prot · H909105 · 2022-04-29 00:00:00 — Att den etikprövningen på något sätt skulle ha till syfte eller som något slags icke uttalad dold effekt att udden skulle vara riktad mot obekväm forskning är en uppgift som är helt gripen ur luften och som alla vi som är vana vid att arbeta med statligt anställda tjänstemän har väldigt svårt att känna igen oss i. Det finns ett tydligt regelverk inom vår regeringsform som handlar om att man ska tillämpa lagar och förordningar på det sätt som de är skrivna, en laglighetsprincip, och vi har en offentlighetsprincip som gör att man kan gå in och titta hur beslut kommer till. Vi har möjligheter att överklaga och anmäla. Det är möjligheter som i ganska stor utsträckning har tillämpats också när det gäller det nya regelverket. Får jag på en punkt säga att jag håller med Boriana . Det är att vi verkligen noga måste följa detta så att en ökad byråkrati inte blir följden. Det här är alltid en svår balansgång, fru talman. Ska man ha någon form av rättssäkerhetskriterier brukar det följa byråkrati, men att den ska vara på en lagom nivå för de här reglerna håller jag med om, och jag har för avsikt att följa den här lagstiftningens tillämpning mycket noga. 35 BORIANA (M): Tack, ministern, för detta medhåll! Vi måste verkligen bekämpa byråkratin. Däremot är jag lite besviken över att ministern kallar mina uppgifter för påståenden och alltså underförstått menar att jag skulle ha hittat på dem. Jag rekommenderar ministern att läsa artiklarna i underskrivna av några väl ansedda forskare från bland annat universiteten i och . Min interpellation byggdes på deras artiklar. De som har daglig insyn i den akademiska världen beskriver väldigt ingående hur den ökade byråkratin inom etikprövningen kväver den fria forskningen och skapar räddhågsna och skrämda forskare som inte vågar undersöka något som på minsta lilla sätt kan anses vara kontroversiellt. Det är ett stort hot mot svensk forskning. Ministern pratar om internationella utblickar, och då vill jag gärna göra en sådan. är ensamt bland de nordiska länderna i att reglera forskningsetisk prövning i etikprövningslagen som omfattar forskning inom alla ämnesområden. I likställs forskning inom hälso- och medicinområdet – som innefattar bland annat försök på levande och döda människor, embryon, vävnad, celler, arvsmassa från människor, kliniska provningar av läkemedel med mera som kräver extremt noggranna etiska prövningar – med forskning på statistik, siffror och procent där ingen kan identifiera vilka individer som finns bakom uppgifterna. Det är väldigt ensamt om i . I , och finns det i stället särskilda lagar som reglerar etikprövning inom medicin och hälsovetenskaplig forskning medan etik inom övriga ämnesområden regleras i bland annat lagar om dataskydd och personuppgifter. I , och har forskningsetiska kommittéer huvudansvaret för etisk prövning av forskning inom det medicinska och hälsovetenskapliga området. Inom övriga forskningsområden har myndigheter inom exempelvis dataskyddsområdet det övergripande ansvaret. Det är en tydlig distinktion, och det är önskvärt att den införs även i . I exempelvis finns ingen laglig reglering av etikprövning för forskning inom andra områden än medicin. Det finns en forskningsetisk delegation som har publicerat nationella anvisningar som innehåller etiska principer för humanistisk, samhällsvetenskaplig och beteendevetenskaplig forskning samt förslag på hur etikprövning kan anordnas inom sådan forskning. Där litar man på forskarna och deras förmåga att göra självständiga etiska överväganden. Varför kan inte utbildningsministern lita på att svenska forskare är kapabla till det? 36 Utbildningsminister (S): Jag vill återigen påminna om att det regelverk som diskuteras är ett regelverk som är beslutat av riksdag. Samtliga partier stod bakom denna lagstiftning. Jag skulle vilja göra ett försök att bena upp den sky av kritik som Boriana kommer med. Först och främst: Finns det för mycket byråkrati i regelverket? Vi ska veta att det är en ganska ny lagstiftning. Den tillkom framför allt efter ett väldigt uppmärksammat fall som gjorde många av oss väldigt bekymrade och som föranledde att gjorde denna tydliga lagskärpning. Alla vill vi ha rättssäkerhet. Alla vill vi ha insyn. Alla vill vi att beslut ska fattas på ett sätt som medborgarna kan ha förtroende för. Men vi vet också, fru talman, att rättssäkerhet alltid har en baksida, nämligen dokumentationskrav, byråkrati och att man ägnar en del av sin arbetstid åt att fästa saker och ting på papper för att se till att det går att spåra beslut och liknande. Är det för mycket byråkrati? Jag tycker att det är en i princip omöjlig fråga att besvara med ledning av de uppgifter som har kommit fram om hur lagen tillämpas. Men precis som Boriana har jag verkligen tagit del av debatten och följer frågan mycket noga. Vi ska självklart ha ett regelverk som har den rättssäkerhet vi vill ha men där byråkratin inte får bli för stor. Var den är för stor är en väldigt svår fråga att avgöra. Men jag kommer som sagt att följa frågan noga. Nästa fråga har varit stor i den forskningspolitiska debatten men är inte lika stor i Boriana Åbergs inlägg. Den kom dock upp nu på slutet. Är regelverket anpassat efter olika sorters forskningsmetoder? Boriana gjorde här en gränsdragning mellan medicinsk forskning på människor och forskning som snarare bygger på register. Om man följer den debatt som pågår i forskarvärlden ser man att den snarare handlar om huruvida regelverket är anpassat efter olika forskningsmetoder. Stämmer regelverket riktigt bra när det gäller olika former av till exempel genomgångar av dokument? Det handlar inte så mycket om utifrån vilka vetenskapsområden det gäller utan snarare vilka forskningsmetoder man använder. Även detta, fru talman, är en fråga som är väl värd att följa. Jag vill påminna om att i de olika organ som vi nu diskuterar och vars ställningstaganden jag vägrar att uttala mig om eftersom jag respekterar grundlagens krav finns ett tydligt inslag av representanter för vårt forskarsamhälle. Jag vill också påminna om att regelverket togs fram i stor samverkan med forskarsamhället och med aktiva forskare som också deltog i utredningsarbetet inför lagstiftningen. Jag vill understryka att den diskussionen är värd att ta. Den är viktig och nyttig. Regelverket är nytt, men jag följer frågan noga. Jag kommer att fortsätta följa den noga, för vi måste vara noga med att se till att lagstiftning funkar på olika forskningsmetoder. I sitt inledande anförande, om än inte så mycket i följande inlägg, återkommer Boriana om att det skulle finnas dolska försök att kväva obekväm forskning. 37 BORIANA (M): Det är verkligheten som ger stöd för mitt påstående om att obekväm forskning kvävs. Jag ska inte i detalj ta upp de två fallen som ministern inte vill kommentera, men där är det väldigt tydligt att forskning som anses obekväm för den sittande regeringen kritiseras på fel grunder. Det finns en anledning till att Önep har bestämt att man till detta valår ska göra en översyn av forskning som handlar om kriminalitet och annat inom detta område. Det är en väldigt tydlig markering om att något inte står rätt till. Jag vill säga ytterligare något. I sitt svar nämnde ministern hat och hot mot forskare som visar obekväma fakta. Tyvärr finns de som står för hoten inom systemet, inom . Att bli anmäld till Önep utgör ett stort hot, och det gör att forskare håller sig inom upptrampade stigar. De blir konforma och ytterst försiktiga. Forskningen på många områden riskerar att bli meningslös och irrelevant, medan viktiga samhällsproblem fortsätter att växa eftersom priset för att forska om dem är väldigt högt. De forskare som har blivit anmälda av Önep har betalat ett otroligt högt personligt pris för det, och det är inte värdigt en demokrati som att behandla forskare på detta sätt. 38 Utbildningsminister (S): Jag noterar att Boriana återigen gör väldigt kategoriska uttalanden om innehållet och riktigheten i beslut som fattas av en självständig myndighet. Hon spårar till och med något slags bevekelsegrund som har att göra med regeringens politik. Jag tycker att detta är oerhört. Hat och hot mot enskilda forskare är ett mycket stort problem. gick det så långt att en bombattrapp placerade vid det nationella sekretariatet för genusforskning i . Detta är ett problem som ska tas på stort allvar. Det ska utredas av rättsvårdande myndigheter. Och vi från det offentliga samhället ska stå bakom de forskare som utsätts för hat och hot. Att jämföra sådant hat och hot med en myndighets tillämpning av ett regelverk, som är beslutat av en enhällig riksdag, är väl fantasifullt, fru talman. Jag känner en stor respekt för svårigheten i dessa avvägningar, och jag känner också en stor respekt för de forskare som upplever att deras forskning har försvårats på grund av byråkrati eller på grund av att, enligt deras åsikt, regelverket försvårar just deras forskningsmetoder. Jag vägrar dock att gå med på den bild som Boriana försöker måla upp av att det skulle finnas en konspirationsliknande riktning som går ut på att obekväm forskning skulle tystas eller försvåras. Forskningens frihet innebär tvärtom att forskarna fritt ska få välja sina forskningsområden, och jag kommer att kämpa mycket hårt för att forskningens frihet ska vara stark i vårt land. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellationerna 2021/22:429, 430 och 461 om vargstammen i 39 Klimat- och miljöminister (S): , och Kopparklint har frågat vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att säkerställa att beslut om vargstammen i efterlevs. frågar även om avsikten är att stödja djurhållare för att de ska kunna öka livsmedelsförsörjningen och om avsikten är att vargstammen ska stabiliseras på 400 vargar. frågar även vilken dialog som skett mellan regeringen och i frågan och om regeringen ser några negativa konsekvenser för dem som bor och verkar i vargtäta områden om får en vargstam på över 600 vargar i närtid. Kopparklint frågar även vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att öka tryggheten för landets lantbrukare. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationerna. Jag besvarar dem samlat. Ett övergripande och långsiktigt mål för rovdjurspolitik är att varg ska uppnå och bibehålla gynnsam bevarandestatus enligt EU:s art- och habitatdirektiv som tamdjurshållning inte påtagligt försvåras och socioekonomisk hänsyn tas. Gröna näringar behövs för en hållbar utveckling och tillväxt i hela landet, det gäller även i rovdjurstäta områden. godkännande av rovdjurspropositionen (prop. 2012/13:191) innebar bland annat ett mål avseende referensvärdet för gynnsam bevarandestatus för den svenska vargpopulationen, det vill säga det minsta antal vargar som ska finnas för att den svenska vargpopulationen ska kunna anses ha en gynnsam bevarandestatus. Referensvärdet för gynnsam bevarandestatus är ett värde som inte får underskridas, alltså helt enkelt ett golv för vargstammen. beslutade att referensvärdet skulle vara någonstans mellan 170 och 270 individer. Enligt propositionen skulle sedan bedöma det exakta referensvärdet inom det av godkända intervallet och rapportera värdet till . Riksdagsbeslutet handlade om rapportering av rovdjur 2013. rapporterade att referensvärdet för vargpopulationen i skulle vara 270. Enligt riktlinjer från bör en sårbarhetsanalys ligga till grund för att ta fram referensvärdet. Det handlar om att hitta en nivå på stammen där den inte löper risk att utrotas. Den sårbarhetsanalys som låg till grund för referensvärdet 2013 kritiserades för att inte beakta de genetiska aspekterna, vilket är ett krav i riktlinjer från EU. Regeringen gav därför i uppdrag att utifrån ett brett vetenskapligt underlag uppdatera analysen och med den som grund utreda vad som krävs för att populationen ska anses ha gynnsam bevarandestatus. Analysen visade att det med hänsyn till den skandinaviska vargpopulationens inavelsgrad behövs minst 300 vargar i , och minst en invandrad varg från eller behöver reproducera sig med en skandinavisk varg varje femårsperiod för att populationen ska ha gynnsam bevarandestatus. Medlemsländerna rapporterar situationen för vargens bevarandestatus till . I fråga om referensvärde för populationsstorlek angav vid den senaste rapporteringen referensvärdet 300 för gynnsam bevarandestatus i fråga om populationsstorlek för varg. Jag uppfattar att bedömning av gynnsam bevarandestatus för vargen i vilar på den vetenskapliga grund som riktlinjer från kräver. Eftersom art- och habitatdirektivet kräver att upprätthållandet av gynnsam bevarandestatus inte försvåras, är det en grundläggande förutsättning vid beslut om licensjakt att vargen i uppnår och bibehåller gynnsam bevarandestatus. Regeringen anser vidare att det är rimligt att statistiska modeller, så kallade beskattningsmodeller, används som ett kunskapsunderlag i förvaltningen inför jaktbeslut. Det innebär att förvaltningen bygger på vetenskap och bästa tillgängliga kunskap. För att mildra negativa effekter av rovdjursförekomst för de gröna näringarna har regeringen genomfört förändringar i viltskadeförordningen. Regeringen har tagit bort den tidigare maxgränsen på ersättning om av kostnaderna. ges full ersättning för kostnaderna. Regeringen fortsätter att följa utvecklingen av vargpopulationen och hur den påverkar tamdjurshållning och andra socioekonomiska aspekter. 40 (M): Jag tackar ministern för svaret. under vårvintern kom en preliminär rapport från Viltskadecenter om att ännu fler vargar har säkrats i under den pågående inventeringen. Stammen är nu uppe på rekordnivå. När jag skrev interpellationen hade 70 vargrevir siktats i . per har ytterligare 4 revir siktats, alltså 74 revir. Det beräknas nu komma nya vargvalpar, och de kommer troligen att födas . Det brukar ske i ungefär fyra av fem revir. Om man räknar uppskattningsvis fyra valpar per kull blir det en stor ökning av vargar. Låt mig ge ett räkneexempel. Man tror att det blir valpar i fyra av fem revir, det vill säga av reviren. Då blir det nästan ytterligare 240 vargar utöver dem som redan har siktats. Vi är snart uppe i 700 vargar. Den här beslutande församlingen, som jag ändå har lärt mig är högsta beslutande församlingen i , har beslutat att referensvärdet ska vara mellan 170 och 270 vargar. Sedan fick av den tidigare regeringen i uppdrag att höja till 300 vargar. Då har man alltså rundat högsta beslutande församling. befaras att myndigheten ökar antalet vargar ytterligare i nya utformning av beskattningsmodeller för stora rovdjur. Det talas om att har bestämt att vargstammen ska stabiliseras på 400 vargar när det fortfarande finns ett beslut i på helt andra siffror. Jag blir bekymrad. Jag vill ändå tro att vi lever i den demokrati, men det här sätter faktiskt demokratin helt ur spel – med Socialdemokraternas tillåtelse. har beslutat att antalet vargar ska ligga mellan 170 och 270, och sedan ger regeringen en myndighet fri lejd att besluta något helt annat. Vi moderater försöker nu skapa en majoritet i för 170 vargar. Det är allvarligt att man rundar demokratin – oavsett vilken fråga vi pratar om. Bristen på demokrati får inte utökas. Vi måste verkligen motarbeta detta, och vi måste jobba för vår demokrati . Hur ska beslut om vargstammen efterlevas, var min fråga till regeringen. Ministern hänvisade till en proposition , En hållbar rovdjurspolitik. Enligt propositionen skulle bedöma det exakta referensvärdet inom det av godkända intervallet och rapportera värdet till . Jag var inte med 2012, men jag har ändå läst på. beslutade om ett intervall mellan 170 och 270, och sedan skulle myndigheten återkomma med en specifik siffra däremellan. Det är intressant. Då lade man sig på 270. I min värld är detta inte däremellan utan något helt annat. Om det ska blir rätt mot slutet måste det vara rätt från början, och så har det inte varit i det här fallet. Då tänker jag att man måste ta ansvar för att rätta till det. Sedan fick 2015, som ministern nämnde, i uppdrag att uppdatera analysen. Det gjorde verket, men de har tolkat det som att det var fråga om att uppdatera riksdagsbeslutet. Men det har inte gjort. Regeringen har alltså rundat gång på gång och försökt att skylla ifrån sig på en proposition och EU när det i själva verket är regeringen som inte ser till att beslut följs och inte verkar ha för avsikt att lyfta upp frågan i demokratiska former heller. 41 (M): Jag tackar statsrådet för svaret. Det är snart första maj. Då tror jag att och andra kommer att gå ut och demonstrera, visserligen mot sig själv, som Socialdemokraterna har gjort . Om statsrådet hade läst lokalmedierna, vilket jag misstänker att Strandhäll inte gör, hade hon sett en artikel om ett vargmöte i . På det mötet i om varg samlades över 100 deltagare, det vill säga fler än vad Socialdemokraterna kommer att skramla ihop vid förstamajtåget i hela . Varför samlades 100 personer i ? Jo, därför att vargen är ett stort problem. Det är ett problem för jordbrukare. Det var en kvinna med på mötet som har en jordbruksfastighet i , och hon berättade om 19 vargobservationer med övervakningskameran på sin fastighet . Det är så mycket varg där, fru talman, att när SVT är där och ska göra ett inslag om vargproblematiken kommer det en varg mitt och går förbi hennes gård. berättar om oron som hon känner över det. En kvinna från som bedriver fåruppfödning berättade på mötet hur hennes får, hennes affärsverksamhet, har blivit smörgåsbord för vargar i . Hon berättade om alla konsekvenser det får för henne när hon inte kan bedriva sin affärsverksamhet. Det är hennes inkomst, fru talman, som bokstavligen blir uppäten av vargar. Det mest oroande på mötet i , som jag var på i , var när en man ställde sig upp längst bak och sa så här: Det är väl ingen idé att vi går och röstar, för de där jävla – ursäkta uttrycket; jag citerar honom – de där hm-hm politikerna följer inte beslut. Folk är väldigt medvetna om det beslut som fattade, det som läste upp här . beslutade att vi ska ha 170–270 vargar. Hade vi haft 170–270 vargar, som beslutade om, med god spridning över hela hade det inte varit 100 personer i , för då hade vi inte haft något problem. Då hade varg och människa kunnat ha ett gott samspel mellan varandra. Med på mötet i var också jägare, som berättade om det svenska kulturarvet löshundsjakt. törs man inte och kan man inte jaga så på grund av det höga rovdjurstrycket. Problemet, fru talman, är att vi har ett rovdjurstryck som är koncentrerat till tre eller fyra län, även om vargen nu börjar sprida sig. Jag tycker att det är fullständigt tondövt av Socialdemokraterna att acceptera en nivå på antalet vargar i på 700 stycken. 700 vargar ställer till oerhört stora problem. Det är skamligt att Socialdemokraterna inte bryr sig om landsbygden. Mellan skål och vägg har det antytts att alla dåliga beslut som fattade var . Men i svaret som statsrådet gav alldeles är det uppenbart att det är Socialdemokraternas politik som leder till 700 vargar i . Det är helt orimligt, fru talman. 42 KOPPARKLINT (M): Det är inte ofta jag ser en minister sitta och gapskratta här i kammaren när man nämner allvarliga saker som berör människors vardag, som har betydelse i människors vardag. Det hör inte till det snygga att uppträda på det sättet. Men det är upp till var och en. Respektlöshet, arrogans och okunskap präglar den här debatten. krävs en radikal förändring. Min kollega riksdagsledamoten var inne på demonstrationen som var uppe i och som har varit i , som har varit på flera ställen runt om i landet. Det är en demonstration i varje hem i , nästan, i varje hem som ligger på landsbygden i närheten av vargarna och har vargen inpå knutarna. Efter förra vinterns inventering av vargstammen har det tillkommit nya valpkullar. Man kan nu uppskatta att vargstammen med stor sannolikhet är på närmare 700 vargar. Det kan ministern sitta och skratta åt, fru talman, men det är jag helt övertygad om att mina värmlänningar inte gör. Är detta rimligt? Nej, inte med tanke på människors otrygghet och lantbrukares möjlighet att bedriva verksamhet och inte med tanke på hur många vargindivider som faktiskt sagt att vi behöver ha i . Jag är helt övertygad om att om minister bosatte sig i mitt län, , och blev fårfarmare, hade små barn och bodde i ett hus någonstans i de värmländska skogarna skulle ministern också tycka att vargstammen ska minskas. Det skulle bli en mycket aktuell fråga. Men så länge det inte berör politiken direkt eller kommer nära, så länge man inte har ett genuint intresse av att lyssna på människors oro och faktiskt ta den på allvar, ja, då kan man stå här i kammaren och lite raljant vifta bort alla argument. Vargen skapar stor oro och skada. får vi höra om fårfarmare vars djur blir angripna, om tackor som kastar sina och inte blir dräktiga, om jägarkåren – som reglerar viltstammen – som får sina jakthundar dödade eller lemlästade och om förskolor som håller barnen inne om dagarna av rädsla för att det stryker varg utanför. Hur långt ska det egentligen behöva gå innan regeringen börjar sätta landsbygdens människor och tamdjur före vargen? Det går inte hem hos mina värmlänningar att hålla på med den här politiken. Det går inte hem hos de människor som bor och verkar på landsbygden att ha uppåt 700 vargindivider när har fattat beslut om att antalet ska ligga på mellan 170 och 270. Det väcker snarare politikerförakt. I allra värsta fall blir oron så stor att man tar lagen i egna händer, vilket jag förkastar. Men det är ett faktum, och det finns en risk att man gör det när man inte känner den trygghet som man borde känna med politiken som förs i . 43 BORIANA (M): Jag hade inte tänkt delta i den här debatten. Jag hade en debatt precis innan. Men när jag hörde vad debatten som mina kollegor har initierat rör sig om tänkte jag att jag väl också kan ställa en fråga till miljöministern. finns det ett vargrevir i , något som är väldigt ovanligt. Vargen hör inte till eftersom det inte finns så många naturliga förutsättningar för den där. Men det stora antalet vargar i har gjort att ett par har bildat revir på . Dessutom har de fått sex stycken valpar. blir dessa valpar könsmogna. De kommer att ge sig ut för att leta efter partner och för att leta efter mat. Vad blir maten för dem, förutom viltet som de tar? De utgör en väldigt stor risk för djuruppfödarna i . Det har redan skett attacker på får och getter. När man frågar hur man som djuruppfödare ska skydda sin boskap mot vargen säger de: Se över stängslen! Laga att det inte är hål i stängslen! Det är extremt stora arealer man måste stängsla in för att hålla vargen ute. Dessutom måste dessa stängsel vara väldigt höga. Det är ingen som lever på fåruppfödning som har råd att ha så mycket stängsel runt sin boskap. Dessutom säger att man ska ha el i stängslen. Vet ministern hur mycket elen kostar i ? I går var priset . Det är tio gånger högre än i norra . Det är kristallklart att djuruppfödare inte har råd att ha stängsel, än mindre att ha elstängsel. Det enda sättet att skydda boskapen är att minska antalet vargar. Vad tänker ministern göra åt detta? 44 Klimat- och miljöminister (S): Man kan nästan fundera på i vilken ände man ska börja svara i denna interpellationsdebatt. Jag har varit klimat- och miljöminister och har stått här i ett antal interpellationsdebatter om varg. Jag har därför naturligtvis haft anledning att sätta mig in i historiken bakom detta. Jag måste säga att jag är häpen över den totala oseriositet som ett antal moderata riksdagsledamöter visar i denna fråga, gång på gång. Man visar också gentemot medborgarna en total oförmåga att förmedla fakta. I stället ställer man sig i talarstolen och kommer med påståenden som över huvud taget inte har någon faktagrund. Det gäller både hur nivåerna sätts för vargstammen i och vilka regelverk som gäller, som vilken regeringen som helst, oavsett färg, kommer att ha att förhålla sig till.