prot · H909103 · 2022-04-27 00:00:00 — En annan fråga som missas av kommunerna är att förutse särskilda gruppers behov av bostäder, till exempel äldre personer, ekonomiskt svaga, studenter med flera. Därför anser vi att det är fel att regeringen går fram med en proposition som innebär att man inte har de här grupperna i fokus när man förändrar bostadsförsörjningslagen. Det här är också någonting som stöds av remissinstanser från länsstyrelserna och organisationer som företräder dessa grupper. Vi behöver fortsätta att mäta särskilda gruppers behov så att det kan finnas med i den långsiktiga planeringen för kommunerna. Med anledning av detta, fru talman, yrkar jag bifall till reservation 1. 123 (C): Förslaget som vi ska debattera och besluta om benämns Ett bättre underlag för åtgärder på bostadsmarknaden. Att det är bättre är något som får stå för regeringen. Vi i ser att det finns delar i förslaget som gör det sämre, och det vill vi ändra på. Detta är en uppfattning som vi delar med flera remissinstanser, till exempel myndigheten som ska tillhandahålla detta. De tycker som vi att underlaget inte blir bättre för att kommunerna förses med information som konstaterar om det finns eller inte finns en bostadsbrist i generella termer. Det tror jag att kommunerna kan komma fram till själva, även om inte förser dem med ett sådant statistikunderlag. Det som vi saknar från sida är en analys av bostadsbehovet för särskilda grupper. Det kan i en kommun råda brist på till exempel bostäder som till kostnad, läge och standard är anpassade just för gruppen äldre. Men det sägs uttryckligen i propositionen att kravet på en analys av bostadsbehovet för särskilda grupper ska tas bort. Det är därför en berättigad fråga till representanterna för regeringen på vilket sätt det är en förbättring att ta reda på mindre när kommuner ska göra sin analys av bostadsbehovet. På vilket sätt ska kommuner kunna göra hållbara och träffsäkra riktlinjer för bostadsförsörjningen om det inte grundas på en kunskap om behovet av bostäder för funktionsnedsatta, för asylsökande, för äldre eller för den delen för unga? För en tillväxtkommun som min egen kan analysen bygga på antagandet att det krävs ett visst antal bostäder i olika upplåtelseformer för att klara inflyttning och födelsetal. Men hur är det i en kommun som har en åldrande befolkning men ett överskott på bostäder för familjer? Vi ser , fru talman, en efterfrågan på mer lantligt boende. Med en sådan kunskap kan kommuner planera för kollektivtrafik och förskoleplatser för de personer som lärt sig och tillåtits att jobba hemifrån. finns det kommuner som med stor framgång har kartlagt ödehus, tagit kontakt med deras ägare och sammanfört dem med en köpare. invänder att det i förslaget inte tillräckligt fokuseras på de marknadsförutsättningar som finns i förhållande till vad som erbjuds i det befintliga beståndet. Då är det, märk väl, som ska ta fram underlaget som de själva hör till de remissinstanser som just efterlyser en analys på kommunnivå för behovet visavi särskilda grupper, varav jag redan har nämnt några – äldre, invandrare, studenter och funktionsnedsatta. Det råder bostadsbrist i någon form i 207 av landets 290 kommuner. Att kommunerna anger det bygger på att de känner till i vilka former det råder bostadsbrist och i vilka det inte gör det. Kommunerna ska planera för att skapa balans mellan behov och efterfrågan genom att planera för sitt byggande utifrån behov. I vår gemensamma reservation yrkas det på att regeringen ska återkomma med ett lagförslag där det åter kommer att krävas en analys av bostadsbehovet på gruppnivå. har en egen reservation om att efterfrågan också ska ingå i analysen. Detta ställs i kontrast mot vad regeringen föreslår om att det i analysen ska framgå vilka bostadsbehov som inte tillgodoses, till skillnad från vilka som behöver bostäder. Det säger sig självt att en sådan analys måste utgå från vad av det som efterfrågas som behövs. Det faller sig naturligt att börja i den ändan. Därför yrkar jag bifall till reservation 1. 124 (S): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. lider alltjämt av bostadsbrist. Bostadsbristen leder till enskilda lidanden, samhällelig segregation och försämrad rörlighet på arbetsmarknaden. Därför har också regeringens framgångsrika bostadspolitik varit så viktig. Alltsedan 2017 har vi ett positivt byggöverskott i , vilket gör att vi successivt minskar bostadsbristen. 350 000 bostäder har byggts . En fortsatt positiv utveckling hänger dock på att byggtakten bibehålls på dessa rekordhöga nivåer. Tyvärr har de högerkonservativa partierna , genom sin budgetreservation plockat bort det statliga stödet för hyresrätter. Investeringsstödet har gjort att det byggts fler hyresrätter men också sett till att dessa hyresrätter har en hyra som i genomsnitt är lägre än i annan nyproduktion, vilket gör att det är fler som har råd att efterfråga dessa nyproducerade bostäder. Men som vanligt när de högerkonservativa får igenom sin politik i riksdag är det en politik som gynnar de rika och missgynnar människor med vanliga inkomster. Som vanligt finns det en övertro på att mer marknad och mindre politik ska lösa människors problem. Konsekvensen av de högerkonservativas politik är att det bostadsförsörjningsansvar som vilar tungt på kommunpolitiker blir än svårare att klara. Det är för många av våra 290 kommuner som inte alls tar sitt bostadsförsörjningsansvar på allvar. Påfallande ofta är det just de högerkonservativa som också styr i dessa kommuner. Men, fru talman, kan bättre och måste prestera bättre. I det förslag från regeringen som vi debatterar föreslås ändringar i bostadsförsörjningslagen för att förbättra regeringens förutsättningar att följa upp mål för bostadsmarknaden och kommunernas förutsättningar att planera bostadsförsörjningen. Förslagen innebär att kraven på den analys som ska ligga till grund för uppgifterna i kommunens riktlinjer för bostadsförsörjningen ska få en tydligare inriktning mot bostadsbristen i den egna kommunen. Ändringarna innebär att det införs ett krav på att uppgifterna i riktlinjerna särskilt ska grundas på en analys av vilka bostadsbehov som inte tillgodoses på den lokala bostadsmarknaden. En analys som omfattar alla kommuninvånares bostadsbehov bedöms ge kommunerna goda möjligheter att fokusera på var de största lokala bostadsbehoven finns och att bättre planera bostadsförsörjningen i den egna kommunen. Om vi ska knäcka gängens nyrekrytering är det avgörande att vi bryter segregationen. Och ska vi bryta segregationen är ett gott och ändamålsenligt boende för alla helt centralt. Då duger det inte att moderatstyrda storstadskommuner som , och planerar endast för dyra villor och bostadsrätter på marknadens villkor och sysslar med social dumpning, där man köper boenden i andra kommuner för att bli av med människor som inte har råd att bo i mångmiljonvillor, i stället för att tillgodose deras bostadsbehov i den egna kommunen. Nej, fru talman, svenska folket förtjänar bättre än moderat bostadspolitik. För övrigt anser jag att vinster i välfärden bör förbjudas. 125 (C) replik: Jag kunde inte låta bli att begära replik på anförande. Det handlade om allt utom sakfrågan, det vill säga den centrala frågan om vilka behov som kommunerna ska tillgodose. Det är symtomatiskt för anförande att han lägger till ett yttrande av typen att Karthago bör förstöras. Jag tror att det var filosofen som en gång gjorde yttrandet: För övrigt anser jag att Karthago bör förstöras. Det är säkert så att den borde det. Men det var länge sedan det hände. Det är precis som med byggsubventionerna. De byggsubventioner som hyllar är utformade på ett sådant sätt att de tillfredsställer alla behov, och de går även till de välsituerade områden han ofta raljerar över. Det innebär att de går till att subventionera bostäder åt människor som har råd att betala. Det vi efterfrågar här och det inte har besvarat är på vilket sätt dessa nya riktlinjer tillgodoser och kartlägger behovet för särskilda grupper, det vill säga de grupper som vi kanske – förutsatt att vi hade valt att prioritera detta – vill ge någon typ av stöd eller förmån. Det enda detta kommer att leda till är nämligen att de kommuner som i Socialdemokraternas ögon inte bygger tillräckligt mycket pekas ut, medan vi från och övriga reservanter i stället anser att det allra viktigaste är att veta vilka bostäder kommunerna behöver bygga och vilka gruppers bostadsbehov kommunerna behöver tillgodose i sina bostadsförsörjningsplaner. Om kunde besvara den frågan vore jag tacksam. 126 (S) replik: Vad roligt att mina anföranden kan engagera ! ((C): Alltid!) Det är väl självklart så, precis som regeringen skriver i propositionen, att en allsidig belysning av hur bostadsbehoven ser ut inbegriper alla människor i kommunen – även de särskilda grupper som pekar på. Det är det som är hela tanken: en allsidig belysning av hur bostadsbehoven ser ut. Egentligen förstår jag alltså inte varför det finns en reservation i den här frågan, men vi kanske blir klokare och kan konstatera att ambitionerna från regeringen och regeringens förslag om en allsidig belysning av hur bostadsbehoven ser ut inte tillgodoser kraven på bostäder för särskilda grupper. I så fall får vi väl ompröva då. Men ambitionen från regeringen och Socialdemokraterna är att vi ska få ett allsidigt underlag: Hur ser bostadsbehovet ut? Vad misslyckas marknaden med? Vilka insatser måste kommunen därför göra särskilda satsningar på? 127 (C) replik: En av poängerna i mitt anförande var just att man ska fokusera på vilka bostäder det är som efterfrågas. Vill människor bo lantligt? Vill människor bo med särskild tillgänglighet? Vill människor bo nära kollektivtrafik? Vill människor bo i hyresrätt eller äga sin bostad? Det är den typen av kartläggning jag tror är viktigast, det vill säga av vad människor vill ha. ligger fokus på vad som inte byggs, och det kan vara en aspekt – men vad som inte byggs kan vara väldigt många olika saker. är förvånad över att det finns en reservation, men det är väl inte så konstigt. Regeringens egen myndighet , som ska ta fram det här underlaget, tycker själv att det hade varit bättre om man också hade analyserat behovet bland särskilda grupper. Därför är det extra förvånande att regeringen väljer att bortse från det och lägga fram ett förslag där man bara beskriver bostadsbehovet utifrån generella termer, som säger. Det finns äldre, det finns unga, det finns nyanlända och funktionsnedsatta, och för var och en av dessa grupper kan det finnas ett särskilt behov som regeringen nu inte tycker att det är viktigt att kartlägga. 128 (S) replik: Om det är så att marknaden möter upp efterfrågan finns det ju ingen bostadsbrist på det området. Det är det som är hela utgångspunkten för en behovsanalys utifrån hur marknaden misslyckats med bostadsförsörjningen. Jag förstår alltså inte den där definitionen; det är ju inte så att behov och efterfrågan är samma sak. Det tror jag att vi är helt överens om. Det finns ingenting som hindrar att en kommun i sin analys redogör för exakt vilka gruppers behov som inte tillgodoses på marknaden. Det är till och med så att det är det som är kravet: en allsidig analys av hur alla medborgares bostadsbehov faktiskt ser ut. Om en kommun då inte har med de behov som finns hos de grupper som räknade upp i sitt anförande har man ju inte gjort en allsidig analys. Lever man upp till de krav regeringen nu ställer i den nya bostadsförsörjningslagen och gör en allsidig behovsanalys kommer alltså alla gruppers behov att finnas med i analysen, och insatser från kommunen kommer att kunna riktas direkt mot de behov som finns. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 18 Hyresrätt m.m. betänkande 2021/22:CU5 129 (MP): Det är härligt att vara i kammaren tillsammans med våra kära utskottskollegor denna kväll. Vi är här för att debattera civilutskottets betänkande CU5. Det är ett motionsbetänkande med motioner från allmänna motionstiden på området hyresrätt med mera, och jag tror att vi kommer att få höra mycket om just det där ”med mera” i den här debatten. Det återstår att se! För är det en grundläggande premiss att det för ett hållbart samhällsbyggande behövs en mångfald. Det behövs en blandning av människor men också av bostadsutbud och upplåtelseformer. Central i bostadspolitiken borde frågan om ett tryggt hem för alla vara. Vi behöver flera olika funktioner i samma område. Bostad, jobb och skola ska finnas runt samma hörn som handel och nöjen, och det ska finnas en närhet till lättillgängliga vardagsresor med cykel och kollektivtrafik, liksom till fots. På samma sätt vill vi se en mångfald i bostadsbeståndet: en blandning av hyresrätter, bostadsrätter, ägarlägenheter, radhus och villor. Mångfalden är nyckeln till det hållbara samhället i alla dess olika perspektiv. Det handlar också om kollektiva hyresrätter, generationsboenden, byggemenskaper och gärna ännu fler nya, innovativa lösningar i fråga om upplåtelseformer. Vi vill premiera en mångfald eftersom det minskar risken för segregation och skapar ett mer levande samhälle. Olika boendeformer bör blandas och finnas tillgängliga i alla områden, och vi menar att det är särskilt viktigt att också värna hyresrätten. Att vi har brist på bostäder i är ju ingenting nytt, och det är inte heller någonting som har uppstått – även om det låter så från högerns sida. Tvärtom byggdes det betydligt mer under tid i regering; det har inte byggts så mycket sedan miljonprogrammets dagar som . Men vi kan ändå se att det byggs för lite, och det behöver vi se till att råda bot på. har i samband med beslut om statens budget beslutat att avveckla investeringsstödet till hyresbostäder och bostäder för studenter /22. Att när byggandet av hyresrätter äntligen har kommit igång dra undan mattan för de hyresrätter som faktiskt var planerade att byggas men där ansökan ännu inte hade skickats in är inget annat än en katastrof. Jag tycker att det är oerhört ansvarslöst från de blåbrunas sida. Det hade väl varit en sak om man hade haft en massa egna förslag och lösningar – om det hade radats upp initiativ efter initiativ för att se till att få fart också på hyresrättsbyggandet – men det ekar ju tomt på den punkten. Vi möts åter av de argument vi har mött : Det där får någon annan lösa, någon annan gång, någon annanstans. Den där ”någon annan” är väl marknaden, och vi har ju inte sett att marknaden har löst detta. Vi har bostadsbrist i . En stor grupp människor står helt utanför bostadsmarknaden. För att denna grupp ska komma in på bostadsmarknaden behövs det fler lägenheter med rimliga hyror. Det ska inte krävas en tjock plånbok eller rika föräldrar för att kunna komma in på bostadsmarknaden. har överlämnat sin utredning Sänk tröskeln till en god bostad till bostadsministern, och jag ser fram emot att förslag från den utredningen blir verklighet. I det här betänkandet har vi från två reservationer. Den ena handlar om främjandet av ägarlägenheter med mera, och den andra handlar om frågan om hyrköpssystem. Det är reservation nummer 13. Så sent som , alltså , riktade ett andra tillkännagivande till regeringen om att utreda ett hyrköpssystem. har tagit fram beredningsunderlag genom samrådsmöten med berörda myndigheter och organisationer, och vi kan konstatera att det inte finns önskemål från marknadens sida om att lagreglera denna modell för hyrköp. Vi kan också konstatera att flera bostadsbolag, både privata och allmännyttiga, välvilligt arbetar med hyrköpsmodeller inom nuvarande lagstiftning. Det är alltså möjligt. Eftersom det redan finns väl fungerande modeller för hyrköp är det enligt vår bedömning tveksamt om det faktiskt behövs en förändring av regelverket. Det kanske snarare är andra incitament som behövs. I sammanhanget kan vi också konstatera att det har gjorts en utredning om förstagångsköpare på bostadsmarknaden. I det betänkandet finns det spännande förslag som kanske gör att fler får möjlighet att köpa sin bostad. Jag vill yrka bifall till reservation 13 i den här delen av betänkandet. i debatten nämndes bostadsförsörjningslagen. Det var olika delar som debatterades. Jag skulle vilja att vi skärper den så att alla kommuner ser till att bidra till att olika grupper får en bostad. Jag tror också att det är den ambitionen som regeringen har med den här lagstiftningen. Det kan behövas både morötter och piskor i det arbetet. För att de som står längst ifrån bostadsmarknaden ska komma in på den tror jag att vi behöver utveckla modellen med hyresgarantier så att fler kan få ett hyreskontrakt. Jag tror att vi behöver se betalningsförmåga snarare än inkomstnivå som utgångspunkt för att människor ska kunna efterfråga ett hyreskontrakt. Vi behöver också se över bostadsbidraget, även om det inte är föremål för den här debatten. Också detta har det ganska kommit en utredning om, och jag hoppas att vi får se förslag på det här området . Vår tids samhällsbygge handlar inte minst om bostadsbyggandet och om att komma bort från den bostadsbrist vi har och utrota hemlösheten. Ett tryggt hem är en rättighet, och den rättigheten kommer jag och att fortsätta kämpa för. Mångfalden är nyckeln till framtidens hållbara samhälle, och det gäller inte minst på bostadsområdet. 130 (S): Hyresrätten är en viktig och helt avgörande del av vår bostadsmarknad. Genom sin flexibilitet, sin enkelhet, sin tillgänglighet och sin samhörighet är hyresrätten en bärande tanke i den generella bostadspolitiken. För den som inte vill, kan eller har tid att äga är hyresrätten lösningen på bostadsfrågan. Men hyresrätten är satt under stark press. Skattesystemet är orättvist gentemot hyresgästen, marknaden utnyttjar hyresgästen och högern ser ned på hyresgästen. Därför lyfter vi socialdemokrater ofta fram hyresrätten. Vi tycker inte på något sätt att den är bättre än någon annan boendeform, men den behöver stödet eftersom den är satt under press. Hyresgästen har inga gigantiska stöd via ränteavdrag eller rotavdrag. Hyresgästerna är ofta i händerna på högerpolitiker i kommunerna som inte tvekar att sälja ut deras bostäder. Att då stå på hyresgästens sida är min skyldighet som socialdemokrat. Kampen för hyresrätten är en kamp för jämlikheten. Det är en kamp som drivs av solidaritet och friheten för människor att välja sitt boende. Socialdemokraterna har aktivt drivit på för att skapa bättre förutsättningar för hyresgästerna. Regeringen har genomfört många förbättringar trots starkt motstånd från en högermajoritet i den här salen. För att bryta segregationen och för att skydda hyresrätten som boendeform har vi tagit krafttag mot den svarta hyresmarknaden. Vi har också infört regler för att ta tag i oseriösa hyresvärdar. Det är helt orimligt att kriminella eller oseriösa hyresvärdar tar ut ockerhyror och erbjuder vidriga boendevillkor. En stor seger under den här mandatperioden är frågan om besittningsskydd vid förstörd lägenhet. förlorade du rätten till ditt hem om lägenheten förstördes, oavsett om du bar skulden till det eller inte. Lägenheten kunde brinna ned. Du hade inte gjort någonting, men du stod på gatan. Genom ihärdigt och riktigt långvarigt arbete har vi lyckats ändra denna lagstiftning. Hyresgästens skydd har stärkts, och svensk hyresmarknad är tack vare denna förändring tryggare än vad den var före mandatperiodens början. När du är svagast måste samhället stå på din sida. Det går inte att tala om hyresrätten i utan att nämna investeringsstödet. Eftersom bostaden är en i grundlagen fastställd rättighet måste vi ta gemensamt ansvar för att det byggs. Genom investeringsstödet har byggtakten nått historiska nivåer, och vi bygger över det prognostiserade behovet. Det behöver vi göra, för det har byggts alldeles för lite under – till fastighetsägarnas fördel, såklart, men till vanligt folks nackdel. Därför väljer också de högerkonservativa, logiskt nog, att avskaffa stödet varje gång de får chansen. Intresset ljuger inte. Att så är fallet gäller också i fråga om de förslag som vi inte har fått igenom i den här kammaren. Vi ville göra det lättare för hyresgästerna att hantera nödvändiga renoveringar. Det sa högern nej till. Vi ville stärka skyddet för den som hyr av en privatperson. Det sa högern nej till. Vi ville finansiera bostadsbyggandet. Det sa högern nej till. Vad ser vi då för behov framöver för hyresgästerna? Förutom de förslag och behov som finns för alla i – att vi ska bryta segregationen, att vi ska ta tillbaka den demokratiska kontrollen över välfärden och att vi ska genomföra den gröna omställningen och ligga i framkant med de nya jobben – finns det såklart specifika behov för hyresgäster. Den första frågan, som väldigt många av våra äldre hyresgäster oroar sig för, är om pensionen kommer att höjas med skattefritt eller ej. Att dessa pensionärer och hyresgäster inte kan få svar från SD och M på om de kommer att rösta för pensionshöjningen är riktigt illa. Det skapar oro, och det avslöjar återigen dessa partiers verkliga intressen. Alla som värnar pensionärer borde utan tvekan, som en ren självklarhet, kunna rösta för garantitillägget. Den andra frågan är renoveringarna. Det finns i grunden två sorters renoveringar: konceptrenoveringar och totalrenoveringar. Båda formerna är problematiska, och problemen med dem har olika lösningar. En sak är säker: De så kallade renovräkningarna måste givetvis upphöra. Hur det ska göras är en enormt stor utmaning eftersom vi inte ens kan få igenom en längre infasning av hyreshöjningarna i den här kammaren. Högern säger nej; de stoppar detta. Samma partier avskaffade det renoveringsstöd som fanns för att sänka hyrorna när det renoverats. Det bidrog direkt till lägre hyror, men högern avskaffade det. För att komma till rätta med konceptrenoveringarna måste vi antingen återinföra en förvärvslag eller se över hyresgästinflytandet. Det gäller givetvis också vid totalrenoveringar. Bergshamrafallet i vittnar väldigt mycket om detta. Den tredje frågan som måste hanteras är nyproduktionen. Ett investeringsstöd behöver givetvis återinföras, men fler finansiella instrument behöver komma till. För att vi ska klara att bygga i hela landet och för att landsbygden ska få glädjen av byggkranar och den framtidstro som de innebär måste vi gemensamt hjälpas åt att finansiera detta byggande. Högern har ju jublat över startlån till det ägda boendet – tänk om de kunde visa samma entusiasm för lån till det hyrda boendet. En fjärde fråga, som är oerhört viktig, är att vi måste se över kriminella elements utnyttjande av hyreslägenheter. Det gäller såklart alla lägenheter, men handlar det om hyresrätter. Segregationen måste brytas, och vi måste klara av att knäcka gängen. Då är det inte rimligt att kriminella kan bedriva illegal verksamhet helt öppet i trappuppgångar. Vi har sett att det i vissa fall är absurt svårt att vräka kriminella. Att se över detta måste vara en prioriterad fråga framöver. Även om många här i kammaren, framför allt vissa partiledare, har ett orimligt högt tonläge när det gäller de eftersatta områdena och till och med uppmanar polisen att skjuta folk är det hyresgästerna som bor i de eftersatta områdena som betalar det högsta priset för det som sker. Det är deras bilar som brinner. Det är deras fönsterrutor som krossas. Allra viktigast: Det är deras barn som blir skjutna. Det är deras barn som dras in i kriminalitet. Därför måste vi bryta segregationen och knäcka gängen. Jag ska avslutningsvis säga något om våra reservationer. Jag ber om ursäkt för att jag drar över min talartid lite. I grund och botten borde inte de här reservationerna behövas, eftersom det bara är fråga om ett i raden i det tillkännagivandebingo som M och KD sysslar med i den här kammaren. Regeringen har tittat på frågorna och tillsammans med branschen kommit fram till att det redan finns förutsättningar för att både ägarlägenheter och hyrköp ska kunna genomföras. Det här är alltså bara ytterligare ett bevis på vad som är högerns intresse. Det handlar om att äga.