prot · H909122 · 2022-06-01 00:00:00 — Det lagförslag som vi debatterar innebär att elever i årskurs 4–9 ska erbjudas extra studietid så att de får möjlighet att få hjälp med läxor eller annat skolarbete. Deltagandet ska vara frivilligt, och det ska anordnas under eller i direkt anslutning till ordinarie skoldag. Och det ska vara lärare som ansvarar för detta. Man får också öppna upp möjligheten för huvudmän att anordna den typen av extra studietid genom fjärrundervisning under samma förutsättningar som för övrig fjärrundervisning i . Bakgrunden är att elever har olika förutsättningar hemifrån när det gäller att få hjälp med läxor. Föräldrars utbildningsbakgrund innebär stora skillnader när det gäller vilka möjligheter barn har att få hjälp med sina studier. Vi vet också att de elever som har svårt att uppfylla de lägsta kunskapskraven i högre grad har föräldrar med lägre utbildningsnivå. Vidare pekas det i propositionen på att man utökar lovskolan för de elever i årskurs 9 som riskerar att inte uppfylla målen i kriterierna för betyget E i ett eller flera ämnen och som därmed riskerar att inte bli behöriga till gymnasiet. En sådan lovskola ska erbjudas på lov under läsåret och ska inte kunna räknas av från de lovskola som huvudmännen är skyldiga att erbjuda enligt gällande bestämmelser. I grunden tycker att de förslag som läggs fram är bra. Men vi ser också ett behov av ytterligare insatser och åtgärder för att fler elever ska klara målen. Det är ett stort problem och inte minst ett skolpolitiskt misslyckande att så många elever lämnar utan fullständiga betyg. Från sida ser vi ett behov av mer lärarledd tid för att ytterligare underlätta för elever som har svårt att klara målen. Vi hade gärna sett att alla elever som behöver det genomgår en obligatorisk lovskola redan från årskurs 4, och detta bör fortsätta fram till årskurs 9 för de elever som behöver det. Med anledning av detta vill jag yrka bifall till vår reservation nummer 6. Forskningen visar att undervisningstiden är en av de aspekter som har mest och viktigast inflytande på elevers förutsättningar för lärande och deras möjligheter att uppnå goda kunskapsresultat. Inte minst den utredning som ligger till grund för propositionen pekar tydligt på detta. Utredningen pekade också ut och konstaterade att det långa sommarlovet i påverkar kunskapsutvecklingen. har ett långt sommarlov i relation till jämförbara länder, och det bygger snarare på svensk tradition än på forskning och kunskap om elevernas lärande. Vi ser gärna att regeringen gör som utredningen föreslår och utreder frågan vidare. Hur ska vi se till att lägga upp terminstider och skollov för att skapa förutsättningar för att ha elevernas kunskapsresultat i centrum? Hur kan vi öka undervisningstiden och skapa förutsättningar för lärande med bas i både vetenskap och beprövad erfarenhet? Eftersom just undervisningstiden spelar en viktig roll för elevers lärande vill jag passa på att lyfta en annan fråga som har drivit i utbildningsutskottet och som är viktig för oss för att säkerställa att elever får den undervisningstid som de har rätt till. Det handlar om att vi bättre behöver följa elevers frånvaro i skolan. Vi behöver säkerställa att de elever som inte närvarar får stöd och hjälp att återgå till undervisning och att det finns goda möjligheter till distansutbildning för att få elever att återgå till undervisning och på det sättet ta del av skolan. På det sättet får de bättre förutsättningar att klara skolan och därmed bli behöriga till gymnasieskolan och därmed också till vidare studier och arbete. Avslutningsvis: Det krävs fler insatser för ökad undervisningstid . Fler tidiga insatser är nödvändiga. Insatser krävs för ökad trygghet, studiero och elevhälsa. Men inte minst handlar det om att få fler behöriga lärare som kan möta de elever som vi talar om. Vi ska se till att de möts av skickliga lärare som i sin undervisning kan ge fler elever de bästa förutsättningarna att klara målen. Denna proposition är ett steg i rätt riktning, men det krävs fler insatser framåt. 12 (V): lämnade cirka var fjärde elev utan godkända betyg i alla ämnen. Det är närmare 28 000 elever. Över hälften av dem, ungefär 15 700, saknade godkänt betyg i ett eller flera kärnämnen och var därför inte behöriga att börja på ett vanligt gymnasieprogram. Som flera redan har nämnt är det av varje årskull som inte har behörighet att börja på gymnasiet. Det är alldeles för många. Det är ett stort misslyckande för den svenska skolan att så många elever lämnar utan godkända betyg. Samhället och skolan har misslyckats med det viktiga kompensatoriska uppdraget. vill se en jämlik och sammanhållen skola. Förskolan och skolan ska lägga grunden för ett liv med möjligheter. De ska inte återskapa och förstärka klasskillnader. Förskolan och skolan är helt avgörande för vilka möjligheter en människa har i livet. Därför är bristen på likvärdighet i utbildningen en fråga om demokrati och makt. Den svenska skolans grundproblem är just bristen på likvärdighet. För att skapa en likvärdig skola behöver vi befria skolan från affärsverksamhet och särskiljande skolval samt få en likvärdig ekonomi genom ett statligt ekonomiskt ansvar där resurser fördelas efter behov. Att alla får del av en god utbildning bidrar till att samhället blir bättre för alla. Kunskap är makt. Mer undervisningstid och utökad lovskola kan vara ett steg på vägen mot en mer jämlik skola, där alla elever får de verktyg de behöver och de betyg de måste ha för att kunna läsa på det gymnasieprogram som de vill. Men i första hand måste eleverna få det stöd de behöver inom ramen för den ordinarie undervisningen. Elever som har behov av stöd måste få det genom till exempel extra anpassningar eller särskilt stöd under ordinarie lektioner. Extra lovskola borde inte behövas om skolan har resurser för att ge alla barn den undervisning som de behöver för att klara målen. Möjligheten till utökad lovskola får inte innebära att skolan på grund av resursbrist inte ger stöd under ordinarie termin utan i stället inväntar lovskolan. Kanske är det också de elever som av skoltrötthet inte riktigt har orkat med skolarbetet under terminen som är i störst behov av ledighet under loven. En skola som har utökade möjligheter för alla elever att få stöd att kunna göra sina läxor och annat skolarbete i skolan skulle vara en bättre hjälp för just de här eleverna. Propositionens förslag om lovskola och minst extra tid är bra, men för den omotiverade och skoltrötta eleven är det i första hand stöd under ordinarie skoltid som behövs. Då behövs mer resurser till skolan och ett nej till marknadsskolan. Med detta sagt vill jag ändå yrka bifall till propositionen men också till reservation 7. 13 (KD): Alltför många barn får tyvärr aldrig möjlighet att lyckas i svensk skola . saknade av eleverna gymnasiebehörighet när de slutade . Det handlar alltså om nästan 16 000 elever. Vi kristdemokrater anser att tidiga kunskapskontroller och stödinsatser behövs för att fler barn ska få möjlighet att lyckas i skolan. Vi menar att alla barn behöver testas för läs- och skrivsvårigheter . Det ska finnas krav som säkerställer att alla skolor jobbar med diagnostiska prov, alltså prov som mäter elevernas kunskapsutveckling. Det behöver ske återkommande . Det handlar också om att vi måste se till att tidiga stödinsatser följer på de tidiga kunskapskontrollerna, exempelvis i form av utökad undervisningstid, läxhjälp och lovskola. Men det handlar också väldigt mycket om speciallärarstöd och särskilda undervisningsgrupper. Det är något vi tycker borde finnas på alla skolor. Det finns nog ingen bättre åtgärd för att höja kunskapsresultaten än mer tid till undervisning med ämneskunniga lärare som har höga förväntningar på eleverna och förmåga att inspirera så att de vill lära mer. Men när det gäller just den obligatoriska lovskolan är det tydligt att det inte funkar särskilt bra så som det ser ut . I en granskning som Ämnesläraren har gjort visas att inte ens var femte elev får gymnasiebehörighet efter att de har gått en sommarlovskola efter att ha blivit underkända i nionde klass. Jag vill säga att om var femte elev av de som går sommarlovskolan ändå får möjlighet att lyckas är det fantastiskt viktigt. Det är viktigt att möjligheten finns och att de får chansen. Men av de elever som skaffar gymnasiebehörighet genom sommarlovskola klarar sedan inte gymnasiet, enligt siffror från . Jag tror att det här beror på att de elever som behöver gå på sommarlovskola bara har på sig att läsa upp de ämnen som de har fått underkänt betyg i. De hinner helt enkelt inte kompensera för de bristande kunskaper de kanske har med sig sedan lågstadiet. Förslagen som ligger på bordet handlar om att den lovskola som ska erbjudas elever i nian som riskerar att inte nå godkänt ska utökas . Det är ett förslag som vi kristdemokrater gärna ställer oss bakom. Men det räcker inte. Vi ser en uppenbar risk att regeringen och Socialdemokraterna återupprepar gamla misstag. Man sätter in stödinsatserna . Därför har vi ett par gemensamma yrkanden med här . Jag vill passa på att yrka bifall till och reservation 4. Obligatorisk lovskola bör erbjudas redan i lågstadiet för dem som professionen bedömer är i behov av lovskola. Vi anser att det behöver finnas extra studietid eller läxhjälp för barn i behov av det också redan från lågstadiet, därför att den extra undervisningstiden eller läxhjälpen kan vara helt avgörande för att man ska komma i kapp. ska ha en skola där ingen hålls tillbaka, ingen lämnas efter och fler barn får möjlighet att lyckas. Då behövs de tidiga kunskapskontrollerna, men det behövs också stödinsatser som sätts in . 14 (L): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 3 under punkt 2 i betänkandet. Regeringen har lagt fram förslag som i grund och botten handlar om två saker. Den ena är att från årskurs 4 till årskurs 9 i skolan ska man ha mer tid i skolan för extra undervisning, läxhjälp och annat, och det ska vara frivilligt. Det är det ena som regeringen föreslår. Det andra man föreslår är att för elever i årskurs 9 som riskerar att inte komma in på gymnasiet läggs det för möjligheten att kunna läsa upp på loven, till exempel efter skolavslutningen, så att man får gymnasiebehörighet. Vi tycker från Liberalernas sida att det här är bra. Det är ett steg i rätt riktning. Vi menar att det är väldigt viktigt att de elever som verkligen behöver nå målen i skolan ges mer tid för att göra det. Vi skulle kunna jämföra det här med hur det går till i om man ska ta körkort. Det finns de som behöver 10 lektioner, och det finns de som behöver 20 lektioner och de som kanske behöver 40 lektioner. Då får man göra det – man får i och för sig betala, men man får gå om man behöver det. Det sätt som den svenska skolan och särskilt är uppbyggd på och har varit bygger på en annan princip i grund och botten, nämligen att man ska lära sig samma sak, på samma sätt och på lika . Men alla barn och ungdomar är olika. Det här funkar för de flesta, och skolan kan förstås inte ta hänsyn till vartenda individuellt önskemål och den måste vara organiserad på något sätt. Men det finns de elever som behöver avsevärt mycket mer tid, och det finns de elever som kan lära sig saker mycket snabbare och som behöver mer stimulans i skolan. Vi har därtill en särskild utmaning i och med att vi har många människor här som inte har svenska som modersmål och som kanske kommit hit när de varit sju, åtta, nio, tio eller och behöver väldigt mycket kompensatoriska insatser för att hämta upp det som de inte har med sig från hemlandet. Hela grundtanken om att vi behöver laborera mer med tiden i skolan och kunna förlänga den för dem som behöver det har vi från Liberalerna varit pådrivande för väldigt . Vi har jobbat för införandet av lovskola och extra studietid. Vi vill även att det ska gå att förlänga skolplikten för nyanlända och så vidare för att man verkligen ska kunna få de här kunskaperna med sig framåt i tiden. Vi ser dock två problem med regeringens förslag. Det första är att allting bygger på frivillighet. Tror man att den som är rätt skoltrött och har svårt att nå målen med stor entusiasm går i skolan några lektioner till och är kvar i skolan när de andra går hem? Det funkar inte så, det vet vi alla. I grund och botten måste skolledaren, rektorn, kunna fatta ett beslut utifrån de behov som kan finnas om att den här eleven behöver gå fler timmar i skolan för att kunna hämta upp det här. Att det är frivilligt kommer att göra att man missar målet, menar vi. Dessutom, fru talman, sätts insatserna i och med förslaget med lovskolan in för sent när de bara riktas in mot årskurs 9. De måste sättas in tidigare i skolsystemet, och vi föreslår att man ska kunna ordinera lovskola för elever redan från årskurs 4. 15 (S): debatterar vi betänkande UBU30, Mer tid till lärande, extra studietid och utökad lovskola. Jag vill yrka bifall till förslaget i betänkandet. Svensk skola kan bli ännu bättre. Vi har sett att samhället har varit svagt och att skolan har blivit alltmer ojämlik. Det är nu vi ska se till – vi borde ha gjort det för länge sedan – att samhället steg för steg tar tillbaka kontrollen över skolans utveckling. Alla elever ska lyckas. Det ska inte spela någon roll vilka dina föräldrar är, vilken skola du går på eller om dina föräldrar har råd att köpa läxhjälp eller inte. Vi socialdemokrater gick till val på att införa en läxhjälpsgaranti. Vi avskaffade läxrut och satsar nu i stället på läxhjälp, eller studietid som det heter, och lovskola för alla. Det här betänkandet innehåller en rad förslag till förändringar. Det innebär bland annat att alla elever i årskurs 4–9 ska erbjudas extra studietid, vilket innebär att skolan har en skyldighet att erbjuda en möjlighet till hjälp med läxor och annat skolarbete med en närvarande lärare eller annan skolpersonal. Det är mycket riktigt så att det här handlar om frivillighet för eleven, och det handlar extra . Den förändring som sker i lovskolan är att den utökas med utöver de tidigare . Detta riktas specifikt till de elever som riskerar att inte nå godkänt i ett eller flera ämnen och därmed inte bli behöriga till ett nationellt gymnasieprogram. Vi vet att en gymnasieexamen är en förutsättning för att kunna etablera sig på arbetsmarknaden. Det är svårare för dem som inte har en gymnasieexamen. Det begränsar deras möjligheter till olika yrkesval och de löper större risk för psykisk ohälsa och kriminalitet. Det är vår skyldighet att se till att alla unga i får möjlighet att klara skolan och ta en gymnasieexamen. Det är högst prioriterat. Vi kan också se att våra barn och elever behöver lika villkor för att nå målen med utbildningen och skolan. Skolan har ett oerhört viktigt uppdrag. Den ska bli mer kompensatorisk. Det krävs då att man tar mer hänsyn till barns och elevers olika behov. Här är skollagen väldigt tydlig, fru talman. Du ska ges möjlighet att utvecklas och nå dina mål utifrån eller trots dina förutsättningar. Skolan ska uppväga skillnader i barnens uppväxtvillkor, socioekonomisk bakgrund och andra svårigheter. Ett sätt är att ge mer lovskola under hela läsåret. Det är något som många talar för är väldigt bra, då man tidigt under läsåret kan identifiera de utmaningar som eleven har. Det bidrar till mer kontinuitet, och man kan koncentrera sig på olika ämnen och moment i en miljö där man har en-till-en-undervisning. Ett annat förslag är att öka studietiden utanför den ordinarie undervisningen för att stötta upp skolarbetet för dem som halkat efter och inte har möjlighet till stöd och hjälp hemifrån med läxor och annat. Det är också ett väldigt viktigt stöd för dem som har kommit till och som har mycket i svensk skola. Det finns invändningar mot dessa förslag. Vi har hört några här i kammaren. Det finns också reservationer och kanske mer långtgående förslag när det kommer till just obligatorium. Men det finns också röster från olika skolaktörer som av olika anledningar inte tycker att lovskola är bra. De pekar på det som även vi har identifierat som en utmaning och något som egentligen borde vara en självklarhet. Det ska naturligtvis vara så att man under sin ordinarie undervisning ska kunna tillgodogöra sig så pass mycket kunskap och stöd att man egentligen inte ska behöva gå i skolan under loven. Det förutsätter att vi fortsätter att ge stöd och resurser till skolan, så att tidiga insatser kan sättas in. Det förutsätter att vi fortsätter att satsa på läraryrket, så att fler vill bli lärare men också för att fler lärare ska orka vara lärare. Det förutsätter en bättre arbetsmiljö och fler kollegor, helt enkelt. I grunden förutsätter det en jämlik skola. Men vi måste kunna göra både och för att skolans viktiga kompensatoriska uppdrag ska uppfyllas för alla och inte bara för några. Jag har också läst några artiklar som var inne på. En röst som är väldigt viktig är ordförande . Hon menar att politikerna borde fokusera på den bristande likvärdigheten inom skolan och bemöda sig att skapa ett mer likvärdigt finansieringssystem i stället för att dribbla med hur många lovskolveckor man ska addera. Det kan tyckas som att jag talar emot mig själv, men jag håller faktiskt med henne om att lovskola inte är den enda lösningen. Det stämmer att problematiken med att vi har en olikvärdighet inte löser sig med lovskolan, men vi är inte där . Vi socialdemokrater har i denna kammare lagt fram förslag om finansiering av skolsystemet. hoppas jag, likt , att vi alla härinne kan samsas i frågan. Men till dess: Lovskolan är bra om den organiseras rätt, om den är uppmuntrande och motiverar de elever som är i behov av den att delta. Det finns som sagt också en del reservationer i betänkandet. De handlar om mer tid för svenska och matte och att man ska ge studietid för barn i de lägre åldrarna. Vi socialdemokrater gick ju till val på att införa läxhjälp för alla barn, oavsett föräldrarnas inkomst, för att skolan ska vara likvärdig och målet är jämlikhet. När det kommer till frågan om att studietiden även ska omfatta elever redan från årskurs 1 har regeringen och vi socialdemokrater gjort bedömningen att yngre elever i förskoleklass och i lågstadium inte har ett generellt behov av extra studietid. Jag vill i detta sammanhang också påminna om att den socialdemokratiskt ledda regeringen införde en läsa-skriva-räkna-garanti, som var och är en viktig reform för att just säkerställa att verktygen finns, att organisationen är på plats för att möta elevers behov och att sätta in resurser utifrån det. Jag vet hur det känns att vara en av dem som ibland får sitta i ett annat klassrum och få lite extra stöd, för jag har faktiskt varit en av dem. Jag förstår dem som uppfattar det som ett straff, att ingen förstår att det ibland kan handla om att man är i ett visst skede i livet, att känslor och tankar kanske hindrar en och att man inte har utrymme och ro att plugga hemma. Att man då ska få en extra pålaga, att stigmatiseras och pekas ut som den som inte klarar skolan, kan kännas hårt. Det är därför som det är så viktigt att både extra tid för lärande och lovskola blir en skyldighet för huvudmän och en möjlighet för alla elever att delta i. Utredningen om tiden – mer tid till lärande 2021 förordar även den frivillighet i den här verksamheten. Där fastslog även forskningen, som utredningen tog del av, att ett obligatorium förvisso kunde öka närvaron men inte nödvändigtvis elevernas prestationer. Man anförde vidare att det finns potentiella negativa konsekvenser, vilket kan motverka själva syftet med införandet av detta. Slutligen vill jag påminna om att det är viktigt att insatser som studietid och lovskola inte minskar huvudmännens incitament att jobba med tidiga insatser och stöd, att sätta in resurser och inte göra extra anpassningar i tron att denna reform enkom ska lösa elevernas förutsättningar för en bra skolgång och ett bra resultat. Jag hopps att alla som jobbar inom skolvärlden ser och känner att de är viktiga, för det är de. Jag brukar säga, och säger det igen, att utan en bra grund, utan utbildning, slutar människor och länder att utvecklas. Våra lärare och all annan fantastisk skolpersonal bidrar till denna grund. 16 (L) replik: Jag vill börja med att säga att och hennes parti och jag och mitt parti har samma målbild, analys och inriktning. Men om man verkligen vill nå resultat med den extra studietiden förstår jag inte varför den ska vara frivillig. Det måste kunna vara så att om en rektor gör bedömningen att en elev har ett avsevärt stort behov av att få mer tid och hjälp med läxorna ska eleven kunna få det. Det betyder inte att det ska vara obligatoriskt, men man bör som rektor ha möjligheten att ordinera det för att en elev verkligen ska kunna nå målet. Det finns också en jämställdhetsaspekt på detta. Det kom ju ett remissvar från , som just pekar på att det är rätt stora skillnader i studiemotivation mellan pojkar och flickor. Risken med regeringens förslag är att man inte når dem som förslagen har för avsikt att nå, det vill säga de elever som verkligen behöver höja sina kunskapsresultat och nå målen och som behöver mer tid. Därtill tror jag att det kan bidra till att skapa ytterligare skillnader mellan pojkar och flickor i skolan, vilket inte heller är bra. Jag skulle vilja höra hur ser på detta. 17 (S) replik: Jag tackar för frågorna. Jag vill börja med att säga att när det gäller jämställdhet delar jag uppfattningen att vi har enorma utmaningar när det kommer till flickor och pojkars studier och deras resultat. Här vilar ett stort ansvar på ansvarig huvudman att jobba med att sänka trösklarna, att vara inkluderande och inbjudande och att jobba särskilt motiverande med framför allt pojkar. Detta är ett ansvar som vilar på huvudmannen. Men det är också kopplat till frågan om obligatorium, för det är förknippat med ett stigma. Det handlar om att man stämplas som studiemisslyckad och att det snarare bekräftar bilden som personen har utåt. Det gör att det kan vara ännu svårare för pojken eller flickan att träda in i den här miljön. Forskningen säger att närvaron förvisso kanske kommer att öka om det blir ett obligatorium, men därmed inte sagt att kunskaperna kommer att öka. Därför anser jag och vi socialdemokrater att det är viktigare att vi jobbar med att få fler att frivilligt delta i den här verksamheten, vilken ska vara motiverande och inkluderande och sänka trösklarna. Så tror vi att man når fler som vill delta i verksamheten. 18 (L) replik: Jag tackar så mycket för svaret. Jag delar dock inte riktigt uppfattningen att det skulle vara stigmatiserande på det sättet. Väldigt mycket i skolan är ju obligatoriskt. Vi har skolplikt. Hela skolan är obligatorisk – bokstavligen – i alla fall fram till årskurs 9. Låt oss säga att vi har en elev som är elva eller och som kanske har varit i i bara . Eleven har kommit från ett krigsdrabbat område och håller på att lära sig svenska och så vidare. Eleven kan ha fått sin skolgång helt sönderhackad av kriget i eller någonting sådant. För att den eleven ska klara sig längre fram är det jätteviktigt att eleven snabbt kan hämta upp kunskaper och snabbt kan lära sig språket. Låt oss säga att man kommer fram till att eleven kan få extra hjälp med sina läxor. Det kan vara svårt för föräldrarna att hjälpa till med läxorna eftersom föräldrarna själva inte har hunnit lära sig svenska . Det är en jättemöjlighet om skolan då säger: Här kan vi hjälpa till. Du får extra i skolan. Det är fantastiskt. Det är bra. Jag har inte ingångsvärdet att detta skulle vara något negativt. Jag tror tvärtom att vi riskerar att stjälpa barns utveckling om vi inte ser att en del verkligen behöver extra tid, mer hjälp och mer stöd i skolan. Allting i skolan är inte roligt. Frågar man eleverna om de vill göra en sak säger de: Nej, men måste jag? Mina barn säger ibland till mig: Varför behöver jag kunna detta? Då säger jag: Det behöver du kunna alldeles oavsett om det är samhällsnyttigt eller inte. Så här är det. Så funkar barn och ungdomar.