prot · H909125 · 2022-06-07 00:00:00 — Jag ser hur centerpartistiska kommunalråd som lever med konsekvenserna av dagens marknadsskoleexperiment inser att politiken har kommit till vägs ände. Jag hör i Liberalerna undertoner av att man vill få bukt med den segregation som detta experiment har bidragit till. Jag hoppas att vi under nästa mandatperiod ska kunna ta riktiga steg för att ändra på det dysfunktionella marknadsskolesystemet. Jag beklagar att vi inte tar detta steg . Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera sammanträdet till . § 15 (forts.) Ökad likvärdighet för skolhuvudmän (forts. UbU32) 47 Statsrådet (S): Stort tack för möjligheten att här få debattera denna angelägna och viktiga fråga! En av de grundläggande principerna för den svenska skolan är att alla barn har rätt till likvärdig – inte lika – utbildning. Skolan ska ge alla elever samma chans att lyckas oavsett bakgrund. Det är fastställt i skollagen, och det råder en bred politisk enighet i riksdag om den här saken. Vi har dock ett problem med likvärdigheten i den svenska skolan. Det beror på att den marknadsstyrning som präglar svensk skola och har gjort så gör att likvärdigheten i skolsystemet undermineras, och den ger inte alla barn samma chans att lyckas i skolan. får kommunala skolor och friskolor lika mycket i grundbelopp, trots att de har helt olika ansvar. Det vet vi alla här, men och struntar i det. Kommuner har till skillnad från de fristående huvudmännen en lagstadgad skyldighet att se till att alla barn i kommunen kan erbjudas en skolplats. En kommun kan inte välja att endast ta emot elever som är mest ekonomiskt lönsamma utan är skyldiga att ta emot alla elever. Kommunen måste även ha plats för elever som är nyinflyttade och ta emot elever om en friskola läggs ned. Detta större ansvar innebär merkostnader för kommunerna. Det är kostnader som friskolorna inte har men som de ändå får en ersättning för. Det vet alla, men och förblir passiva. Jag som skolminister har ansvar för att se till helheten, och det är inte rimligt att vi ersätter friskolor för ett ansvar de inte har. Ni vet att detta är ett systemfel och ett slöseri med skattemedel och att det får negativa konsekvenser för likvärdigheten i skolsystemet. När kommunerna inte ersätts för deras större ansvar får det negativa konsekvenser för möjligheterna att ge alla barn tillgång till en likvärdig utbildning. Ni vet det här, men ni gör ingenting åt det. undrar jag till och med om ni tror på de kommunala skolorna. Överkompensationen för friskolor leder till att kostnaderna för det kommunala skolväsendet drivs upp och får som konsekvens att de kommunala skolorna undermineras. Det är barnen som går i de kommunala skolorna som blir lidande när kommunernas kostnader ökar på grund av överkompensation till de stora friskolekoncernerna. Det enda sättet för kommunerna att hantera de ökade kostnaderna är att skära ned och lägga ned skolor för att hantera de ekonomiska underskott som uppstår på grund av överkompensationen till fristående skolor. Det här är ett systemfel, och det är barnen i de kommunala skolorna som får betala priset för det här. Hur kan vi försvara det? Ni vet om det här, men ni gör ingenting. Det är dock inte bara jag som skolminister som har ett ansvar för helheten, utan alla ledamöter i denna kammare har ett ansvar att se till helheten och samhällsintresset, både för de kommunala och de fristående skolorna. Jag brukar gå tillbaka och läsa vad sa om detta. Jag har ett citat : ”Om det skulle visa sig att ersättningsnivån är för högt satt, så att en oacceptabel mängd resurser överförs från de offentliga till de privata skolorna så får inte regeringen vara så fylld av politisk prestige att vi inte kan ändra nivån.” Klokt. Det är nu dags att släppa den politiska prestigen. Jag är glad att så många är upprörda över att jag inte har ringt till just dem. Det går inte att försvara ett resursfördelningssystem som i sin konstruktion underminerar kommunala skolor. Det är definitivt inte i samhällets intresse. Det är slöseri med skattemedel. Det här är ingen höger- eller vänsterfråga, utan det handlar om sunt förnuft och fakta. Runt om i landet ser vi också en växande skara borgerliga kommunpolitiker som höjer sina röster om det ohållbara att de kommunala skolorna drabbas på grund av överkompensationen till friskolorna. Jag hör här i kammaren att och Liberalerna har lyssnat. Men sedan finns det andra partier som inte ens ser problematiken. Det är inte konstigt att kommunpolitikerna reagerar, för det är de som ser detta lokalt och får hantera de ekonomiska och praktiska konsekvenserna av systemfelet, det vill säga att kommunala skolor missgynnas av marknadsstyrningen av skolan. Skolan är en samhällsinstitution och nationell angelägenhet. Den angår oss alla. Att vi har en väl fungerande skola för alla barn, oavsett om barnen går i en eller fristående skola, är allas vårt intresse som medborgare. Men har vi ett system som dränerar de kommunala skolorna på resurser som de stora friskolekoncernerna kan tillgodogöra sig stora ekonomiska belopp som kompensation för ett ansvar de inte har. Vad är rättvist i det? Och jag undrar: Vad får vi för detta? Det här är ett systemfel, och det vill regeringen nu rätta till genom detta förslag. Det ska vara ordning och reda, inte bara i klassrummen utan också i skolsystemet. De kommunala skolorna ska inte straffas ekonomiskt för att de har ett större lagstadgat ansvar. Det är dags att avskaffa den här orättvisan. Resurserna ska fördelas utifrån skolornas ansvar och elevernas behov, inte koncernbolagens. Svenska folket vet detta, men många av er här förblir passiva. Det här är ett slöseri med skattepengar. Om åter ska få en av världens bästa och mest jämlika skolor behöver vi göra upp med marknadsstyrningen och det systemfel som präglar skolsystemet sedan närmare . Det här är en del i detta. Ledamöterna i riksdag har en chans att visa allmänheten att de tar ansvar, förstår och värnar samhällsintresset före marknadsintresset. Att jag i salen hör att det finns partier som har tänkt till gör mig lite hoppfull , men vi får se. Tyvärr verkar högermajoriteten med och i spetsen rösta ned regeringens förslag, trots att kritiken mot marknadsskolan är utbredd bland lärare, forskare och allmänheten. Det är tragiskt att man inte kan släppa på den politiska prestigen. De förslag som jag har presenterat – framför allt detta förslag – har fått starkt stöd från remissinstanserna och gick igenom Lagrådet utan anmärkning. Det vi har hört är väldigt många små ursäkter för att få vara och förbli passiv. Den svenska skolan förtjänar bättre än det. 48 (M) replik: Den svenska skolan har både möjligheter och problem. För många barn fungerar det alldeles fantastiskt. De lär sig, de trivs, de har bra lärare och de utvecklas medan det för andra är motigt. Vi ser också ett antal allvarliga problem med skolan. Det är till exempel stora skillnader och brister i likvärdighet för elever mellan stad och land. Man har en brukstradition och till exempel skillnader mellan pojkar och flickor. Pojkar har inte en pluggtradition som de borde ha. Det är också allvarliga brister i svenska språket. Men kan redan på förskolan se att det finns tusentals barn som inte kan tillräckligt bra svenska. Det är ett problem som vi på olika sätt måste lösa med ett finansieringssystem och med andra skolreformer. Inga av dessa problem skulle kunna lösas med skolministerns förslag. Jag har också ett antal synpunkter på att det är dåligt berett. Det fick kritik från , och det var mycket annat. Det finns också en formkritik, fru talman. Ska man få någonting gjort i svensk politik måste man ha en majoritet, ett stöd för sina förslag. Socialdemokraterna har i stöd av knappt en tredjedel av ledamöter och är inte i närheten av egen majoritet. Ska man kunna ändra skolans finansiering krävs det att Socialdemokraterna genom skolministern eller genom initiativ i i övrigt samtalar med mitt eller något av de andra sex riksdagspartierna. Problemet är att skolministern inte har gjort detta. Då innebär det sist och slutligen att det blir valretorik och konflikt i stället för att vuxet sätta sig ned, försöka nå långsiktiga lösningar och bidra till arbetsro för lärare och annan personal i skolan. Min fråga är: Varför har skolministern valt valretorik och konflikt i stället för långsiktighet, lösning, samförstånd och arbetsro? 49 Statsrådet (S) replik: Det är väldigt svårt att tala med någon som inte har någon sorts insikt om problematiken. Det är väldigt, väldigt svårt. Jag kan till och med ge namn och datum, fru talman, på när jag har ringt till partier. Jag hör att de har svängt lite i frågan nu och också med att vilja tala om detta. Vi har sedan ärendet förbereddes i , som jag själv var ledamot av, och haft det på remiss. Det är delvis en produkt från januariavtalet. Det har varit ute på remiss, och det har diskuterats vitt och brett i medierna. säger man sig vara så besviken över att man inte har fått ett samtal från just mig. Det är uppenbart att det är ett problem. Alla ser att det är ett problem, och vi har en lösning på det. Hur många ursäkter behöver man för att acceptera det? Jag tror att det inte är fråga om att man inte ser problemet. Man tycker nog egentligen att det är en bra lösning. Problemet ligger i hur man ser på likvärdighet. Vissa partier kanske inte ens tycker om de kommunala skolorna. Jag blir så förvånad när jag möter moderata ledare som inte ens tror på välfärden på den kommunala skolan. Självklart vill man ha ett incitament för föräldrar och barn att välja just en fristående skola. Det finns någonting där med marknadsmässigheten och samhällets viktiga uppdrag. Här har marknadsskolan förstört lite som skolland. Det är en viktig pusselbit att ta tillbaka den. 50 (M) replik: Det som gör mig genuint orolig är alla de tusentals barn som vi kan se i förskolan som identifieras. De kan inte tillräcklig svenska. Ger man inte ett ordentligt stöd kommer de inte att klara skolan. De har inte vokabulären, ordförrådet, för det. De kommer att ha svårt att klara livet. Det som gör mig orolig är de skillnader som finns mellan stad och land. Det kan vara en brukstradition som hindrar att elever kommer in på en bra utbildningsplats eller skillnader mellan pojkar och flickor. Detta och annat är sådant vi bara måste lösa. I grunden finns en bred majoritet, fru talman, från hela vägen till , som enas i om att det i sak är ett dåligt förslag från skolministern. De ser att det finns brister i finansieringen. Vi måste bidra till en likvärdighet, en transparens, och att kunna få fram en utvecklad finansiering och också ställa tydliga krav på att man ska kunna ta tag i detta under en kommande mandatperiod. Jag och vi i har återkommande suttit ned med andra partier för att hitta viktiga lösningar för svensk skola. För att bara ta ett exempel gällde det de viktiga resursskolorna. Detta är på något sätt knuten. Jag har full respekt för att skolministern och jag kanske inte alltid finner varandra i alla sakliga delar i detta. Men om vi ska kunna få någonting gjort krävs det att man sitter ned med andra partier och försöker hitta lösningar. Det som har hänt är att skolministern har lämnat ett förslag till och på förhand vetat om att det sannolikt inte finns ett stöd för det. Hon har inte suttit ned med något av de andra sju riksdagspartierna för att säkra en majoritet. Då landar det i att det som borde vara att man vuxet tar sig an det hela, ger och tar, hittar en lösning, i bästa fall når en kompromiss och bidrar till arbetsro i skolan byts tyvärr och tragiskt nog av regeringen mot någonting som blir konflikt, valretorik och tappad tid när vi hade kunnat göra någonting bra för svensk skola. Jag beklagar det. 51 Statsrådet (S) replik: Varje gång jag träffar är det samma visa. Det handlar om att man inte tror eller vill att alla ska ha samma chanser och samma möjligheter. I vill man ha sortering. Låt den starka vinna och den svaga slås ut och väckas av någonting. Det handlar om ett marknadstänk och att kommersiella aktörer ska kunna göra pengar på svensk skola. Det är det enda jag hör varje gång vi försöker att begränsa det. Vi säger till exempel att vi vill att alla ska kunna välja alla skolor på lika villkor. Då inser man att man inte kan göra lika mycket pengar längre. Är det så att kommunala skolor får ett ökat anslag för att de har ett större ansvar och man måste ta det från de fristående skolorna förstår man att man inte kan göra lika mycket pengar längre. Jag tycker att ska vara öppen med vems ärenden han springer och om han verkligen vill att alla ska kunna gå i samma klass och ha samma möjligheter. Jag läste en gång på Twitter en moderat som skrev: har jag skaffat mig en bra utbildning och en bra inkomst. Har jag då inte lite rätt att sortera i umgänget och i möjligheterna för mina barns framtid? Det är då till skillnad från de barnen som kanske har föräldrar som inte har den möjligheten. Här skiljer vi oss åt. Jag tycker att svensk skola ska ge samma möjligheter. Jag kommer själv från ett litet brukssamhälle. Jag vet precis vad bruksmentaliteten innebär. Den innebär att man tror på att alla har lika möjligheter, men vissa behöver lite mer hjälp. De skolorna som får mindre pengar för det större ansvar som de har tycker jag är djupt orättvist. Det är beklagligt att prioriterar vinst före elever och lärare. 52 (SD) replik: Är det här på riktigt? Är det här en skolpolitisk debatt i riksdag, eller är det någon gymnasiedebatt ute på någon liten skola någonstans med de allra sämsta företrädarna för det som skulle kunna likna någon typ av regering? Det här är så låg debattnivå att det inte finns. Jag tycker att det är pinsamt att gå upp i debatten och ta replik på ett sådant anförande som vi har hört. Skolministern har i diverse artiklar farit med osanning efter osanning. Det påstås, det häcklas och det hånas utan någon substans. Och står skolministern här och säger: Ni vet vad som gäller, men ni gör inget åt det. Jag ska upplysa skolministern om att det finns andra politiska visioner än den socialdemokratiska. Jag förstår att skolministern tycker att socialdemokratin är det bästa i hela världen. Men jag kan upplysa om att det inte är det. Vi är många som inte tycker det. Vi är många som är trötta på socialdemokratin, och vi är många som tycker att det inte görs någonting alls. Och så står skolministern här och säger att det är dags att släppa den politiska prestigen! Vem är det som har politisk prestige i det här rummet? Ja, inte är det vi sverigedemokrater. Vi har sagt att vi är villiga att diskutera kösystemet. Vi är villiga att diskutera statlig finansiering. Vi är villiga att diskutera statligt huvudmannaskap. Vi är villiga att se över ersättning för det ansvar som finns. Men vi är inte villiga att göra detta genom att straffa friskolor. Den som har politisk prestige är skolministern, som inte vänder sig till oppositionen för att diskutera och komma fram med förslag som kan vinna majoritet i den här kammaren. Det här är en debatt på en sådan låg nivå att det är skrämmande. Detta måste vara den sämsta skolministern i landets historia. 53 Statsrådet (S) replik: Personangrepp – det är väl det man tar till när man inte har så mycket egen politik. Jag skulle bara vilja fråga vad hans väljare egentligen tjänar på ett marknadsskolesystem som systematiskt sorterar bort de föräldrar som inte har högskoleutbildning och deras barn. Det är ett system som systematiskt sorterar bort de elever som hamnar på det kommunala skolorna och som kanske inte har föräldrar som kan skjutsa. Det kan vara barn till de föräldrar som inte hade möjlighet att ställa barnen i skolköerna . Framför allt undrar jag vad tänker kring att 1,3 miljarder av våra skattepengar har gått till något annat än de skulle. Vi betalar alla kommunalskatt, och 1,3 miljarder av dessa pengar gick inte till elever och lärare som de skulle. Det heter elevpeng, men det blev allt annat. Det här är saker som helt och hållet står bakom. Det kanske är ett pris man får betala om man ska sitta med i finrummet, men det får en konsekvens. Det handlar om många av de vanliga väljare som jag tycker att jag representerar eftersom jag själv inte har akademiker till föräldrar och eftersom jag har gjort en lång resa på många olika sätt. Jag blir lite förvånad över att man så starkt försvarar ett marknadssystem som segregerar, sorterar och faktiskt skapar en stor splittring i samhället. Det är egentligen det jag vill säga. Det är inte dålig debattretorik, utan det handlar om att man har en annan erfarenhet av skolan efter att ha jobbat i den i väldigt . 54 (SD) replik: är skolministern igång igen. Marknadsskola – vad menas med det? Det är föräldrar och elever som väljer skola. Det är alltså det skolministern säger ska avskaffas. Det är det som ska bort. Elever och föräldrar ska inte välja skola, för det är det Socialdemokraterna definierar som marknadsskola. Systematiskt sorterar, säger skolministern. Det är inte så att skolor systematiskt sorterar. Om det vore så skulle de bryta mot skollagen. Jag undrar därför: Står skolministern här och säger att de fristående skolorna bryter mot skollagen? Då får jag faktiskt upplysa ministern om att hon har ett ansvar för att tala sanning i enlighet med de riktlinjer som har kommit från ; det hoppas jag att hon känner till. Menar skolministern att de fristående skolorna bryter mot lagen? Det är generaliserande. Det finns säkert någonting där någon någonstans har gjort något fel. Men att stå och generalisera och hitta på på det sätt som skolministern gör är inte värdigt svensk skolpolitik, och det för framför allt inte svensk skola framåt. Har inte Socialdemokraterna någon bättre företrädare är det bäst att de inte skickar någon alls. Summan 1,3 miljarder är av de pengar som satsas i skolan – ! Det är av eleverna som går i fristående skolor. Tror skolministern på allvar att det är det här som gör att svensk skola har problem? Det är bisarrt. Det är taget ut luften. SKR gick med 52 miljarder i vinst . Det säger skolministern ingenting om. Använd då 1 miljard av dessa 52 miljarder i vinst för att satsa på skolan! Det finns skolor som går med jätteförluster. Varför tar ni inte upp det? Socialdemokraterna har resignerat i skolpolitiken. Låt en annan regering ta över nu och ställa de misstag som Socialdemokraterna har begått till rätta! 55 Statsrådet (S) replik: Återigen hör vi personangrepp och några andra saker. Jag undrar om väljare skulle ha uppskattat de här 2 200 lärarna som tappet från skattemedlen skulle motsvara. Det är faktiskt skattepengar som går till något annat. Jag undrar vad de skulle säga om det. Det är också så att forskning visar att skolkön segregerar i samhället. Skolkön segregerar, för det är bara en viss samhällsklass som har tid att redan på BB ställa sina barn i kön. De som får barn tidigt och kanske gör en bostadsresa, de som har adopterade barn eller de som behöver byta ort har inte samma chans att välja skola som de andra. Det här vet alla. Beprövad forskning visar det. Vi vet också att när Skolinspektionen undersökte hur man tillämpade reglerna för skolkön var det väldigt många friskolor som inte riktigt visste hur de skulle tillämpa reglerna. Och Skolinspektionen har inte ens insyn; det finns ingen offentlighet i hur skolköerna används. Forskning visar också att det finns fall där man diskriminerar barn till föräldrar som har lägre utbildningsbakgrund. De som inte har akademiker till föräldrar får alltså sämre bemötande i skolkön än de som har det. Jag vill bara upplysa om detta. Men sätter sig ständigt emot alla reformer för att få en svensk skola där alla har lika chans. De säger nej. De har ju också bytt ståndpunkt i frågan . var för att ta bort vinsterna och ville se en svensk skola som är till för alla elever. Men de har bytt sida, för de prioriterar kapitalet. 56 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag påminner samtliga ledamöter och statsråd om vikten av att ha en respektfull ton i debatten. Det är en hållning vi försöker ha härifrån talmanspresidiet i kammaren. 57 (L) replik: När statsrådet inledde sitt anförande skrev jag upp ett antal ord för att höra om de togs upp i anförandet och då försöka pricka av dem: stora problem i svensk skola, konsekvenser av kommunaliseringen, ordningsproblem i våra skolor, våld och kränkningar i skolan mot elever och lärare, elever som har drabbats hårt av pandemin, sjunkande kunskapsresultat, kommuner som underpresterar i skolan och bristen på behöriga lärare. Jag noterade att nämnde skolminister ingenting av detta. Hon nämnde inte med ett enda ord det som väldigt, väldigt många människor i är drabbade av och som på olika sätt diskuteras både på skolorna och hemma vid köksborden. Hon sa inte ett dugg om detta – det är som helt bortblåst för skolminister! Faktum är att Socialdemokraterna har hamnat i ett läge där de nu i åtta års tid praktiskt taget inte har drivit igenom några reformer på skolområdet över huvud taget. Och skolministerns två största viktigaste lagförslag till kammaren kommer att falla, det första nu och det andra . Socialdemokraterna är närmast helt besatta av friskolor. De står här och säger att friskolorna gör stora vinster. Jag undrar hur mycket vinst ett föräldrakooperativ gör. Hur mycket vinst gör en byskola, som motiverar att eleverna som går där ska få mindre pengar till sin undervisning och mindre läromedel? Barnen kanske tvingas gå i en skola utan anställda bibliotekarier, och extra stöd måste dras in därför att anser att den lilla byskolan eller den skola som drivs av en idéburen stiftelse är någon sorts marknadsaktör. 58 Statsrådet (S) replik: Jag kom hit för att tala om betänkandet Ökad likvärdighet mellan skolhuvudmän. Jag har också försökt hålla mig till det. Men jag träffas gärna och pratar om skolvalet, om den läroplan och det betygssystem som Liberalerna införde 2011. såg man ökad psykisk ohälsa. Man såg hur segregationen och kriminaliteten ökade. Jag kan gärna prata om resursfördelningen, och jag kan gärna prata om andra aspekter som är problem i svensk skola. Jag är glad att lyfter upp frågan om ordning och reda i skolan. Där har vi väldigt viktiga förslag som vi har lagt på bordet. Vi har också lagt fram förslag kring resursskolor och hur saker ska resurssättas. Vi har tillfört nästan 7 miljarder till svensk skola , och det jobbar 38 000 fler i skolan än då. Vi har lappat och lagat ett skolsystem som Liberalerna var med och införde 2011. Men marknadsskolan har nått sin ände, och det vet det svenska folket. Det är därför en röst på skol-Liberalerna är en förlorad röst. som statsråd har Liberalernas åsikter om och insatser för skolan varierat väldigt stort, alltifrån att det var okej med kjolmätning på skolgården till att man , , vill börja titta på att inte pengarna ska rinna bort från välfärden. 59 (L) replik: säger skolministern: , men vi träffas gärna och diskuterar skolvalet. Det är ju så dags . Det röstar vi om . Det hade varit något mer klädsamt om regeringen hade talat med de andra partierna i innan man lade fram propositionen. Hur lyckas man med konststycket, när vi har åtta partier i riksdag och samtliga åtta partier säger att de vill ha ett mer restriktivt system för köer till friskolor, att lägga fram en proposition som inte kommer att gå igenom? Det övergår närmast mitt förstånd hur man ens kan klara av att göra detta. Det hade ju bara varit för att lyfta att på telefonen. Hon hade kunnat ringa till : Vi vill begränsa kön till . Hon hade kunnat ringa till : De vill begränsa kön och ha den på bara hälften av platserna från . Hon hade kunnat ringa och . Hon hade faktiskt till och med kunnat ringa , hör och häpna. Samtliga dessa partier har i medierna på olika sätt gjort tydliga ställningstaganden om att det nuvarande systemet är orimligt. I stället väljer regeringen att lägga fram ett förslag som inte får stöd. Trots att man egentligen borde kunna få 100 procents stöd får man inte ens 50 procents stöd. Det är ju sanslöst!