prot · H90962 · 2022-02-01 00:00:00 — fortsätter: En av de viktigaste riskfaktorerna för att grov arbetskraftsexploatering ska breda ut sig i ett land är att det föreligger låg risk att bli fälld för människohandel, för tvångsarbete eller liknande brott. har fått återkommande kritik för sitt arbete med att utreda och åtala i fall av människohandel. lyfter i rapporten särskilt fram att rättsväsendet behöver stärka sin förmåga att utreda och åtala fall av människohandel för arbetskraftsexploatering. Om man då ser till vilka faktiska konsekvenser som drabbar den som anställer illegal arbetskraft ser man att även om dessa personer mot all förmodan skulle avslöjas blir konsekvenserna inte särskilt kännbara. I 20 kap. 5 § utlänningslagen står det: ”Till böter eller, när omständigheterna är försvårande, fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet har en utlänning anställd, om utlänningen 1. Inte har rätt att vistas i , – – –.” Trots att ett par hundra personer ertappas med att arbeta illegalt i är det noll arbetsgivare som faktiskt har dömts till ett frihetsberövande straff. Den särskilda avgift som utdöms och som statsrådet också hänvisar till i interpellationssvaret är dessutom så låg att detta i de allra flesta fall är en ren vinstaffär för arbetsgivarna, särskilt om man tänker på att lönerna är låga och att man slipper betala in skatt, sociala avgifter och så vidare. I en dom ansåg rätten till exempel att brottet att en arbetsgivare hade 21 illegala personer anställda på en byggarbetsplats fortfarande inte var så allvarligt att det nådde upp till kravet som ska ställas för att någon ska dömas till ett frihetsberövande straff. Jag vill därför fråga följande: Anser han inte, helt ärligt, att man om man har 21 illegala anställda borde dömas till ett frihetsberövande straff? 10 Statsrådet (S): Jag tackar för frågorna. Jag ska börja med den sista frågan och säga att den svenska grundlagen är utformad så att det inte ankommer på statsråd att ha synpunkter på hur självständiga domstolar utför sitt arbete. Det har i flera fall påpekat, i vissa fall även där själva har varit drivande. I vissa länder där systerpartier styr är det inte så, där det är kraftigt politiserade rättsväsen. Men jag vänder mig mot att vi ska införa en sådan ordning i . Det är bra att – jag ber om ursäkt, ska det vara; rätt ska vara rätt, något som inte minst själv känner till – konstaterar att många av de missförhållanden som vi tvingas ta hand om infördes av den moderatledda regering som själv vill återinföra och som han och hans partiledare äter köttbullsluncher och fikar med. Där verkar inte ha klarat av att dra några slutsatser av det som han själv kallar för ultraliberal arbetskraftsinvandring. Jag tycker att det är ett misslyckande att vi har ett så stort skuggsamhälle som vi har. Jag tror att det beror på arbetskraftsinvandringen. Det beror på att för få människor som har fått ett nej på sin asylansökan har återvänt eller utvisats. Det beror på att vi har en för slapp gränskontroll vid EU:s yttre gräns, där viseringar ges på alltför svaga grunder och som sedan fortplantas via Schengensystemet. Vad ska vi då göra i ? Först och främst ska man notera att ligger på den övre halvan i vårt återvändandearbete jämfört med andra länder. Många av dem är länder där partikamrater styr. Vi återsänder både fler människor och en större andel än våra nordiska grannar gör. Men vi är inte nöjda. Detta är ett misslyckande. Vi behöver fler kontroller, vi behöver ökad upptäcktsrisk och vi behöver sätta åt de arbetsgivare som utnyttjar illegal arbetskraft. Jag kan konstatera att vi har dubblerat antalet gränspoliser i och dubblerat antalet polisanställda. Vi har 10 000 fler poliser, vi satsar mer på polisen och vi har lyckats återsända människor till länder dit vi under 10 eller inte har lyckats återsända människor. Sedan regeringen tillträdde tror jag att vi har återsänt över 90 000 människor. Det görs alltså mycket, men mer ska göras. Men vi är inte nöjda förrän alla som jobbar i gör det på ett legalt sätt och med kollektivavtalsvillkor i grunden. 11 (SD): Jag tänkte börja med att lite kortfattat förklara för vad det är som statsråd bör och inte bör kommentera. Jag är helt enig i att statsråden inte bör kommentera enskilda fall. Men det som jag lyfter fram här i debatten är påföljdspraxis, alltså vilket straff som i typfallet utdöms för en viss gärning. Det är statsrådet inte förhindrad att kommentera. Men jag skulle gärna vilja höra vad han har att säga om detta. En annan sak som jag tycker är lite intressant i hela den här soppan är hur regeringen ser på detta ur en straff- och preventionsteoretisk synvinkel. När man bestämmer straffskalor i utgår man ofta från det som kallas för proportionalitet och relativ proportionalitet. Lite förenklat betyder det att ett straff ska stå i proportion till en gärnings allvarlighet och att gärningar som är ungefär lika allvarliga ska straffas ungefär lika hårt. Man kan utgå från att skälen till att det är olagligt att anställa illegal arbetskraft är att det underminerar arbetsmarknaden – det är alltså illojal konkurrens – och att det möjliggör illegal vistelse här. Det är ofta en utnyttjandesituation, och det undanhåller samhället skatt och sociala avgifter. Men enligt dagens regler räcker alltså inte ens 21 illegala anställda för att man ska dömas till en frihetsberövande påföljd. Ponera i stället att en arbetsgivare bara hade hjälpt arbetstagaren att undanhålla skatt och själv undanhållit sociala avgifter som motsvarar det belopp som undanhålls när man anställer 21 illegala personer på en byggarbetsplats. Om dessa 21 byggjobbare hade en ganska låg lön, säg , vilket motsvarar i skatt och sociala avgifter, innebär det att man undanhåller ungefär 2 ½ miljon kronor i skatt och sociala avgifter. En vanlig svensk företagare som undanhåller 2 ½ miljon kronor i skatt döms för grovt skattebrott. Det är helt uppenbart. Jag tror att praxis ligger någonstans runt tio prisbasbelopp för grovt skattebrott. En person som gör det får utan tvekan skaka galler. Det är sex månaders till fängelse för grovt skattebrott. Undanhåller man däremot denna summa genom att anställa illegal arbetskraft blir påföljden i stället böter. Detta är väldigt märkligt. Ser man till hur allvarlig brottsligheten är är det ena dessutom betydligt allvarligare än det andra. En person som anställer illegal arbetskraft är dessutom en person som så att säga ofta utnyttjar personer i en utsatt ställning, underlättar för skuggsamhället och underminerar dessutom arbetsmarknadens funktion på ett annat sätt. Detta är därför en betydligt allvarligare gärning. Men trots detta bestraffas den mycket mildare. Detta tycker jag faktiskt är något mystiskt. Jag har försökt att söka lite grann i propositioner och så vidare för att se om det finns ett svar på varför man ser så otroligt milt på detta brott, att anställa illegal arbetskraft i . Men jag har inte hittat något vettigt svar. Jag misstänker att statsrådet i alla fall bör ha funderat kring detta. Borde man alltså egentligen inte skärpa straffen för detta brott? Det skulle vara ett väldigt effektivt sätt att komma åt de personer som möjliggör att skuggsamhället bibehålls och att det växer. Sedan tycker jag inte att statsrådet ska skylla de problem som har på Europeiska unionen. Vi kan alla ha åsikter om att den yttre gränsen borde kontrolleras bättre. Det kan jag absolut hålla med om; jag avviker inte där. Men det är en . Det är vad det är. Frågan är vad regeringen gör här och , alltså vilket ansvar som regeringen har för att använda de åtgärder som man kan vidta här och . 12 Statsrådet (S): EU är ju inte alls en . Om vi ser att en av tre viktiga orsaker till att det svenska skuggsamhället fylls på är att EU:s yttre gräns är för porös och att visum ges på felaktiga grunder måste vi se till att ändra det för att täppa till hålet, på precis samma sätt som vi ska se till att fler människor som inte har rätt att vistas i återvänder och på precis samma sätt som vi ska se till att de som utnyttjar illegal arbetskraft får tuffa påföljder. Där har jag och uppenbarligen olika uppfattningar. Sedan noterar jag att har en helt egen konstitutionsutskottsverksamhet som kan tolka vad som är rimligt eller orimligt. Jag kan bara konstatera att var med och gav en anmärkning till det statsråd som just nu står i talarstolen för att statsrådet tyckte att det var glädjande att en terrorist kunde dömas för terroristbrott. Jag kan bara notera att nu har en annan uppfattning än vad hade vid det tillfället, men jag kommer inte att uttala mig om en enskild dom i ett enskilt fall – oavsett hur försöker tolka sitt konstitutionsutskotts praxis. Man ska komma ihåg att sanktionsavgiften för dem som har haft en anställd är nästan . Har du anställt 25 personer under den tiden är sanktionsavgiften alltså ganska exakt . Vad gör – det kanske är svårt att se för den som tittar på den här debatten – är ett illusionstrick. Han jämför nämligen utfallet i en enskild dom, där vi inte vet vad grunderna för straffmätning var, med en tänkt lagstiftning. Men i lagstiftningen finns det ju grund för fängelse. Däremot har domstolen valt, av för mig okända skäl, att inte utdöma det straffet vid det här tillfället. Eftersom vi har ett självständigt rättsväsen och ett självständigt domstolsväsen ankommer det inte på mig att recensera domstolen. Vad jag dock kan säga är att jag tycker att det har varit för få fällande domar i när det gäller den här typen av brottslighet. Jag tycker att det har varit för tandlösa kontroller av den här typen av verksamhet. Jag tycker att arbetsgivare som har utnyttjat illegal arbetskraft generellt sett har klarat sig för billigt undan, och jag är beredd att göra de lagstiftningsskärpningar som krävs för att ändra på det. Det är nämligen ett faktum att det är för låg upptäcktsrisk, vilket jag tror är det viktigaste. Det uppfattas inte som en allvarlig risk att ta att utnyttja dessa människor, och det utgör en grogrund för att människor som inte har rätt att vistas i landet ändå kan stanna. Det är jag beredd att göra vad jag kan för att ändra på. 13 (SD): Det är ju lite ledsamt att statsrådet inte förstår skillnaden mellan att kommentera å ena sidan ett enskilt fall och å andra sidan påföljdspraxis. Det är någonting man borde förstå om man sitter och jobbar i . Jag tror dock att vi måste sluta hoppas på att Socialdemokraterna ska vakna till och ta detta på allvar, fru talman. Jag tror att det som behövs är att till exempel byggsektorn, som det var frågan om i det fall jag lyfte, själv agerar. Många av de civilrättsliga reglerna kring byggande har i så att säga överlåtits till branschen genom standardavtal, typ AB och ABT, AMA-systemet och så vidare. Jag tror att det är dags att helt enkelt börjar utveckla de här standardavtalen och, när de gör det, lyfta in tuffare sanktioner för företag som anställer illegal arbetskraft. I praxis är det en hävningsgrund om man till exempel har en underentreprenör som anställer illegal arbetskraft, men jag tror att det som behövs är tuffare regler än så – alltså riktigt kännbara skadestånd för personer som gör så här. Jag tycker naturligtvis i grund och botten att detta ska vara en straffrättslig fråga; ha ingen tvekan om det. Detta ska vara en straffrättslig fråga. Men när vi har en regering som sover på arbetstid måste andra parter kliva in och ta ansvaret i stället. Jag hoppas att har en bevakning på detta så att de ser den här debatten och i alla fall tar detta under betänkande. 14 Statsrådet (S): ägnar sig åt sitt illusionstrick. I stället för att diskutera sakfrågan far han ut i olika juridiska piruetter. Sakfrågan kvarstår: Vi behöver skärpa straffen, och vi behöver vända på varje sten för att göra det som krävs för att se till att de arbetsgivare som utnyttjar illegal arbetskraft kan ställas inför rätta. Jag har inget emot om olika byggnadsbranschkommittéer gör sitt jobb, men grunden måste vara rättsväsendet. Vi kan inte, som säger, ta för givet att det ska komma ny påfyllnad i form av människor som passerar EU:s gräns på oklara visum. Där har jag uppenbarligen högre ambitioner än och . Vi kan inte heller blunda för den arbetskraftsinvandring som står för en betydande del av påfyllnaden. Där har jag lagt fram konkreta förslag, och jag kommer att lägga fram ytterligare konkreta förslag. Då får vi se vad och utfästelser är värda. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2021/22:293 om återvändarverksamheten 15 Statsrådet (S): har frågat mig om jag och regeringen avser att formulera ett konkret och mätbart mål för återvändandeverksamheten. har också frågat mig vilka övriga konkreta åtgärder som jag och regeringen avser att vidta för att säkerställa att fler som inte har rätt att vistas här lämnar landet. De som har asylskäl ska få stanna i landet och bli en del av samhällsgemenskapen, men den som får avslag ska återvända. Det är bara så vi kan upprätthålla en hållbar och rättssäker migrationspolitik. Antalet asylsökande till är det lägsta . har närmare 95 000 före detta asylsökande personer lämnat . har antalet efterlysta minskat med över 3 000 personer. andel av återvändande ligger över genomsnittet i EU. måste betydligt mer göras. Regeringen har fattat en rad beslut för att avsevärt öka återvändandet, med uppdrag till och . Vi inför nya möjligheter för polisen att använda sig av biometriska verktyg som ansiktsigenkänning och fingeravtryck för identifiering, och vi har fördubblat antalet förvarsplatser. Vi kommer att fortsätta att presentera förslag och vända på varje sten för att komma till rätta med problemen. 16 (M): har haft höga nivåer av invandring och låga nivåer av integration. Ett ja har inte varit ett ja. Den som har fått tillstånd att stanna borde inte bara välkomnas innanför våra gränser utan också in i det svenska samhället på riktigt. ska man lära sig språket och förväntas stå på egna ben. Så är det tyvärr inte . Alldeles för många barn lär sig inte svenska. Alltför många fastnar i utanförskap med bristande språkkunskaper och bidragsberoende. Barn ärver sina föräldrars utanförskap och känsla av hopplöshet. Det så kallade hedersförtrycket, som inte har med heder att göra utan bara med förtryck, begränsar och hotar. Människor får inte möjlighet att växa till sin fulla potential. Det är förödande för den enskilde men också för samhället. Det är ett enormt misslyckande. Precis som ett ja borde vara ett ja borde också ett nej vara ett nej. Den som har fått nej på sin asylansökan ska lämna landet. Så är det tyvärr inte heller . Färre än hälften av dem som ska lämna landet gör det frivilligt. Över hälften av ärendena överlämnas till polisen för att verkställas med tvång, och bara ett av tre av de ärendena slutar med att personen faktiskt lämnar landet. går tusentals människor under jorden och blir en del av ett växande skuggsamhälle präglat av kriminalitet och utnyttjande. När återvändandet inte fungerar leder det också till att fler väljer att söka sig till just eftersom de vet att de har stor chans att på något sätt stanna. Statskontoret har släppt en rapport om myndigheternas arbete med återvändande. Det är ingen rolig läsning för en migrationsminister och inte heller för en bekymrad medborgare. En del av den kritik som framförs i rapporten handlar om regeringens brist på styrning av de myndigheter som berörs av och hanterar återvändandeverksamheten. Bristen på styrning tar sig bland annat uttryck i att ingen av myndigheterna har uttalade mål för återvändandeverksamheten. Inte heller i årets regleringsbrev för finns några konkreta mål för återvändandet. Det finns uppdrag om samverkan mellan olika myndigheter, och man säger att andelen personer som avviker under återvändandeprocessen ska minska. Men det finns alltså fortfarande inget konkret mål för hur många, eller exempelvis hur stor andel, som ska återvända vid avslag på asylansökan. Vår uppgift i den här kammaren är att ta fram den lagstiftning som myndigheterna behöver för att kunna bedriva ett effektivt arbete. Men minst lika viktigt, och det glöms ofta bort i debatten, är ledning och styrning av myndigheterna. För den ledningen och styrningen ansvarar regeringen, men den saknas alltså när det gäller återvändandet. Därför har jag i interpellationen som den här debatten handlar om frågat migrationsministern om han avser att formulera ett konkret och mätbart mål för återvändandeverksamheten. Två gånger fick vi höra samma mening om att han vill vända på varje sten. Jag kan ha varit ouppmärksam, fru talman, men jag uppfattade faktiskt inget svar alls på frågan om huruvida han kommer att formulera ett mål. Därför frågar jag igen: Avser regeringen att formulera ett konkret mål för återvändandeverksamheten? 17 Statsrådet (S): Låt mig först säga att jag tycker att håller ett alldeles utmärkt anförande här i kammaren. Det var någon sifferdetalj som jag kanske har en annan synpunkt på, lite beroende på hur man räknar, och samma sak med synen på målet, men i övrigt är jag beredd att instämma i allting som säger. Jag tycker att hon på ett fint sätt både beskriver problemet och avvägningen. Sedan, när det gäller konkreta fråga, är svaret: Vi sätter ju upp ett mål. Det är det vi gör i regleringsbrevet. Återvändandet ska öka. Vi vet exakt vilken nivå återvändandet låg på . Jag tror till och med att det står ”väsentligt öka”. Det är alltså självklart. Statskontorets rapport kom ganska . En sak de pekar på är den politiska styrningen. Det första vi gjorde var att ge likalydande uppdrag till och polisen om att öka återvändandet. När det gäller om det sedan ska sättas ett siffermål utöver det, om det till exempel ska sättas upp månadsmål, mål för olika kategorier, ett mål för brottsdömda och ett mål för olika länder har Statskontoret inte någon fast uppfattning om på vilket sätt det skulle kunna gå till eller vad som är önskvärt. Vi bereder nu Statskontorets rapport på . Det är inte omöjligt att vi kommer att ytterligare precisera målen för återvändandeverksamheten, men först måste vi se över den strukturen, så att vi vet vilka mål det är rimligt att sätta och på vilket sätt vi sätter ett mål som bäst lever upp till det övergripande målet, nämligen att fler ska återvända. Jag stänger absolut inte dörren för det. Det här är ett arbete som pågår just nu på . 18 (M): Tack, ministern, för svaret! Jag uppfattar det som väldigt positivt att man öppnar upp för att faktiskt sätta ett konkret mål. Här kan jag tycka att till exempel ett procentmål kan vara lämpligt. Att bara säga att återvändandet ska öka kan ju faktiskt innebära att ett ärende till verkställs, och det tycker jag inte är tillräckligt ambitiöst. I debatten här före vår sa ministern att andel av återvändande ligger över genomsnittet i EU. Det brukar Socialdemokraterna framhålla, och de verkar oroväckande nöjda med det. Jag har framför allt tre invändningar mot det. För det första: har haft ett otroligt stort mottagande jämfört med de allra flesta andra EU-länder. Om vårt återvändande inte fungerar, som fallet är , får det också väldigt stora konsekvenser för just . För det andra: Färsk forskning visar att jämförbara länder, som och , har dubbelt så hög nivå på återvändandet som . Att dubblera kanske skulle vara ett bra mål. För det tredje: Det räcker faktiskt inte. måste ha högre ambitioner än bara genomsnittet i EU. Om regeringen inte mäktar med är vi moderater beredda att ta över med ny energi och full kraft. För det här är en riktigt viktig fråga. En annan sak som ministern anförde i sitt första inlägg var att Socialdemokraterna konstaterar att vi har det lägsta antalet asylsökande . De verkar rätt nöjda med det också. Jag har tre saker att säga även om detta. För det första: Vi har påverkats av en pandemi, med stängda gränser, då migrationen av förklarliga skäl har stannat upp. Men efterfrågan på att migrera har inte avtagit, och säger att så fort effekterna av pandemin släpper kommer också migrationen att öka. För det andra: Vi har under haft ett enormt stort mottagande som vi har misslyckats kapitalt med integrationen. har nästan en halv miljon människor sökt asyl i . Var femte person som bor här är född i ett annat land. Varannan utrikes född kan inte försörja sig själv. måste andra länder kliva fram och ta ansvar. måste minska invandringen och klara integrationen. För det tredje: Vi sticker fortfarande ut. Vi har nästan fem gånger så många asylsökande som , mer än fem gånger så många asylsökande som och nästan sju gånger så många asylsökande som . Så här kan det inte fortsätta. Är Socialdemokraterna verkligen nöjda med de nivåerna? I min värld, fru talman, ligger de största stenbumlingarna faktiskt helt orörda. Vi moderater har föreslagit en rad åtgärder för att stärka återvändandet. Vi har i årets budget avsatt pengar för fler förvarsplatser och för införandet av elektronisk övervakning. Vi vill slopa sekretessen mellan myndigheter och stoppa bidrag till dem som vistas här illegalt. Ytterligare ett förslag som jag skulle vilja uppehålla mig vid är att förlänga tiden som ska ha gått innan någon som fått nej kan söka asyl på nytt. räcker det att hålla sig gömd – sedan kan man få sin sak prövad igen. Statskontoret menar att den vanligaste orsaken till att beslut om utvisning inte verkställs är att ärendena preskriberas. Om man förlänger preskriptionstiden minskar också incitamenten för människor att hålla sig gömda. Men detta har Socialdemokraterna sagt nej till, faktiskt . 19 Statsrådet (S): Jag höll med om förra anförande och berömde henne för den fina beskrivningen, men det blir ett lite lägre betyg den här gången. är det statistisk cherry-picking på hög nivå. Det plockas hej vilt. Vill man bevisa det ena pekar man på , vill man bevisa det andra pekar man på och vill man bevisa det tredje pekar man på . Inte ett ord om det egna ansvaret, inte ett ord om de asylpolitiska överenskommelser som man själv har fattat beslut om, inte ett ord om att man införde de mest liberala arbetskraftsinvandringslagarna i världen och inte ett ord om att man införde EBO som fyller våra miljonprogramsområden med nytillkomna. Jag är ganska nöjd med att när jag hade ansvaret för polisen och återvändandet var det fler som återvände från än . Jag är ganska nöjd med att vi klarade den kulturförändringen med en moderatledd regering. Jag är nöjd med att vi ligger över EU-snittet i återvändande, speciellt kanske med tanke på vilket stort asylmottagande vi har haft. Att trots det klara att avvisa och utvisa fler än de andra länderna och få fler att återvända är lite av en bedrift. Ja, jag är glad över att vi har varit mer framgångsrika än våra nordiska grannar och . Ja, jag är glad över att vi har de striktaste asylreglerna och det lägsta asylmottagandet . Det räcker dock inte. Jag vill mer. Som jag gav uttryck för i interpellationsdebatten före denna måste vi se till att göra om arbetskraftsinvandringen så att vi inte täpper till med fler problem. Vi har den här mandatperioden dubblat antalet förvarsplatser. Vi måste ha betydligt fler förvarsplatser på plats. Det finns en rad åtgärder som jag är beredd att vidta och som jag gärna diskuterar med och . Jag tror att vi i många avseenden kommer att komma fram till samma slutsatser. Preskriptionstiden kan vi väl diskutera. Vi har en gång dubblat preskriptionstiden. Det ledde inte till någon kraftig förändring. vill dubbla den en gång till. Vi kan väl diskutera om det är rätt åtgärd att vidta. Jag tror möjligen att det är viktigare att diskutera vad som händer efter preskriptionstiden, när den förnyade prövningen sker, än exakt hur lång preskriptionstiden ska vara. är ; är också . Men jag stänger inga dörrar när det gäller att diskutera den frågan. Jag är beredd att vända på varje sten för att göra det som krävs – jag sa det en gång till! Jag är beredd att vidta de åtgärder som behövs för att vi ska ha ett väsentligt större återvändande och för att ett ja ska vara ett ja och ett nej ska vara ett nej. 20 (M): Statistisk cherry-picking, sa ministern.