prot · H90965 · 2022-02-04 00:00:00 — Elpriserna i hade kunnat vara 30–lägre om vi hypotetiskt hade haft både och kvar i drift; det visar den nya studie som energiforskare genomfört i samarbete med Ea Energianalyse. Att ersätta med havsvind skulle ha kunnat ge samma snittpris men med större variationer inom perioden, naturligtvis beroende på just vind och kyla. Vi moderater tycker att det är bra med el även när det inte blåser. Håller inte ministern med om det? 134 Statsrådet (S): Tack för anförandet, ! Det är viktigt att kommunerna framöver får incitament för att se över hur de kan bidra till att vi har många energislag och mycket energi i det här landet. Jag tror inte att vägen framåt är den som pekar ut, det vill säga att vi inte ska satsa på mer energiproduktion. Våra expertmyndigheter räknar med att vi går mot en situation där kommer att förbruka kanske dubbelt så mycket energi . Vägen framåt är inte att inte producera mer el. – industrin, näringslivet och svenska hushåll – förtjänar att vi ställer upp och levererar för en bättre framtid. Att stänga ned på det sätt som lösning skulle innebära är inte vägen framåt. Sedan får man återigen höra den moderata retoriken att kärnkraften, denna tulipanaros, skulle lösa alla problem på ett magiskt sätt. Jag känner mycket väl till den rapport som pekar på, men jag känner även till andra rapporter – inte minst från – som pekar i exakt motsatt riktning, det vill säga att den kärnkraft som marknaden lade ned just för att den var olönsam inte skulle ha påverkat priserna särskilt nämnvärt. Jag konstaterar att det finns olika när man räknar på detta på olika sätt och att olika forskare kommer fram till olika slutsatser. Det jag dock kan konstatera, vilket inte är teoretiskt utan har verklig förankring, är att man när man har räknat på kärnkraften rätt ofta har underskattat kostnaderna jämfört med vad de visat sig bli i verkligheten. Och varje gång man har räknat på vindkraften har man överskattat kostnaderna jämfört med verkligheten. Låt oss kolla på vårt grannland , som har fått en reaktor på plats som går igång : Förutom den enorma förseningen levererar reaktorn el som blir tre till fyra gånger dyrare än elen från de svenska vindkraftverken. Kolla på nya reaktor i Flamanville: kommer att vara uppåt sex, kanske sju, gånger dyrare än den el som den svenska vindkraften producerar. Men jag ska ge dem ett rätt: De är planerbara och fungerar även när det inte blåser. trodde man att det enda sättet att ta med sig musik var att ha den på ett kassettband och stoppa in det i en Walkman. Mycket har hänt i musikbranschen , fru talman. Låt mig upplysa om att mycket har hänt även på energisidan. trodde man att kärnkraftverk i var det enda sättet att ha planerbar el och elproduktion när det inte blåser, men ser vi att det finns helt nya energisystem. Lagring av energi i bränsle, till exempel vätgas, gör det möjligt att producera energi när det blåser mycket eller när vi har överskott på el och använda den när det inte blåser. Vi presenterade i går en elektrifieringsstrategi som tar ett helhetsgrepp om elmarknaden och framtida energiproduktion, där industri och näringsliv och andra aktörer samverkar med politiken för att se till att vi möter de krav vi har längre fram. Jag konstaterar också att det inte finns någon ute på marknaden som tror på lösning. har noll kronor i sin budget för att bygga kärnkraftverk, och det är lika många bolag där ute – nämligen noll – som är beredda att ta sina pengar och stoppa in dem i nya kärnkraftverk i . För sin kommande atomanläggning har tvingats ta in Rosatom som delfinansiär. Det är inte en framtid jag ser för del. 135 (M): Ja, visst är det häftigt med utveckling och när saker och ting verkligen går framåt! har varit ledande i väldigt mycket utveckling på den här jorden. Jag tror också att det är viktigt att ha en samverkan mellan stat och näringsliv. Lösningen i mitt anförande hade aldrig någonting med mindre elförbrukning att göra, som ministern försöker påstå, utan jag ville ha mer forskning. Jag tror nämligen att det är en av de viktigaste nycklarna för att vi framöver ska kunna utveckla vår energiförsörjning så att den blir hållbar och så att vi har en beredskap. I vårt samhälle litar vi nämligen på att elen ska fungera. Ett elavbrott ställer till det rätt mycket mer än vad det gjorde för bara . Bara i det radhusområde där jag bor är alla radhusen uppvärmda med el. Vi är några som har satt in kamin, men i övrigt är det eluppvärmda hus. I ganska stora områden i min kommun är det så. Det är dessutom många kommuner som inte har tillräcklig reservkraft för sina gamla och många regioner som inte har tillräcklig reservkraft för sina sjuka. Att handla i affären eller pumpa upp drivmedel kräver också el. Detta ställer krav på en fungerande elförsörjning oavsett fred, kris eller krig. Av de 100 miljarder som har investerats i ny vindkraft i står enbart för en bråkdel. Det resterande står utlandet för. Vi har , som dominerar med 21 miljarder, följt av , , och . Jag undrar vilka analyser regeringen har gjort kring detta jämfört med andra utländska investeringar i känslig infrastruktur. Som jag sa tidigare behöver vi nämligen en säker elförsörjning , oavsett fred, kris eller krig. Jag undrar hur ministern och den här regeringen tänker garantera vår försörjningstrygghet när kraften är så väderberoende och ägarberoende, fru talman. En av mina frågor till ministern gällde ökad energieffektivisering i ett alltmer elektrifierat . Hur avser ministern att arbeta med det? Här får jag faktiskt inga svar, fru talman, och då kan man ju undra om det inte är relevant för ministern. Det finns nämligen de som jobbar med att sänka sin elförbrukning, och de kommer att straffas genom regeringens förslag om att ge kompensation för elpriset via ett bidrag. Bidraget ökar nämligen ju mer el du använder. Det finns liksom ingen rim och reson i det hela. Jag vet inte hur många kilowattimmar farbrorn i hade på sin räkning – han som fick 13 000 i pension och 16 000 i elräkning – men jag vet att han och många med honom nog hade varit hjälpta av att få sänkt skatt på elen nu i stället för att vänta för att få ett bidrag retroaktivt. Fakturan skulle ju liksom vara betald . Ministern talar också en del om elektrifieringsstrategin. Jag har inte läst hela den – jag ber om ursäkt för det – men i sammanfattningen står det mycket om att regeringen ”avser att”, och så vidare. Frågan är bara när, för är det någonting vi har vant oss vid under den här mandatperioden är det just att regeringen tänker göra saker men att man aldrig vet när. Det är också mycket som faktiskt inte blir av. Frågan är alltså: När blir de här sakerna av? Att få några klara svar från den här ministern och regeringen verkar lika enkelt som att få el från vindkraft när det inte blåser. 136 Statsrådet (S): Jag menade inte att lägga ord i munnen på utan ville förklara konsekvenserna av vad hennes halvhalt innebär. togs det beslut om att utanför bygga havsbaserad vindkraft som kan vara på plats och som motsvarar två kärnkraftsreaktorer. lösning är en kärnkraftsreaktor till ett tre eller fyra gånger högre pris, om vi tittar på det finländska exemplet, eller till ett sex eller sju gånger högre pris, om vi tittar på det franska exemplet. Den halvhalt som pratar om är de facto en mörkläggning. En sak verkar och jag dock vara överens om: Energieffektivisering för hushållen är ett bra sätt för hushållen att pressa priserna och att se till att de har låga kostnader samt att elen används på rätt sätt. Därför är det märkligt att högern, när man väl fick möjlighet att påverka någonting i budgeten i den här ädla kammaren, valde att ta bort det förslag på effektivisering som fanns i regeringens budgetförslag. Detta var en del av de marginaljusteringar som man gjorde. Det kan tyckas vara en märklig prioritering, i synnerhet när man slår sig för bröstet för energieffektivisering. Jag tycker att man ska förhålla sig till lagstiftningen så som den är. Jag noterade att är upprörd över att vi kompenserar hushåll som har haft exceptionellt höga elpriser . har hennes parti haft ett förslag om att göra exakt detta, måhända med en annan variant som är deras favoritväg, nämligen skattesänkning. Detta hade gett mest till dem som redan har mest. Om vi förhåller oss till svensk lagstiftning ser vi att skattelagstiftningen, så som den ser ut, inte hade gett möjlighet att retroaktivt sänka skatterna. Det hade inneburit att hushållen hade kunnat få pengarna om kanske eller , beroende på när lagrådsremissen och skattelagstiftningsändringen hade kunnat passera denna kammare, dessutom under ett valår som detta. Hur länge, anser , skulle hushållen ha behövt vänta på att få denna kompensation för att skulle få igenom sin favoritlösning med en skattesänkning som ger mest till dem som redan har mest? Jag tycker att den lösning som regeringen har presenterat är det bästa sättet för hushållen att kunna få pengarna. Vi ser ju att hushållen kommer att börja få pengarna eller april, till skillnad från hur det hade varit med den lösning som har föreslagit. Jag är den förste att säga att vi säkert hade kunnat skräddarsy denna lösning extremt detaljerat, mycket mer noggrant och i detalj. Men då hade pengarna nått hushållen avsevärt mycket längre fram. Därför är detta den pragmatiskt bästa lösning som står till buds. tog upp säkerhetsaspekten. Jag tycker att den är viktig, och jag är glad att hon tog upp den. skärptes säkerhetsskyddslagstiftningen av kammaren på förslag från regeringen. Detta gjordes för att öka avståndet mellan ägande och genomförande av elproduktion, så att vi säkrar vår elproduktion oavsett vem som äger den. Jag är väldigt öppen med att jag inte har några problem med att återkomma till den här kammaren med ytterligare skärpningar i elberedskapslagen eller säkerhetsskyddslagstiftningen som behövs för att se till att svenska hushåll och elkonsumenter kan vara säkra på att vi fortsätter att ha elen oavsett vem som äger vilket energislag i och oavsett om det råder fred, kris eller krig. är oerhört viktig. Jag tror inte att den enda lösningen är att svenska staten ska äga allting. Jag är osäker på om tror detta; jag tror faktiskt inte det. Därför är lagstiftningsvägen – som regeringen, eller tekniskt sett den förra regeringen, redan har tagit – rätt väg att gå. Den vägen fortsätter vi att gå. 137 (M): Tack, ministern, för det utvecklade svaret! Två kärnkraftsreaktorer, som ministern talade om, hade vi faktiskt kunnat ha kvar nu om inte Socialdemokraterna med flera hade röstat för en nedläggning i den här kammaren . Jag har fått lära mig att lågfrekvent buller ofta upplevs som mer störande än allt annat buller. När jag var uppe i berättade för mig att vanliga bostadsfasader och fönster ofta har dålig ljudisolering för låga frekvenser, och det lågfrekventa ljudet kan dessutom förstärkas inomhus. Det är därför inte ovanligt att upplevelsen av lågfrekvent buller är starkare inomhus än utomhus, vilket även gäller för vindkraftsbuller. Han bodde mellan två vindkraftsparker, och det gick inte att vara inomhus. De vanligaste olägenheterna som omgivningsbuller orsakar är störning och sömnrubbning. I har man gjort vetenskapliga studier av eventuella skadliga effekter på människors hälsa av infraljud från vindkraftverk. Undersökningen visar att vindkraftverken förändrat ljudmiljön i bostäderna i en urban riktning. Om man flyttar ut någonstans i naturen längtar man nog inte efter en urban ljudmiljö – snarare tvärtom. Det vi vet är att vindkraftsljud påverkar människors upplevelse av sömnens återhämtande effekt. Vindkraftsljud har också en signifikant inverkan på drömsömnen; det visar en studie vid . De som bor mindre än en kilometer från ett vindkraftverk sover sämre och har kortare drömsömn än andra. Jag undrar hur ministern ska säkerställa att människor som bor runt omkring platser där det planeras vindkraft får delta i en demokratisk process och tycka till om den påverkan på deras sömn som eventuellt kommer utan ett kommunalt veto. Vem tänker sig ministern skulle vara mest lämpad att besluta var vindkraften ska planeras? 138 Statsrådet (S): Tack, , för frågan! är det kommunala vetot dessa invånares möjlighet att säga sin mening, eller ett av sätten att göra det. Förutom detta har gott om lagstiftning som skyddar de boende. Det handlar bland annat om överklaganden. Jag tror att alla som någonsin varit aktiva i något kommunpolitiskt sammanhang känner igen att vartenda beslut om byggnation av vindkraftverk eller uppförande av byggnader, elledningar, vägar, motorvägar eller rondeller har omgärdats av ganska omfattande överklaganden. Jag skulle därför säga att skyddet för individerna finns kvar. Jag vill också påpeka att det inte finns något förslag från den här regeringen eller från mitt parti på att avskaffa det kommunala vetot. Det har kommit en utredning som föreslår att man inte ska göra detta. Resultatet av denna utredning bereds just . finns inget sådant förslag på bordet. Låt oss lyfta blicken och kolla framåt. Vi tittar på en framtid med kanske fördubblad elanvändning. Industrin och transportsektorn kommer att behöva ha mer el. Vårt sätt att ställa om och leda klimatomställningen innebär massor med nya jobb. Detta är vårt sätt att bli självständiga och fria från oljeschejkerna i och från Putins . Till det behöver vi energi. Jag är från . Jag vet att var med och tog ett stort ansvar, med vattenkraften som byggdes ut, när vi industrialiserade oss förra gången. Jag tror att vi alla behöver dra åt samma håll. Det betyder dock inte att man inte ska ha en god livsmiljö. Jag har stor förståelse för dem som tycker att bullret från vindkraftverken kan vara störande eller att det inte är estetiskt tilltalande. Därför är jag glad att det finns motsvarande elproduktion i ansökningar bara när det gäller havsbaserad vindkraft och bara i . Detta är vad hela förbrukar . Där finns det en enorm potential utan att det stör någons sömn. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2021/22:302 om samordningen av vindkraftsutbyggnad i 139 Statsrådet (S): har frågat mig om jag avser att klargöra vem som bär ansvaret och vilka skäl som ligger till grund för beslutet att avveckla de fyra nationella vindkraftssamordnarna. har vidare frågat mig hur jag avser att ersätta rollen som samordnare av myndigheter, aktörer och lokala intressen vid projektering och genomförande av vindkraftsutbyggnad. Jag vill börja med att tydliggöra att ställningstagandet att inte förlänga vindkraftssamordnarnas förordnanden i formell mening innebär att deras tvååriga förordnanden gick ut . Vindkraftssamordnarna inrättades av regeringen . Detta var då vindkraftsutbyggnaden var i sin linda. Uppdraget var att underlätta samspelet mellan vindkraftsprojektörer, myndigheter och andra aktörer på nationell, regional och lokal nivå. Utgångspunkten var att skapa förutsättningar för en storskalig expansion av vindkraften så att uppställda energipolitiska målsättningar kunde uppnås. Samordnarna skulle agera pådrivare i pågående processer och lyfta fram vindkraften i olika sammanhang. Behovet ser annorlunda ut , bland annat eftersom vindkraften har blivit konkurrenskraftig på egen hand. Vindkraftsprojekten är i regel betydligt större och fler, och statliga myndigheter arbetar mer uttalat med strategier för att skapa bättre planeringsförutsättningar för vindkraftens utbyggnad och med att försöka identifiera och hitta lösningar på olika strukturella hinder. Vindkraftsbranschens tillväxt innebär att det finns helt andra resurser i branschen . Det finns flera branschorganisationer som arbetar med att föra fram vindkraftens intressen. Det var också därför regeringen i regleringsbrevet gav i uppdrag att analysera om det fanns ett fortsatt behov av särskilda vindkraftssamordnare. gjorde bedömningen att det inte fanns ett fortsatt tydligt behov av särskilda vindkraftssamordnare. Myndigheten pekar bland annat på att uppdraget att vara neutral kunskapsförmedlare försvåras av att det ska kombineras med att vara en form av medlingshjälp åt vindkraftsprojektörerna. Vindkraftssamordnarnas insatser har bidragit till och haft betydelse för den svenska vindkraftsutbyggnaden. Med detta sagt har vindkraftssamordnarnas uppdrag i sin nuvarande form inte förlängts. Det finns numera många aktörer, såsom statliga myndigheter, som bidrar till att underlätta arbetet med vindkraftsutbyggnaden. Regeringen fortsätter att följa frågan om vindkraftens förutsättningar. 140 (C): Det är möjligen en annan utgångspunkt för den här debatten än för den tidigare debatten. Att vindkraftssamordnarnas förordnande inte förnyades då det löpte ut innebär alltjämt att det viktiga arbete som utförts av dem ända inte kommer att fortsätta, åtminstone inte i sin nuvarande form. Det stämmer att vindkraftsutbyggnaden var i sin linda. De mest progressiva kommunerna välkomnade etableringar, medan många kände sig tveksamma. Parkerna var små och inte på långt när lika stora och effektiva som de är . Och det finns fortfarande kommunalt motstånd både här och där. Det hörde vi tidigare. Med sitt svar försöker statsrådet få det att låta som att samordnarna med tiden har fått en enklare och mindre angelägen uppgift. Det stämmer inte. I avskedsbrevet till samordnarna som avsändes från statsrådet via statssekreteraren står det: Rollen som vindkraftssamordnare har varit viktig för att underlätta samarbete och dialog mellan vindkraftsprojektörer, myndigheter och andra aktörer på central, regional och lokal nivå, och jag är övertygad om att ni har haft en stor betydelse för vindkraftsutbyggnaden i . Statssekreteraren uttrycker sitt tack i perfekt, för att använda grammatiska termer, det vill säga något som har hänt men som inte längre pågår. Vindkraftsutbyggnaden är i högsta grad presens, och framför allt är den futurum. Elbehovet kommer att fördubblas . Jag utgår därför från att jag inte måste övertyga statsrådet om varför vindkraften behövs i vårt energisystem. Teknikutvecklingen för vindkraft har gått med raketfart. Då producerade totalt 750 verk ungefär . producerar de över , och som statsrådet vet är potentialen långt mycket större förutsatt att den teknik som finns får lov att användas och att merparten av de ansökningar som redan finns kan realiseras. Sanningen som Farmanbar inte verkar vilja se är att tillståndsprocesserna har blivit alltmer komplexa som intressekonflikterna kring vindkraften ökar exponentiellt. Jag påstår att det aldrig har funnits ett så stort behov av just samordning för att någon utbyggnad alls ska kunna ske. Det enskilt största hindret är som bekant Försvarsmakten vars undantagna landyta är . Det går det inte att göra något åt, speciellt inte i dessa orostider. av ansökningarna stoppas innan miljöprövningen av det kommunala vetot. Under miljöprövningen stoppas av motstående intressen. Det behöver därför projekteras för fyra gånger mer vindkraft än vad som faktiskt kommer att kunna byggas. Kommunal- och riksdagsval närmar sig. Ett mönster från tidigare valår är att ett större procenttal av de anläggningar som söker drabbas av just kommunala veton. är det åter val, och inte sedan jag blev politiskt aktiv under brinnande kärnkraftsdebatt har motsättningarna varit större mellan oss som gillar vindkraft och dem som inte gör det. Tron på att , som själv har utrett och kommit fram till slutsatsen att vindkraftssamordnarna har spelat ut sin roll, ska kunna överbrygga motsättningar lokalt, föra en dialog och lösa praktiska knutar nere på projektnivå är inte realistisk. ”Uppdraget var att underlätta samspelet mellan vindkraftsprojektörer, myndigheter och andra aktörer på nationell, regional och lokal nivå”, svarar energiministern. Menar han att detta arbete inte längre behövs, som om fler statliga myndigheter, var och en i sitt stuprör, vore en garant för bättre planeringsförutsättningar? Flera branschorganisationer arbetar med att föra fram vindkraftens intressen. Det är sant. Men har Farmanbar något belägg för att dessa anser att fortsatt samordning nu är överflödig? 141 Statsrådet (S): Tack, , för inlägget! Jag är glad att vi är överens om behovet av vindkraften, i synnerhet med tanke på vad vi hörde i den tidigare debatten. Jag är också helt överens med om att vi ska tala om vindkraften i presens och futurum. Här ligger framtida energiproduktion, absolut. Låt oss fokusera på de fyra individer som vi har haft som vindkraftssamordnare i . Jag är övertygad om att de, precis som statssekreteraren formulerat så väl i brevet, har spelat en stor roll. Vi går mot en helt ny situation. Vi går mot en situation från en förvaltande fas av vårt elsystem – vi har haft samma elbehov år – till att potentiellt fördubbla, i alla fall kraftigt öka, vår elanvändning . Det innebär att vi går in i en stor expansiv fas. Då tror jag ärligt talat inte att bara de fyra individerna kommer att göra den stora skillnaden. Jag tror att det helhetsgrepp som regeringen nu tar med elektrifieringsstrategin, som innebär 67 konkreta uppdrag till myndigheter och organisationer om hur de ska samordna sig och jobba vidare, är vägen framåt. Jag säger inte att samordnarna som sådana är överflödiga, men jag ser att det i den elektrifieringsstrategi som vi presenterade i går finns uppdrag som tar upp det uppdrag och det ansvar som vindkraftssamordnarna har haft. Det kanske till och med blir fler än fyra personer som behöver jobba med det för att vi ska uppnå strategins mål. Men om det står mellan att det ska vara i exakt den form som det beslutades om 2006, att fyra personer i hela ska jobba med samordningen, eller en ny form med fler personer och mer tydliga uppdrag till myndigheterna tror jag på det . Därför håller regeringen också i stora delar med om slutsatser och ser att inte bara utan även andra myndigheter redan driver på och har det i sina uppdrag. De uppdragen överlappar numera till del den roll som vindkraftssamordnarna har haft. Så var det inte tidigare. Jag är glad att se att det finns starka organisationer som driver på och starka intressen för vindkraften. Jag tror att vi behöver kroka arm och jobba mer tillsammans. Jag ser inte riktigt att det viktiga arbete som vindkraftssamordnarna har gjort härmed upphör, bara för att den här formen upphör. Vi kommer att gå in i en ny fas med elektrifieringsstrategin, och det kommer att ge väldigt goda förutsättningar framåt. 142 (C): Jag får inga svar av statsrådet om i vilken form det här kommer att fortsätta. Vi hörde alldeles en debatt där interpellanten önskade en paus i vindkraftsutbyggnaden. Det är det vi kommer att få när formen för vindkraftssamordningen fortsättningsvis inte är fastställd. Jag anser inte att överlappande myndigheter är ett trovärdigt svar. Jag ska ge ett exempel. En av aktörerna som projekterar en större utbyggnad i ställde tidigare ett antal frågor rörande prövningen till statsrådets departement. Det gällde ett ärende i mark- och miljödomstolen efter att de hade fått avslag i miljöprövningsdelegation där kommunens långsamma agerande fördröjer processen – inget ont om . Ända fram pågick dialogen i detta ärende med samordnaren i , , som är en dessa individer. Men efter det fanns det ingen annan än Infrastrukturdepartementet, där statsrådet ingår, att vända sig till. Svaret från statsrådets tjänstepersoner var att regeringen inte kan gå in i enskilda ärenden – inget mer. Detta är bara en kommun, ett ärende och en av de fyra vindkraftssamordnarna. Är det detta limbo som Farmanbar menar att samtliga pågående ansökningar ska hamna i nu när vi står inför ett ökande behov av el i hela landet? Rätt skött kommer nya och större verk på land och framför allt till havs att kunna bidra till att kärnkraften fasas bort utan att man behöver ge avkall på leveranssäkerheten under stränga vintrar och när det i någon del av landet råkar vara vindstilla. Men dessa stoppas nu med veton och utdragna tillståndsprocesser. Den energipolitiska debatten skulle vi nu kunna lägga åt sidan. Den lyssnade vi för övrigt till .