prot · H90967 · 2022-02-16 00:00:00 — Jag hoppas att det kommer att innebära ett regeringsskifte där den socialdemokratiska eran slutgiltigt får ett slut och en utrikespolitik som är både verklighetsförankrad och tydlig i sina värderingar kan ta vid. I detta anförande instämde (SD). 194 (C): är det samarbetet i grundades. 70-årsjubileet är ett bra tillfälle att reflektera över det nordiska samarbetet och framför allt dess framtid. Det samarbete som bedrivs inom och är betydelsefullt för de nordiska länderna och som region. Samarbetet ger de nordiska länderna en starkare röst i världen. Det gör oss mer konkurrenskraftiga. Det ger oss fler verktyg att hantera utmaningar och kriser. Men samarbetet är också av central betydelse för de nordiska ländernas medborgare. Genom samarbetet har banden mellan de nordiska länderna blivit starka. Opinionsmätningar har visat att de nordiska medborgarna har en stark tilltro och tillit till det nordiska samarbetet. Ska det förtroendet bestå och förtjänas måste samarbetet utvecklas. och kan inte nöja sig med att vara stolta över det som har åstadkommits eller med det samarbete vi har . Vi måste tillsammans aktivt arbeta för ett starkare, bättre och mer handlingskraftigt samarbete . Coronapandemin har blottlagt enorma brister när det gäller de nordiska ländernas förmåga till handgripligt samarbete vid allvarliga kriser och händelser. finns därför ett mycket starkt behov av att förnya och utveckla det nordiska samarbetet. Den brist som blivit allra tydligast under pandemin handlar om oförmågan att värna en av hörnstenarna inom samarbetet, nämligen den fria rörligheten och passfriheten i . För tusentals gränspendlare har situationen under pandemin varit ohållbar. Och tyvärr var det inte första gången som gränser i stängts . Just detta, att gränser mellan våra länder återkommande har stängts, är ett svaghetstecken och något som måste undvikas . Här krävs ett mycket tätare samarbete om målet om den fria rörligheten i ska överleva . Vi behöver alltså mer, inte mindre, nordiskt samarbete. De nordiska ländernas olika hantering av pandemin, genom ensidiga i stället för gemensamma och samordnade regler och restriktioner, orsakade nya störningar i den fria rörligheten. Den splittrade familjer, satte gränspendlare på karantänhotell utan inkomst och skakade hela den gemensamma nordiska arbetsmarknaden i sina grundvalar. Den har också tagit fokus och kraft från det löpande arbetet med att avskaffa gränshinder som fanns redan före pandemin, och den försvårade och, i många fall, fördyrade gränspendlarnas tillvaro och förutsättningarna att bo i ett land men jobba eller studera i ett annat. har pendlare riskerat dubbelbeskattning eller missat förmåner inom socialförsäkringssystem då man bott och jobbat på olika sidor av en gräns. Vi i menar därför att vi behöver se till att kärnan i det nordiska samarbetet fungerar. Vi måste ta ett större grepp om frågorna kring de avtal om beskattning och socialförsäkring mellan och de övriga nordiska länderna som finns och säkerställa den fria rörligheten. De gränsregionala informationstjänsterna är av stor betydelse för att förmedla information och kunskap till invånare, inte minst för de svenskar och nordbor som nyttjar den fria rörligheten och den gemensamma arbetsmarknaden. Informationstjänsternas betydelse har tydliggjorts , och bör vara drivande för att säkerställa att dessa viktiga institutioner på bästa sätt kan tjäna medborgarna och därmed stärka det nordiska samarbetet. För att människor fullt ut ska kunna dra nytta av den fria rörligheten inom är det centralt att transporter och kommunikationer fungerar på ett tillfredsställande sätt. Vi vill se ett ökat samarbete kring utbyggnad av kollektivtrafik i olika former, liksom sammanhållna järnvägsstråk. De nordiska länderna bör sträva efter att underlätta samplanering av infrastrukturprojekt som är av betydelse för gränsregioner och som underlättar rörligheten inom . Det behövs former för ett tätare samarbete mellan nationella infrastrukturmyndigheter, liksom mellan kommuner och regioner över nationsgränserna. Allt detta understryker också behovet av att inrätta ett nordiskt ministerråd för transportfrågor, något som länge efterfrågat. vill se ett fördjupat och utvecklat samarbete på fler områden: på det civilrättsliga området och i frågor som rör trygghet, välfärd, kultur och utbildning. Vi vill ha ett levande samarbete mellan civilsamhället och föreningslivet, vilket är helt grundläggande för den nordiska integrationen. Vi vill se ett ytterligare stärkt och fördjupat samarbete på det utrikes- och säkerhetspolitiska området. Vi befinner oss i i ett geopolitiskt läge där starka intressen gör sig gällande. har vi bevittnat en stormaktsrivalitet kring och växande anspråk på hur detta område, för många av oss vår hembygd, ska förvaltas och utvecklas. Den arktiska regionen är på sina håll ett av världens få kvarvarande orörda områden. Effekterna av klimatförändringarna syns snabbare i än på många andra håll. Regionen är hemvist för en omfattande artrikedom och en stor variation av känsliga ekosystem. anser att och dess orörda, sårbara områden ska värnas genom bevarande och genom att framtida exploatering och utveckling tar hänsyn till konsekvenserna för miljön och de människor som lever och har sin livsnäring i , inte minst regionens ursprungsbefolkning. ska vara en stark röst i de frågor som rör den arktiska regionen och vara aktivt för att samla det nordiska samarbetet för en hållbar utveckling i . 195 (V): Världen står inför stora utmaningar. Vi ser hur klimatkrisen fortsätter, som det demokratiska utrymmet minskar och kvinnors rättigheter får stå tillbaka. befinner sig i ett allvarligt säkerhetspolitiskt läge. Då är det viktigt att behålla sans, balans och stabilitet. Vi måste anstränga oss till det yttersta för att undvika att en ny väpnad konflikt utbryter. kom som etablerade begreppet gemensam säkerhet, som tusentals människor demonstrerade för fred och nedrustning och mot kärnvapen världen över – jag var en av dem. borde återigen ta på sig ledartröjan för ett mer aktivt fredsarbete. Den inrikespolitiska utvecklingen i är självklart djupt oroande. kan inte längre kallas en demokrati. Oppositionen utsätts för allt hårdare förföljelse. Människorättsorganisationer stängs, och oberoende journalister får allt svårare att verka. Detta måste självklart kraftfullt fördömas. Putins anspråk på att bestämma över länder i närhet och den militära upptrappningen vid gräns behöver också mötas konsekvent. Om skulle angripa måste det självklart få allvarliga konsekvenser. Men måste vi öka ansträngningarna för dialog och fredliga lösningar. Krig är aldrig en lösning på konflikter; i krig finns bara förlorare. Lösningen är inte heller att skulle gå med i Nato, en allians med kärnvapen som bärande doktrin, som har medlemsstater som och – länder som kan kallas för demokratier. Vi måste inse att även Nato och har ett ansvar för den militära upprustningen globalt. Ett svenskt Natomedlemskap skulle öka spänningen i vårt närområde. bör i stället stärka sin militära alliansfrihet. har klarat sig undan krig , och det är ett resultat av klok diplomati och militär alliansfrihet. Låt oss hålla fast vid den framgångsrika linjen, och låt oss i stället intensifiera arbetet för fred, dialog och nedrustning. Och låt oss också skriva på FN:s deklaration om förbud mot kärnvapen. Just nu pågår de i . Självklart hejar vi på våra svenska idrottskvinnor och idrottsmän och gläds åt deras framgångar. Men vi får inte glömma bort att är en stenhård diktatur. Grundläggande mänskliga rättigheter kränks systematiskt. borde tydligare ha deklarerat sitt missnöje över brotten mot de mänskliga rättigheterna i genom en diplomatisk bojkott av . Den kinesiska regimens övergrepp och kränkningar drabbar alla delar av det kinesiska samhället, men de etniska och religiösa minoriteterna och falungongaktivister är särskilt utsatta. Tusentals uigurer har exempelvis tvångsförflyttats. Tortyr används systematiskt. hotas, och i är demokratin i stort sett avskaffad. Det räcker då inte med fördömande ord, utan det är hög tid att införa sanktioner mot för övergreppen mot landets uigurer och andra minoritetsfolk. måste agera mer kraftfullt för sanktioner i EU. Företag som investerar i exempelvis måste också ta ansvar för de mänskliga rättigheterna. Det behövs därför bindande lagstiftning om företags ansvar för miljö och mänskliga rättigheter på internationell nivå och EU-nivå. måste bidra till att denna process påskyndas. I det ockuperade förvärras situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna, efter att vapenvilan bröts . Vapenvilan kom till stånd efter att parterna hade kommit överens om att hålla en folkomröstning om självständighet under FN:s ledning – en folkomröstning som fortfarande inte ägt rum. En grundläggande orsak till ockupationen är rika tillgång på naturresurser, och plundringen och det ockuperade landets råvaror kan fortgå, bland annat med hjälp av EU:s handelsavtal med trots att EU:s egen domstol underkänt avtalen . Det är bra att röstat nej till fiskeavtalet, men måste också agera än mer kraftfullt för att avtalen ska stoppas i sin nuvarande form. EU måste helt enkelt stå upp för folkrätten. Sedan eldupphöret bröts har det rapporterats 160 kränkningar av medborgerliga och politiska rättigheter i det ockuperade , kränkningar som kan fortgå utan världens kännedom. Journalister och oberoende observatörer släpps helt enkelt inte in, och FN-styrkan saknar mandat att övervaka de mänskliga rättigheterna. Ett tydligt uppmärksammat fall på dessa brott är fallet med den ledande människorättsaktivisten . sitter hon och flera kvinnor i hennes familj i husarrest utan att myndigheterna har väckt åtal. De får inte ta emot besök och blir fysiskt överfallna med sparkar och slag om de försöker att lämna familjens hem. FN har ett stort ansvar för att den illegala ockupationen fortgår. Det är utmärkt att den erfarne diplomaten utsetts till nytt FN-sändebud för . Det är bra att han har besökt de västsahariska flyktinglägren. Men de Mistura måste få ett tydligare mandat från FN. Det finns bara en lösning på konflikten, och det är att den utlovade folkomröstningen genomförs och att en plan för den utarbetas. måste också erkänna den västsahariska staten i enlighet med det majoritetsbeslut som fattades i 2012. Det skulle ge västsaharierna nytt hopp och förbättra deras förhandlingsposition, och fler länder skulle kunna följa om visar vägen. 196 (M) replik: När jag satt och lyssnade på anförande blev jag väldigt nyfiken på en fråga. sa att vi inte kan vara med i Nato därför att där finns länder som och . Vad anser att vi ska göra med medlemskap i organisationer som , och FN? Där är de här länderna medlemmar. nämnde själv FN som ett exempel på hur viktigt det var att göra överenskommelser. Men där ingår ju de här länderna. Hur ska vi kunna vara med där om vi inte kan vara med i en annan organisation just på grund av nämnda länders medlemskap? 197 (V) replik: Tack, , för frågan! Jag tycker att det är väldigt stor skillnad mellan att vara med i eller FN och att vara med i en militärallians där man samarbetar i militära frågor och säkerhetsfrågor. Jag menar: Hur ska man kunna förlita sig på en samarbetspartner som , som angripit sina grannländer militärt? bombade man kurdiska befästningar i och i och dödade civila människor i flyktingläger och så vidare. Hur ska man kunna känna tillförsikt med att samarbeta med den typen av länder i en militärallians – en allians som dessutom har kärnvapen som en av sina bärande doktriner? 198 (M) replik: Det var ju precis detta samarbete som nämnde när det handlade om FN. Hon nämnde det som positivt. är en säkerhetsorganisation. arbetar med säkerhetsfrågor, visserligen inte direkt med vapen men med avtal kring hur vapen ska hanteras och principer. Diplomati, dialog och avtal är viktiga frågor för fred och säkerhet. Jag instämmer i att det är oerhört viktigt, men jag ser också ett behov av sanktioner. Jag ser ett behov av ett fungerande försvar, och Nato är också en säkerhetsorganisation, även om den till stora delar verkar på ett annat sätt än de andra organisationer som jag nämnde. Nato deltar också i valobservationer tillsammans med och . 199 (V) replik: Jag tycker att det är väldigt stor skillnad mellan att samarbeta och föra en dialog i FN och i och andra typer av organisationer där man diskuterar utifrån helt andra villkor. Men att vara med i en militärallians är ju att jobba militärt tillsammans med andra. Då måste man ändå kunna känna en tillförsikt om att man kan lita på de organisationerna. Vi vill ju inte att ska vara med i någon militärallians över huvud taget. Vi vill att ska stå upp för den militära alliansfriheten och att vi ska stå oberoende mot alla stormakter, för det är på så sätt vi kan säkra fred och nedrustning och blir tillförlitliga just när det gäller att ta initiativ för fred och nedrustning. Att vi står oberoende gentemot stormakter tror vi är vägen framåt. 200 AMINEH KAKABAVEH (-): som stormakterna spelar sitt spel med världsfreden som insats pågår en ständig kamp för att rädda klimatet, miljön, kvinnors rättigheter och demokratiska fri- och rättigheter. De som kämpar för mänskliga och demokratiska rättigheter ägnas tyvärr ringa uppmärksamhet i medierna och i den politiska debatten. De försvinner ofta i fängelsernas mörker. Brotten mot mänskliga rättigheter blir alltmer omfattande i många länder. Vi vet att fångarna i fängelserna i länder som är tiotusentals frihetskämpar. Bland dem finns 4 000 medlemmar, folkvalda ledamöter, kommunalråd och riksdagsledamöter från HDP, som till exempel , de före detta ledarna, med flera, som sitter i fängelse . för mänskliga rättigheter har uttalat att alla ledamöter och ledare som Demirtaş och Figen ska friges, men Erdoğan vägrar frige dem. I fängslas vanliga människor på löpande band . Det är så trångbott att många har drabbats av covid. I iranskt fängelse dog författaren när han vägrats vård mot covid. Medfångarna hungerstrejkade sedan i flera fängelser runt om i landet. I har dömts till fängelse för att hon undervisat barn i kurdiska. har massarresteringar på nytt inletts, och många kurdiska aktivister och fackliga aktivister är fängslade. , som var mottagare av regeringens 2011, sitter i fängelse för sin kamp för mänskliga rättigheter och mot dödsstraff. fick vi rapporter om att hon fått fängelse och 70 piskrapp. Minoriteter som kurder, bahaier, araber, balucher och halva befolkningen, som är kvinnor, diskrimineras systematiskt i och förtrycks under könsapartheidregimen. Den kända fackliga aktivisten har avtjänat fängelse på grund av att han varit aktiv i lärarfacket. har han fått fängelse. Han är facklig aktivist, vilket är förbjudet i . avrättades två homosexuella män, och , genom hängning i . Det är dags att som enskilt land och genom FN och EU kräver en internationell delegation som kan besöka fångarna och undersöka förhållandena i fängelserna i både och och inte minst i , där sitter. I sitter även Ahmadreza och Chaab, som är svenska medborgare. Vi måste högljutt våga kräva frigivning av de politiska fångarna och samvetsfångarna. , , Zeynab Jalalian och många andra kända kvinnorättskämpar sitter i fängelse i , också för att de kämpar för att dödsstraffet i ska upphöra. Kvinnor och flickor lever under islamistisk könsapartheid i , och . Där är kvinnor omyndigförklarade enligt lagen. De kan inte röra sig fritt utan måste ha en manlig förmyndare och familjemedlem i sällskap. Hederskulturen och hedersvåldet är utbrett. Kvinnor och flickor i lever under skräckvälde. Överträdelser mot könsapartheidlagar och regler avsedda att begränsa och trycka ned kvinnor bestraffas hårt med spöstraff, stening, fängelse och döden. Terrorgruppen talibaner ska inte få förhandla med EU och , utan västvärlden måste fördöma den. Mördare och terrorister ska sitta i fängelse. Tyvärr är kvinnors situation i länder som , , , , och likartad men sällan omskriven i väst. I stora delar av och utsätts kvinnor och flickor för könsstympning, som i många fall förstör deras liv . Det är en närmast forntida metod för att förtrycka kvinnor och kontrollera deras sexualitet. Flickor gifts bort som barn och blir föräldrar när de själva är barn. De berövas rätten till utbildning, arbete och ett eget liv. måste gå i täten i kampen mot hedersförtryck, könsstympning, barnarbete och barnäktenskap. Det är dags att mer än halva vårt bistånd går direkt till kvinnors hälsa, utbildning och välstånd. I många latinamerikanska länder, som i och , kämpar kvinnor för sina rättigheter, bland annat rätten till abort, och vi hör om kvinnorättskämpar som mördas eller avrättas. 201 (M) replik: Jag vill framföra ett tack till Amineh Kakabaveh för anförandet. Jag tror att det är oerhört viktigt att arbeta för kvinnors rättigheter och säkerhet. Men jag saknade en del i anförandet, och jag skulle gärna vilja ha en kommentar av Amineh Kakabaveh på det. I ett stort antal länder kan kvinnor inte äga, och de har inga inkomster. En kvinna som blir änka äger inte sitt hus, utan äldsta sonen ärver det. Kvinnan har inga ekonomiska resurser utan blir beroende av sina barn. Säger barnen nej får kvinnan flytta ut på gatan. Vad anser Amineh Kakabaveh ska göras åt detta? För mig är det viktigt att också kvinnor ska ha ett ekonomiskt självbestämmande. 202 AMINEH KAKABAVEH (-) replik: Jag tackar för en bra fråga. Jag angriper alla regimer med könsapartheid och lagar som systematiskt förtrycker kvinnor och tar ifrån dem deras rätt som individer, rätten till deras sexualitet och reproduktiva hälsa och deras ekonomiska resurser. I många länder förlorar kvinnan rätten till sina barn när hon har slutat amma dem. Rätten övergår då till mannen och hans familj. Att inte ha rätt till sig själv eller till egendom hänger såklart ihop. Därför måste kämpa mot diktatoriska regimer. Det är bra med bistånd, men vi måste kräva jämlikhet, jämställdhet och rättvisa på annat sätt. Annars går det inte att kringgå lagarna i , , , och många andra länder. 203 (M) replik: Ja, tyvärr är det så här i ett stort antal länder, så det handlar om att både kräva lagar och ge möjligheter och förutsättningar för kvinnor att kunna engagera sig på samma villkor som män. Som jag lyfte upp i tidigare inlägg handlar det också om att kunna äga företag, kunna tjäna pengar och kunna vara aktiva i samhällets alla delar. Annars har ju inte kvinnorna samma rättigheter som män. 204 AMINEH KAKABAVEH (-) replik: Detta är viktigt, och därför kämpar jag stenhårt för att regeringen och ska stödja till exempel kurderna i Rojava. Här deltar kvinnorna både i politiken och i ägandet. Vårt bistånd till och många andra länder, och om det återupptas till , ska villkoras, för kvinnor ska ha rätt till sin kropp och sina barn och ha rätten att äga sitt hus och sitt jordbruk. Det ska inte tillhöra mannen eller hans släktingar eller pappan och bröderna om kvinnan inte är gift. I många shariamuslimska länder har två kvinnor samma rätt som en man. Jag kämpade då, och jag kämpar . Därför är det så viktigt att stöder men också villkorar sitt bistånd till dessa länder för satsningar på kvinnor och barn, mänskliga rättigheter och rätten att äga sin kropp och sin ekonomi. 205 (S): Jag vill börja dagens inlägg på korsvägar i i slutet av . I kolonner gick människor som såg ut som vandrande skelett. De marscherade de så kallade dödsmarscherna. I en av dessa kolonner gick . Han gick där tillsammans med sin pappa. När hans pappa inte orkade gå längre föll han ihop. hade inte kraft nog att bära honom. En SS-soldat sköt pappan. överlevde kriget, men det var knappt. Han var och vägde . Genom ett brev fick han kontakt med sin kusin och hamnade till slut i . tog emot internationella flyktingar under och efter krigets slut, inte minst judar. Hatet mot judarna började inte med läger. Det började med ord. Så är det med krig och konflikter. Det börjar med ord som först insinuerar och sedan fylls av hot och hat. var en av de förintelseöverlevare som kom att förmedla budskapet om varje människas godhet och att man aldrig ska ge upp hoppet om någon. Vilken kamp han förde för att få ihop människor! Vi ska aldrig glömma det arbete och hans har gjort för att få människor på rätt spår och att man kan börja detta arbete när som helst under livets gång. Jag vill särskilt hälsa till , som sitter uppe på läktaren. Välkommen till din första riksdagsdebatt och ett stort tack för det arbete ni har gjort för och världen! Förtryck och förföljelse hör inte enbart till historien. Det finns i allra högsta grad även . Jag tänker exempelvis på den religiösa gruppen bahaier och dess utsatthet i olika delar av världen. Bahaier är en grupp som inte särskilt många har hört talas om. De engagerar sig inte partipolitiskt, vilket innebär att deras röst inte ofta hörs i politiska debatter. Därför måste vi som är valda representanter ta ett ansvar och lyfta fram deras röst när de inte själva kan göra det. Många bahaier lever i . Självklart vet jag att många lider under förtrycket i , men det finns en särskild systematisk förföljelse av bahaier. Bahaier har varit utsatta ända sedan religionen föddes . Men utsattheten och förföljelsen har ökat markant sedan den islamistiska revolutionen . högsta revolutionära råd har ett dokument som de har döpt till Bahaifrågan, och i det finns specifika riktlinjer för hur myndigheter ska agera mot bahaier. I riktlinjerna står hur bahaiernas utveckling ska hindras och åtgärder vidtas för att hindra deras möjligheter till utbildning, ekonomisk utveckling och kulturell utveckling. Dessa riktlinjer implementeras och påverkar varje del av en bahais liv. Det är inte bara i dessa riktlinjer som bahaier diskrimineras, utan så sker även i konstitution. I är islam den officiella religionen, enligt artikel 12. Artikel 13 erkänner kristendom, judendom och zoroastrism som minoritetsreligioner. Bara dessa tre religioners utövare har rätt att utöva sin tro, även om de också diskrimineras i . De som har religioner som inte är erkända av konstitution, som bahaier eller konvertiter till kristendom, saknar skydd i lagen och får utstå diskriminering, arresteringar, förhör, ekonomiska och utbildningsmässiga restriktioner. De betraktas som najis, det vill säga orena, och saknar nödvändigt skydd. Det gör att den som begår ett brott mot en bahai inte alltid blir straffad. Det pågår hatkampanjer och trakasserier i mot bahaier. Jag tänker särskilt på en äldre kvinna som bor i en fattig bergsby i . Hon blev intervjuad och berättade om när militären kom till hennes hem. Hon sa till tv-teamet: Militären kom hem till mig och skrek att jag var en israelisk spion. Men jag vet inte ens var ligger. Var ligger det? Detta är ett exempel på hur gruppen blir diskriminerad och hur räder görs mot dem enbart för att de tillhör den tron. Ett annat exempel är att bahaier ibland blir nekade att läsa högre utbildning. Ett tredje exempel är att bahaier är svartlistade från att jobba inom offentlig sektor – alltifrån utbildning, vård och omsorg till andra statliga arbeten. Detta gör att bahaier måste jobba inom den privata sektorn, men även där sker övervakning av dem. Det är inte bara i livet som förföljelsen pågår, utan den fortsätter även in i döden. Bahaiers gravplatser har blivit förstörda i flera städer i , och resultatet blir att bahaiernas kulturella identitet och deras historia blir förstörd. Det går numera att finna spår av politik även i , då de kopierar stora delar av den politiken. Det går att göra en del saker. Även vi som parlamentariker kan göra saker, och jag tänker nämna tre. Formera parlamentariska vänskapsgrupper till bahaier. Engagera de regeringar som står i dialog med för att finna varaktiga lösningar. Se till att så ofta som möjligt lyfta upp bahaiers situation med företrädare för länder där bahaier bor och utstår diskriminering. Det går att göra en hel del arbete. har redan gett oss ledtrådar för att finna svaret i kraften av dialog och långsiktigt engagemang.