättelser handlar om en kvinna som var utsedd till förvaltare åt sin före detta man. Enligt uppgift blev hon utbytt av överförmyndarnämnden utan förvarning eller förklaring. Det är till och med så illa att hon inte vet var mannen befinner sig, hur han mår eller om han är i livet. Det har kvinnan berättat. Dessutom har mannens hem och tillhörigheter sålts utan att den före detta frun och dottern fått någon förklaring. Jag kan förstå om den före detta frun inte får all information, eftersom de har skilt sig och hon inte är en del av familjen längre, men en dotter, tänker jag mig utifrån mitt eget perspektiv, vill ju veta vad som skett med fadern och hans ägodelar. Att en anhörig plötsligt får skyddad identitet och att dennes ägodelar försvinner är obehagligt. Till beskrivningen hör också att den person som tagit över förvaltarskapet ska förekomma i ett stort antal brottsutredningar. Min egen erfarenhet handlar inte om att en person försvunnit eller fått skyddad identitet, utan det handlar om ett tydligen utarbetat sätt för att komma åt medel hos huvudmannen. Detta sker genom att mäklare och förvaltare går samman och gör affärer ihop när en fastighet ska säljas. De säljer alltså en bostad till lägre pris än vad som är möjligt att få, och sedan, när det går tillbaka, kan de sälja huset till ett högre värde och ta pengarna som kommer emellan. Detta är obehagligt, ovärdigt och tragiskt, och det här skadar hederliga som tar på sig uppdragen som gode män eller förvaltare. Det är fråga om mycket ideellt arbete och andra komplexa processer för enskilda personer. Jag finner regeringens förslag intressant, och det är viktigt att få det på plats. Detta gäller särskilt att överförmyndaren ska våga agera i ärenden när det uppkommer klagomål om märkliga förhållanden och i frågor om tydlighet i lagstiftningen. Det är viktigt att det går att luta sig mot lagen. 22 Justitie- och inrikesminister (S): Generellt sett gör gode män och andra ställföreträdare ett fantastiskt och bra arbete för att hjälpa människor i utsatta situationer. Det finns många tusentals människor i som inte skulle klara sig utan en god man eller ställföreträdare som hjälper till. Som i all annan mänsklig verksamhet kan det mycket väl uppkomma situationer när olämpliga individer, helt enkelt olämpliga människor, tar på sig uppdragen – söker sig i viss mån till dem. I värsta fall utnyttjar de dessa situationer. De stjäl, förskingrar och beter sig illa mot huvudmannen. Då gäller det att det finns en stark tillsyn. Den som ska vara god man ska vara lämplig för uppdraget. Bovar ska inte vara gode män, utan det ska vara människor som är lämpliga för uppdraget, känner för uppdraget och som besjälas av att hjälpa en människa i en utsatt situation. avslöjades, inte minst genom ett inslag i SVT, ett antal exempel på där gode män hade förskingrat, stulit och utnyttjat sin ställning i förhållande till huvudmannen. Jag kom mycket väl ihåg när detta avslöjades, och jag blev förstås intervjuad i de sammanhangen. Jag agerade också på det sättet att jag kallade samman de sju länsstyrelser i som har det övergripande tillsynsansvaret för godmanssystemet. Vi gav dessa länsstyrelser ett särskilt uppdrag att förstärka sin tillsyn. Det gjorde vi 2016. Jag påstår att har tillsynen av systemet ökat och förstärkts. Därutöver tillsatte vi den utredning som tog upp och som lämnade sitt betänkande. Man har sett över hela systemet med utgångspunkt i hur systemet kan stärkas och bli bättre. Man har levererat ett stort antal förslag dels om ytterligare förbättrad tillsyn, en ny myndighet, dels om att förstärka överförmyndarverksamheten och dels om en lagstadgad skyldighet att anmäla misstänkta brott. Det kan tyckas vara en självklarhet för en överförmyndare att om det finns misstanke om brott anmäla till åklagare – precis som allt annat. Det finns vidare förslag om hårdare krav på redovisning och granskning av gode män samt mer obligatorisk utbildning. I vissa särskilda fall ska det finnas anställda ställföreträdare för särskilt stora och svåra situationer. Sedan finns förslag om ett nationellt register över gode män och ställföreträdare. Det finns ett antal förslag i betänkandet, som tillkom på regeringens uppdrag. Detta är förenat med stora kostnader. För kommunerna är den beräknade kostnaden . När det gäller statens kostnader beräknas kostnaden till . Utredningen menade att förändringarna i bästa fall kan genomföras . Inga pengar fanns avsatta eftersom utredningen var ute på remiss. Vi kommer inte att hinna lägga fram något förslag före valet, utan det här får bli en reform för nästa mandatperiod. Men med utredningsbetänkandet finns ett bra och gediget underlag att gå vidare med, och vi återkommer till när det finns en finansiering på plats och när beredningen av lagförslagen är färdig. 23 (M): Jag tackar statsrådet för svaret. Det här är viktiga frågor. De handlar om brottsligheten, det vill säga baksidan av dessa frågor. Men jag vill också säga att alla dessa ideella krafter utför ett fantastiskt arbete. De får inte mycket pengar för arbetet, men de ställer upp längs vägen. Det är vi tacksamma för, och det behövs fler av dem. Statsrådet nämnde reportaget i från . Man kunde påvisa brottslighet i 25 kommuner. Det är bra att verksamheten förstärktes , som statsrådet tog upp. Vidare fanns problemen 2015 med migrationsströmmarna. Det fanns personer som åtog sig 50, 60 eller 70 uppdrag. Det gick ju inte ens att genomföra uppdragen, utan de var bara ute efter att sko sig på dessa personer. Det har kommit till min kännedom att brottsligheten kan vara utstuderad. Det är kanske inte märkligt i dagens , men det är tragiskt att det till exempel finns sidor på Facebook där man tipsar varandra om hur man kan komma åt dessa medel hos huvudmännen genom att göra si eller så. Det är rena tipssidorna för att sko sig på dessa personer. Det här är en polisiär uppgift, men det är viktigt att komma till rätta med dessa problem så att vi vet att våra nära och kära får hjälp och stöd när sådana behov finns. Det finns både anhöriga och de som inte är anhöriga som värnar dessa personers liv, och det finns andra i deras närhet som skor sig på dem. Är man släkt kan man tänka att detta ska lösas på ett smidigt sätt, men då behövs alla delar i lagstiftningen för att inlämning av uppgifter och så vidare ska fungera eftersom andra kan nyttja dem. Jag hade tänkt ställa frågan om regeringen skulle komma till skott innan valet . Statsrådet har redan svarat. Lagstiftningen är , och vi har diskuterat en totalt sett gammal lagstiftning, hur samhället fungerade och vad som har hänt . Statsrådet säger att utredningen är klar och ligger på bordet men att man inte hinner lägga fram förslag till valet , och därför undrar jag hur långt in underlaget kommer. Jag vet att det är svårt och komplext att göra om ett helt kapitel i lagboken, men det är viktigt att få de åtgärder som statsrådet har tagit upp på plats. Då kan vi få ett robust system där man inte kan missbruka någon annans livsgärningar. 24 Justitie- och inrikesminister (S): När dessa frågor kom upp 2016 agerade vi redan då. Precis som säger stämmer det att utöver exempel på oseriösa gode män var det en extrem situation när det gäller tillgången på gode män. Det var den stora migrationskrisen när 35 000 ensamkommande barn kom hit. Det ställde mycket höga krav på systemet. De allra flesta som gick in som gode män gjorde det inte för att sko sig, ärligt talat, utan de allra flesta gjorde det för att hjälpa människor i en utsatt situation. Sedan kan det finnas olämpliga människor som söker sig till verksamheterna just för att de vill försöka skinna sina huvudmän – men de är undantag. Det spelar ändå en mindre roll eftersom det måste finnas en tillsyn som gör att det går att komma åt dem. Men vi ska inte sätta bilden av att var och varannan som ställer upp för sin medmänniska är oseriös. Min bild är att de allra flesta är seriösa, jobbar hårt och hjälper utsatta människor i svåra situationer. Hur som helst! När det kom upp ett antal exempel på dessa problem agerade vi. Vi kallade samman länsstyrelserna, vi gav särskilda uppdrag till länsstyrelserna och vi tillsatte översynen för att ta fram förslag som skulle kunna förbättra systemet. Där finns nu ett stort antal förslag som vi arbetar med. När kan vi då komma till med detta? Låt mig säga så här: I början av nästa mandatperiod bör vi kunna klara av det. Vi måste som sagt också ordna själva finansieringen. Det är till kommunerna. Det är ytterligare 30 miljoner om vi ska gå vidare med de statliga förslagen. Då gäller det att vi har det på plats. Det här blir alltså en reform för den kommande mandatperioden, men jag kan säga att vi bör försöka göra detta i början av den. 25 (M): Jag börjar med det här om de gode männen . Jag sa inte att de flesta gjorde så här, men det fanns fall där en god man hade 50, 60 eller 70 huvudmän. Och det var liksom inte bara fem gode män, utan det var ett antal. I det sammanhanget vill jag också säga att en av riksdagsledamöterna, som varit god man, berättade för mig att hon följde med sin huvudman till tandläkaren. Det ingår sådana delar i det här. På tandläkarpraktiken sa de så här: Oj, är du här! Det är ingen annan som har kommit med sina. Det har alltså förekommit att folk har gjort vissa saker men inte andra. Oavsett om man kallar det för att missköta det eller inte finns det nog en hel del uppgifter som inte blivit gjorda, om man säger så. Jag tittar på alla de här förslagen som regeringen har – obligatorisk utbildning, bättre stöd för ställföreträdare, bättre tillsyn på området, lagstadgad skyldighet för överförmyndare att anmäla misstänkta brott till åklagare, det här om att anställa ställföreträdare och så vidare. Ett nationellt register har jag själv varit inne på. Man får tänka på GDPR och de delarna, men man borde ändå veta vilka som har de här uppdragen. Man borde också fundera på om det är en myndighet som ska sköta detta. Behövs en myndighet, eller på vilket sätt samordnar man kunskapen om de här frågorna? reste jag till , till där. Det var samma vecka som statsrådet var där. Jag vet att det finns väldigt gedigen kunskap där för att ta fram underlag, och det fanns det redan då. Jag blev imponerad av den kunskap som finns, och jag är glad att har det här uppdraget. Jag ser fram emot att en ny regering tar fram det här förslaget så att det kommer på plats efter valet . 26 Justitie- och inrikesminister (S): Det kan också bli den sittande regeringen som gör det efter valet . Det är inte helt omöjligt att det blir så. har vi som sagt ett gediget underlag som vi kan gå vidare med. Jag ska inte låsa mig vid några av detaljerna, men jag ser som sagt detta som en uppgift i början av nästa mandatperiod för att reformera också den här delen. Det stämmer som sa att i situationen vi hade 2015 och 2016 var det ett antal gode män som tog på sig väldigt många uppdrag, vilket man ofta inte kunde se därför att det inte finns något nationellt register. Ett nationellt register hade underlättat möjligheten att ha koll på hur många uppdrag någon har. Man kan ha uppdrag i många olika kommuner, och det finns liksom ingen samordning alls av det. Sedan har ju olika uppdrag olika tyngd. En del är svårare än andra. Det är svårt att dra en skarp gräns och säga att man inte får ha fler än så här många uppdrag. Det beror helt och hållet på vad det är för typ av problem som huvudmannen har. Men ett nationellt register skulle i varje fall underlätta tillsynen. Frågan om vi ska ha en egen myndighet är ett förslag i utredningen. Den frågan får vi också återkomma till. Men beskedet till är att vi avser att arbeta väldigt aktivt med detta. Jag ser det här som en reform för början av nästa mandatperiod. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2021/22:276 om tillkännagivanden för att underlätta för jägare och sportskyttar 27 Justitie- och inrikesminister (S): har frågat mig varför jag inte har följt beslut och tillkännagivanden angående underlättande för landets jägare och sportskyttar. har fattat beslut om ett antal tillkännagivanden om vapenlagstiftningen som rör exempelvis regleringen av ljuddämpare, den så kallade vapengarderoben och handläggningstiderna i vapenlicensärenden. Låt mig först säga att regeringen arbetar hårt för att bekämpa skjutvapenvåldet i kriminella miljöer. Lagstiftningen har skärpts, och straffen har höjts. arbetar regeringen aktivt med att underlätta för jägare och sportskyttar. För att göra det på ett ansvarsfullt sätt krävs det att man gör noggranna överväganden. har regeringen fattat beslut om en proposition med förslag om att lätta upp tillståndsplikten för ljuddämpare. Förslaget innebär att ljuddämpare ska regleras på i princip samma sätt som ammunition. Dessutom har promemorian Fler vapendelar i jaktvapengarderoben remitterats. Förslaget innebär att vapengarderoben för jakt utökas till att även omfatta ett antal extra pipor och slutstycken. På regeringens initiativ pågår också ett reformarbete hos som bland annat syftar till att korta handläggningstiderna för vapenärenden. Regeringen har beslutat om regleringsbrev , där det framgår att myndigheten ska redovisa hur handläggningstiderna i vapentillståndsärenden har utvecklats och hur arbetet med att effektivisera processen för vapentillstånd fortskrider. Regeringen arbetar alltså aktivt med ett flertal frågor inom vapenområdet för att underlätta för jägare och sportskyttar och kommer att göra det även fortsättningsvis. När det gäller frågan om att slopa kravet på förnyande av tillstånd är det viktigt att komma ihåg att det kravet enbart gäller helautomatiska vapen och enhandsvapen för flerskott. Det är vapen som är särskilt stöldbegärliga och särskilt farliga. Regeringen är inte beredd att lättvindigt minska kontrollen av dessa farliga vapen. 28 (M): Jag tackar ministern för svaret, men svaret nämnde bara två tillkännagivanden. Jag tänkte nu berätta för lyssnaren vilka tillkännagivanden vi har gett till regeringen och till ministern under de senaste två och ett halvt åren. Vi har gett tillkännagivanden om att ta bort femårslicenserna vid ett flertal tillfällen. Att man ska inrätta en viltmyndighet begärde vi första gången och nästa gång 2017. Det är fortfarande inte levererat. Regeringen har ej flyttat licenshanteringen från polisen till viltmyndigheten. Regeringen har ej lyckats korta ned handläggningstiderna för vapenlicenserna. De är fortfarande helt orimligt långa. Vi har gett i uppdrag att implementera vapendirektivet på en miniminivå. Regeringen har obstruerat och i stället försökt överimplementera vapendirektivet. Vi har gett i uppdrag att göra en total översyn av vapenlagstiftningen, fru talman. Vi har begärt att regeringen ska ta bort ”synnerliga skäl”. Vi också begärt att man ska underlätta licenshanteringen vid vapenbyte direkt hos vapenhandlaren, vilket skulle kunna innebära att vi minskar polisens arbete ytterligare i den här processen. Vi har begärt en utökad vapengarderob. Vi har begärt att man ska underlätta handeln för vapenhandlarna. Vi har också begärt att man ska flytta tillsynsansvaret för skyttebanor från polisen till viltmyndigheten. är svensk polis ute och mäter kornstorlek i grusgropar som är skyttebanor. Detta kan en annan myndighet göra. Polisen har viktigare saker att utföra. Detta är heller inte levererat. Vi har begärt att man ska införa samma regler när det gäller EU:s vapenpass. Vi också begärt att man ska se över hela vapenlagstiftningen i syfte att dela upp den i en del som gäller för jägare och skyttar och en del för grovt kriminella. Därigenom kan vi skärpa kraven ytterligare för grovt kriminella utan att det helt oproportionerligt spiller över på jägare och skyttar. Allt detta, fru talman, har inte levererats. tar ministern upp två saker här i kammaren, ljuddämpare och femårslicenser. Det är drygt 20 tillkännagivanden som regeringen har getts för att underlätta för landets jägare, skyttar och samlare. Jag måste säga att det är med stor nonchalans och på ett helt oacceptabelt sätt den socialdemokratiska regeringen behandlar tillkännagivanden när man så uppenbart struntar i de beslut som har fattat. Man struntar i demokratiskt fattade beslut, fru talman. Det är mycket allvarligt i en demokrati som vår, framför allt då vi under den här mandatperioden firar 100-årsjubileum för demokratin här i . Att regeringen struntar i demokratiskt fattade beslut är allvarligt och hör absolut inte hemma i demokratier som . De beslut som fattas här i riksdag gäller för alla som bor och lever i detta land, och de ska även följas av den . Här ser vi uppenbart att man har obstruerat och hoppat över detta. Jag vill fråga ministern: ministern att också regeringen ska följa beslut? 29 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill i förebyggande syfte påminna alla om att det är det talade ordet som gäller i kammaren och inget annat. Jag hoppas att vi undviker andra medel. 30 (M): Tack, statsrådet, för svaret! Jag vill tacka för uppräkningen av alla de 20 tillkännagivanden som är gjorda och för denna viktiga debatt.