prot · H90953 · 2022-01-14 00:00:00 — Man har dock helt enkelt inte prioriterat det tillräckligt mycket, vilket är helt vansinnigt. Våra barn är det mest värdefulla vi har. Det är vår framtid som vi inte klarar av att skydda från människomonster. Sexualbrott ger vårdkrävande skador. Våldtäkt är det trauma som oftast leder till PTSD och har den starkaste kopplingen till självmord, självmordstankar och självskada. Konsekvenserna är ett förändrat liv med varierande grad av smärta, utmattning och psykisk ohälsa. Och vi ska veta att om man har blivit utsatt för sexuella övergrepp ökar det risken för suicid med tolv gånger. Man blir också mer utsatt för andra förövare. Risken är stor att detta blir konsekvenserna när man har blivit utsatt som barn. Jag tycker inte att det är lämpligt att ministern står här och klappar sig för bröstet och tycker att man har gjort tillräckligt från regeringens sida. 20 (M): Tack för svaret, ministern! Det är många som är och har blivit utsatta som blir itutade att det är deras eget fel. Det handlar om både psykiska och fysiska övergrepp. Det är en väldigt stor tystnadskultur – och ett väldigt stort mörkertal, får vi anta. Jag håller med Kopparklint om att det känns som att ministern försöker förringa problemen genom att slänga sig med lite statistik. Dock är det tydligt att anmälningarna ökar. Fler är och blir utsatta. Ministern tar i sitt svar upp att har fått i uppdrag att sprida information om den nya samtyckeslagstiftningen. Det är ju bra. Informationen ska gå till barn, vårdnadshavare och yrkesverksamma. Jag undrar dock: När kommer den informationen, och till vem? Jag är mamma till tonårsbarn – ingen har fått någon information. Jag undrar också hur man följer upp de insatser man har beslutat så att de blir som man har tänkt. Om det nu råder tystnadskultur och många tror att det är deras eget fel kanske man behöver ha fler eller andra insatser för att nå de utsatta barnen. Det är viktigt att de insatser som görs faktiskt ger önskad effekt. Uppenbart nås inte så många barn av insatserna eftersom det är så många som är och blir utsatta. Många som jag mött och talat med upplever att man inte får det stöd som behövs. Inte ett barn till! Vad tänker ministern vidta för ytterligare åtgärder? 21 Justitie- och inrikesminister (S): Det är ingen som har påstått att allt har gått bra. Det är ingen som har påstått att vi har gjort tillräckligt. Det är ingen som har slagit sig för bröstet på något sätt. Jag sa bara att det är fel att påstå att ingen har gjort någonting. Det stämmer faktiskt inte. Det är väldigt lätt att lista alla de åtgärder som har gjorts . Vi har skärpt straffen för sexualbrott. Vi har skärpt straffen för grova våldtäkter mot barn. Vi har infört samtyckeslagstiftningen, som gjort att antalet åtal och fällande domar för våldtäkt har ökat kraftigt. Den kampanj om fri vilja som berörde här på slutet har utvärderats och faktiskt visat sig nå mycket stora grupper. Det är framför allt ungdomsgrupperna som är målgrupp för den kampanjen. Vi har därför förlängt uppdrag att driva den kampanjen. När vi nu har en samtyckeslag ska vi också grundlägga en samtyckeskultur, och då kräver det att man förebygger med ökade informationsinsatser. Vi har avskaffat preskriptionstiden för våldtäkt mot barn. Vi har 350 nya särskilda utredare på polisen, och så den nya stora satsningen på LVU-omhändertagande med ytterligare en halv miljard. Det är fel att påstå att ingen har gjort någonting och att ingen har brytt sig om de här frågorna. Det är också fel att påstå att ingen har pratat om dem. Tvärtom har jag nästan varenda gång jag har intervjuats om kriminalpolitiken lyft fram att vi har två prioriterade områden från regeringens sida. Det ena är gängkriminaliteten, och det andra är mäns våld mot kvinnor och barn. Det var därför vi utöver 34-punktsprogrammet mot gängkriminaliteten också tog fram ett 40-punktsprogram för att bekämpa och förebygga mäns våld mot kvinnor och barn. Ingen annan regering har gjort det. Det är lätt att se, när man listar hur de olika partierna har agerat , att samtliga stora reformer på detta område har drivits fram av socialdemokratiska regeringar. Lagstiftningen om kvinnofridsbrottet – Socialdemokraterna. Sexköpslagen – Socialdemokraterna. Samtyckeslagen – Socialdemokraterna. Borttagandet av preskriptionstid – Socialdemokraterna. Ytterligare straffskärpningar för sexualbrott – det är vi som har gjort detta. Ingen stor reform på detta område har någonsin drivits fram av en moderat regering. Jag utmanar gärna både Kopparklint och att nämna en enda sak som har gjort för att driva de här frågorna framåt. Det finns inga sådana exempel. Påstå alltså inte att vi inte har gjort någonting, för det är precis tvärtom! Kopparklint ställer frågan: Vad tänker ni göra nu då? Jag har precis listat de ytterligare åtgärder vi är på väg att gå fram med. Vi kommer att skärpa straffen för våldtäkt mot barn. Vi kommer att skärpa straffen för sexuellt övergrepp mot barn. Vi kommer att skärpa straffen för utnyttjande av barn för sexköp. Vi kommer att inrätta ett nytt brott som handlar om grovt sexuellt ofredande mot barn, med upp till fängelse i straffskalan. Vi kommer att utvidga bestämmelsen om utnyttjande av barn för sexuell posering. Vi kommer också att fortsätta anvisa medel till åklagare och polis och instruera de brottsbekämpande myndigheterna att dessa frågor är prioriterade. Dessutom tillsätter vi ytterligare en utredning för att se över straffrätten för övergrepp mot barn mellan för att kunna utvidga också den delen. Men det blir nästa steg. Det blir en reform för nästa mandatperiod. Det som ligger framför oss nu är dessa straffskärpningar kring sexualbrotten. Här räknar jag med en lagrådsremiss , riksdagsbehandling och ikraftträdande . 22 KOPPARKLINT (M): Det blir väldigt svårt att hålla en debatt här i kammaren när ministern inte ens kan hålla ordning på begreppen. Han pratar om mäns våld mot kvinnor; jag pratar om sexuella övergrepp mot barn. Jag tycker inte heller att man ska skylla ifrån sig och gå på . Ta ansvar själva! Det är ni som sitter i regeringsställning. Det är ni som ska ta ansvar i första hand. Hur kan jag få statsrådet att på allvar klämma åt alla pedofiler som smyger runt på nätet och inte vill annat än att utsätta barn för hemskheter? Vad konkret kommer att bli bättre för barnen av allt det som statsrådet räknar upp? Var är handlingskraften och viljan? Tycker statsrådet att det är rimligt att en dömd 19-årig pedofil som har förgripit sig på små barn kan söka in på förskolelinjen efter att markeringen i belastningsregistret försvunnit? Är det rimligt att en dömd pedofil som är ute villkorligt kan sätta sig på en parkbänk utanför en förskola? Här har statsrådet lite tips på vad man kan göra. Utrymmet att kunna utsätta ett barn för sexuella övergrepp och komma lindrigt undan med det måste elimineras. Det är ett fåtal av sexualbrotten som upp och leder till åtal och straffpåföljd, det vill säga av 1 000 sexualbrott leder 4 till ett straff och till en markering i brottsregistret. När man ser på hur många barn som har blivit utsatta inser man att det är skamligt. Här måste man göra insatser på riktigt. Det finns hur många pedofiler som helst som ligger ute och fiskar efter barnoffer, och anledningen till att de gör det är att de kan göra det. Regeringen måste komma med fler insatser och inte bara stå och prata om mäns våld mot kvinnor. 23 Justitie- och inrikesminister (S): Vi talar och mäns våld mot kvinnor och barn. Det är det som vi pratar om. Det är bland annat det som vi har ett 40-punktsprogram mot som vi nu rullar ut efter hand. Jag vänder mig emot bilden som man försöker sätta, nämligen att regeringen inte har gjort någonting och att ingen har gjort någonting. Det är helt fel. Det är en lång rad reformer som vi har genomfört under de här sju åren. Jag har listat dem, och Kopparklint har inte kommenterat en enda av dem. Det är som att hon inte över huvud taget tar till sig informationen om allt det som vi har gjort. Vi har skärpt straffen för sexualbrott, infört samtyckeslagstiftningen, tagit bort preskriptionstiden och tillsatt 350 nya utredare just för att utreda brott i nära relationer och brott mot barn. Vi gör nya stora satsningar för att kunna omhänderta barn som far illa i familjer. Vi går in med en halv miljard från för att göra det. Man måste väl ändå kunna ta till sig informationen att detta har skett och att vi gör det här? Vi är också på väg med ytterligare saker, som straffskärpningarna som jag har har räknat upp när det gäller sexualbrotten men också insatser för att komma åt brott som sker på distans, det vill säga när gärningsmän instruerar barn på andra sidan jorden över nätet att till exempel begå sexuella handlingar mot sig själva. Också där kommer vi att utvidga lagstiftningen med de här nya lagförslagen som vi går fram med. Detta är och har varit en av regeringens allra mest prioriterade frågor, och jag påstår nog att ingen annan regering har gjort mer än vad vi gör. Den fråga jag ställde till Kopparklint var just om hon kunde säga en enda sak som har gjort i regeringsställning för att bekämpa den här typen av våld. Hon kan inte det, för det finns inte en enda reform som hennes parti har drivit fram. Det är synd, men jag har massor av exempel på vad vi har gjort och ytterligare många exempel på vad vi kommer att göra framöver. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2021/22:179 om villkoren för de frivilliga försvarsorganisationerna och ett starkt totalförsvar 24 Försvarsminister (S): har frågat justitie- och inrikesminister hur han avser att öka möjligheterna för frivilligorganisationer att delta i olika utbildningar för att vidareutbilda sig och främja totalförsvaret. Hon har vidare frågat honom om han har några förslag för att skapa möjligheter för frivilligorganisationer att kunna uppnå sina mål i verksamhetsuppdraget. Slutligen har hon frågat om det är hans bedömning att ett gemensamt totalförsvarsdepartement skulle förbättra synkroniseringen mellan det militära och civila försvaret. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. De frivilliga försvarsorganisationerna är en viktig del av den samlade förmågan i totalförsvaret. Förutom med bemanning och förstärkningsresurser bidrar de till folkförankring och försvarsviljan. En stark folkförankring och försvarsvilja är en förutsättning för totalförsvarets krigsavhållande uppgift. Det är Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap som ingår avtal med de frivilliga och anger målen för utbildningen av dessa samt i övrigt ansvarar för att de frivilliga försvarsorganisationerna ges förutsättningar för att kunna lösa de uppdrag som ges av myndigheterna. I dessa förutsättningar ligger till exempel instruktörer, materiel och utbildningsanläggningar. Bestämmelser om villkor och förmåner för frivillig försvarsverksamhet finns bland annat i förordningen (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet och förordningen (1994:523) om förmåner till frivilliga. Frågor om ersättning och andra förmåner behandlas närmare i Försvarsmaktens och Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps föreskrifter. De frivilliga försvarsorganisationernas möjligheter att bidra till totalförsvarets förmåga bör långsiktigt säkerställas. I detta sammanhang är det viktigt att de frivilliga försvarsorganisationerna ges långsiktigt förutsägbar finansiering för att genom sin verksamhet bidra till folkförankring och försvarsvilja. Regeringen har därför i regleringsbrevet för avseende Försvarsmakten gett Försvarsmakten i uppdrag att se över finansieringen av de frivilliga försvarsorganisationernas verksamhet med detta syfte. Arbetet ska genomföras med bistånd av de frivilliga försvarsorganisationerna och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och ska redovisas . Arbetet med att återuppbygga totalförsvaret är ett gemensamt arbete för hela regeringen, och arbetet är högt prioriterat. Som försvarsminister har jag ansvaret för det militära försvaret och för samordningen mellan det militära och det civila försvaret inom ramen för totalförsvaret. Justitie- och inrikesministern har ansvaret för samordningen av samhällets krisberedskap och för civilt försvar. Om ansvaret är samlat inom ett departement eller uppdelat mellan två departement är inte avgörande för regeringens arbete med totalförsvaret. 25 (M): Tack, ministern, för svaret! har vi haft frivilliga försvarsorganisationer i , och de spelar en viktig roll i kris- och krigsberedskap. Det handlar om runt 350 000 personer i olika åldrar som är engagerade i 18 olika frivilliga försvarsorganisationer. Genom kurser och utbildningar av de frivilliga ser man till att specialkompetenserna bevaras och utvecklas i takt med att behoven förändras. har behovet verkligen förändrats. Flera av organisationerna har också verksamhet för ungdomar för att de ska kunna skolas in och gå vidare. Organisationerna stöttar både civila myndigheter och Försvarsmakten. Ett fungerande civilt försvar är en helt nödvändig förutsättning för att det militära försvaret ska kunna lösa sina uppgifter, och ett civilt försvar utan frivilliga är helt omöjligt att få till. När du deltar i någon av de olika frivilliga försvarsorganisationerna krävs först en grundutbildning, och sedan kan man lära sig mer via olika vidareutbildningar så att vi ska få de förmågor som vi behöver. Lagen om skydd för anställning vid viss tjänstgöring inom totalförsvaret finns och möjliggör att personer har rätt att få tjänstledigt från sin arbetsgivare för att arbeta på så kallade avtalsdagar. När man är utbildad kan man få avtal med exempelvis , hemvärnet och liknande för att vara en del av totalförsvaret. Det finns däremot ingen lagstiftning som ger dig rätt att vara ledig under själva utbildningen. Det gör det inte heller för den grundutbildning som krävs för att få börja eller för någon fortsättningsutbildning inom någon av frivilligorganisationerna. Jag tänker att om man ska mena allvar med att de frivilliga försvarsorganisationerna är viktiga behöver man också ge dem rätt förutsättningar. Då kan man faktiskt inte som ministern bara skylla ifrån sig på någon annan i någon form av nånannanism. Jag undrar, fru talman, om inte ministern håller med mig. Om ministern inte gör det undrar jag hur ministern avser att stärka de frivilligorganisationer vi har mer än bara med pengar. Om de inte ges rätt förutsättningar blir det ett moment 22. Vikten av en robust krisberedskap och civilt försvar har satts i strålkastarljuset av pandemin. Jag undrar om ministern kan tänka sig att brett arbeta fram förslag som främjar ett viktigt deltagande av frivilliga och stärker deras betydelsefulla arbete. Vi har , bilkåren och alla dessa duktiga organisationer som gör underverk i allt från logistik och stabsarbete till att köra bil och till och med hoppa fallskärm. De lägger ned själ och hjärta, för att vara en del av totalförsvar. Ett ytterligare exempel på hur det ställer till problem för dem är att löneavdraget när man begär tjänstledighet blir olika stort beroende på hur man är schemalagd. När man har varit tjänstledig utan lön under en del av en månad görs löneavdraget med utgångspunkt från kalenderdaglönen. Men en del har full arbetstid som är utspridd på färre antal dagar. Det gör att faktorn för deras tjänstledighetsdagar är högre men att den inte ersätts till fullo. Det finns eldsjälar som arbetar i totalförsvaret. De vill göra det, och de gör det trots att de inte får rätt förutsättningar. Vi ser nu problem. Kan vi inte lösa dem tillsammans? 26 Försvarsminister (S): Det har varit en resa med de frivilliga försvarsorganisationerna, precis som det har varit en rätt omfattande resa med hela Försvarsmakten och det civila försvaret sedan vi fick regeringsmakten . Det är mycket som har reparerats, förändrats och är inne i ett stegvis utvecklingsarbete. Det gäller även de frivilliga försvarsorganisationerna. En av de utgångspunkter som gällde 2014 var att det inte fanns någon totalförsvarsplanering. Den var nedlagd. förekom också ett diskuterande och funderande om de frivilliga försvarsorganisationerna över huvud taget hade en roll och en vikt i den framtida Försvarsmakten. Jag kan läsa ur regeringens regleringsbrev : ”Försvarsmakten ska kartlägga och redovisa hur och i vilken utsträckning de frivilliga försvarsorganisationerna kan stödja Försvarsmaktens verksamhet. Försvarsmakten ska redovisa vilka frivilliga försvarsorganisationer som fortfarande behövs för Försvarsmaktens verksamhet.” Den inställningen präglade mycket av stämningsläget . Trots att frågan om de behövdes fördes upp från regeringshåll och i så fall vilka som behövdes bibehölls stor del av medlemsantalet och mycket av engagemanget. Det visar på styrkan i de här organisationerna. När vi började bygga en ny typ av försvar hade de naturligtvis en oerhört viktig roll. Jag vill framhålla ett beslut som jag tror var centralt och viktigt för att organisationerna ska kunna få en ordentlig rekryteringsbas : återaktiverandet av värnplikten. Jag tror att det var ett strategiskt bra beslut som fattades. Det klarar delvis upp mycket av problematiken med framtida personalförsörjning till Försvarsmakten men ger också frivilligorganisationerna en annan bas. Den folkliga förankringen är något som frivilligorganisationerna med sina 350 000 medlemmar symboliserar. Det är en styrka i . Men vi måste också se till att få tillförsel av nya medlemmar. Jag har mött många av frivilligorganisationerna i olika krissituationer, i samband med skogsbränder, i samband med pandemin och i andra sammanhang. De gör ett imponerande och omfattande arbete. Därför har jag också regelbundna möten med dem. Vi har höjt anslaget till dem med 94 miljoner; med 40 miljoner inom Försvarsmaktens verksamhetsområde och 54 miljoner inom MSB:s verksamhetsområde – tillsammans 94 miljoner. Det är ett arbete som pågår och som inte på något sätt är färdigt och avslutat. När det gäller olika typer av ersättningar och förmåner är det något som det måste föras dialog om inom ramen för myndigheternas verksamheter. Vi följer det naturligtvis, och vi är beredda att vidta åtgärder om myndigheterna redovisar den typen av direkt behov. 27 (M): Våra frivilligorganisationer är viktiga. Det är också viktigt att alla frivilliga får hjälpa till när något händer. Vid skogsbränder har vi sett hur viktigt det är att kunna organisera frivilliga som inte är med i organisationer. Då behöver vi organisationer som kan engagera de frivilliga som inte är med i organisationerna. De behövs ur många olika aspekter. När jag senast besökte en utbildning inom i lyfte de upp ett annat problem: att det finns ett stort behov av lokaler. Det är lokalbrist. när vi växlar upp och utökar försvaret är det också fler människor på plats vid de olika regementena. Det innebär att det blir lokalbrist när till exempel behöver speciella lokaler för att anordna sina utbildningar. Det här är bara ett av flera problem som dyker upp nu när vi växlar upp hela försvaret. Genom att förmedla kunskap och kompetens, stärka engagemanget för totalförsvaret och utveckla samhällets funktionalitet under höjd beredskap för krig bidrar de frivilliga försvarsorganisationerna till både det militära och det civila försvaret. Då måste vi ta det här på allvar och lösa problemen när de uppstår. För att få bästa möjliga synkronisering mellan det civila och det militära försvaret menar vi moderater att ett totalförsvarsdepartement bör inrättas. Då tror jag att lokaler inte trillar lika lätt mellan stolarna och att det går enklare att lösa problem. Vikten av robust krisberedskap och civilt försvar har hamnat i strålkastarljuset nu när vi har en pandemi. Konsekvenserna blev påtagliga när det visade sig att vi inte hade den beredskap som situationen krävde. Anledningarna till det är flera, men jag tänker att vi behöver fokusera på att identifiera utmaningarna och presentera lösningar på det som är i stället för att älta det som har varit. Politiken, vi i och ni i regeringen, måste ta krafttag för att lösa den situation vi befinner oss i. Här finns tydliga problem, fru talman. Jag undrar hur ministern tänker lösa dem. Därav har jag tagit initiativ till denna interpellationsdebatt. Frivilligorganisationerna har mål att uppnå: att genomföra ett visst antal utbildningar och så vidare. Återinförandet av värnplikten var bra. Det håller jag med ministern om. Men det är fortfarande fler insatser som behövs. Frivilligorganisationerna får ersättning för att göra vissa saker och för att genomföra utbildningar inom sina verksamheter. Om det inte finns möjlighet, på grund av lagstiftning och inte heller tillräckliga lokaler, har vi ett problem. Om det inte finns möjlighet att få tjänstledigt har frivilligorganisationerna inga att utbilda och om det sedan inte finns någon plats att utbilda på, när ledighet väl har medgetts, kan de inte heller anordna sina utbildningar. Det är därför jag har ställt min fråga till ministern om han har några förslag för att skapa möjligheter för frivilligorganisationer att uppnå sina mål i sina verksamhetsuppdrag. Här får jag inga svar, fru talman. Jag upprepar frågan: Vilka förslag har ministern för att skapa möjligheter för frivilligorganisationer att uppnå sina verksamhetsmål när de inte ges rätt förutsättningar? 28 Försvarsminister (S): Att ges rätt förutsättningar blir ett ganska allmänt och svepande begrepp, och så lägger man fram några exempel. Lokalfrågor för olika verksamheter runt om i hela landet är något som måste lösas inom ramen för frivilligorganisationerna och myndigheterna. Det kan inte rimligtvis vara en departementsfråga att engagera sig i lokaler i exempelvis , , , eller . Då kommer vi ned på en detaljnivå som inte kommer att fungera i praktiken. Däremot kan det kanske vara viktigt att belysa att det finns en problematik. Löner och avtal är frågor som jag är försiktig med att uttala mig om eftersom det leder till löften som kan uppfattas som bindande alternativt ett utslag av starkt ministerstyre. Det är frågor som måste hanteras genom dialog med frivilligorganisationerna och berörda myndigheter. I händelse av att det krävs och att det finns sådana propåer är vi naturligtvis öppna för att ta initiativ till att se över gällande regelverk. Men jag vill understryka att myndigheterna är ansvariga för tillämpningen av lagar, förordningar och andra föreskrifter. Jag sa inledningsvis i mitt första anförande också att vi nu har gett Försvarsmakten i uppdrag att se över finansieringen av frivilligorganisationernas verksamhet. Detta arbete ska genomföras med bistånd av frivilligorganisationerna. Det ska redovisas till regeringen . Det pågår alltså ett återkommande och stegvis arbete som handlar om att förbättra förhållandena och lösa problem i samverkan. Och problemen ska lösas på ett sådant sätt att beslut tas på rätt nivå så att man inte ger en bild av att nu ska regeringen genomföra ett beslutsfattande som egentligen ligger på myndigheter. Det här är inte ett sätt för mig att skylla ifrån mig, utan jag vill bara redovisa för hur det ser ut och vem som bär ansvar i olika led i ett beslutsfattande. Jag tycker att frivilligorganisationerna ska ges de bästa förutsättningarna. Därför har jag regelbunden kontakt och regelbundna möten. På departementet har vi också personal som är direkt ansvarig för den här dialogen. När jag gav en bild av hur det här har sett ut var det inte för att älta det som har varit. Det var bara ett sätt att sätta in saker och ting i ett perspektiv. När man delvis ifrågasatte – även från regeringsnivån – vilka frivilligorganisationer som skulle vara kvar och vad som egentligen behövdes skapade det naturligtvis en situation med mycket pessimism, men man klarade ändå medlemsbasen. Sedan har vi kommit in i ett helt annat läge, även om det inte är samma sak som att allting har löst sig. Det finns mycket som behöver åtgärdas och som man måste gå vidare med. Det gör man i samarbete och ömsesidig dialog.