prot · H909130 · 2022-06-14 00:00:00 — Ett mer geopolitiskt EU med förmåga att agera i utrikespolitiken förutsätter verktyg. Ett sådant är den europeiska utrikestjänsten, i synnerhet i frågor om och och när det gäller global norm- och standardsättning. Utrikestjänsten måste ha mandat och resurser för att arbeta med strategisk kommunikation i förhållande till och . Det är viktigt för att säkerställa att samverkar med likasinnade länder för att upprätthålla kärnvärden som demokrati, respekt för mänskliga rättigheter, jämställdhet och rättsstaten. Den viktiga posten som EU:s höga representant för utrikesfrågor och säkerhetspolitik måste innehas av en person med tillräcklig kompetens, erfarenhet, ledningsförmåga och diplomatisk tyngd för att på ett trovärdigt sätt kunna representera unionen i internationella sammanhang. Den europeiska säkerhetsordningen är satt under stark press av , som inte accepterar andra länders territoriella suveränitet och rätt att själva göra sina säkerhetspolitiska vägval. Det enda sättet att hantera konfrontationspolitik är att aldrig backa från de grundläggande principer som den europeiska säkerhetsordningen bygger på. Varje eftergift till Kreml måste vara utesluten så länge fortsätter att kränka den europeiska säkerhetsordningen och inte accepterar suveränitet. orättfärdiga krig mot visar att EU:s grannskapspolitik och det östliga partnerskapet måste fortsätta att vara centrala svenska prioriteringar i EU-politiken – detta då det östliga partnerskapet främjar demokrati, grundläggande friheter och rättsstatsprincipen i närområdet. Målet är att skapa välstånd och säkerhet men också att förhindra irreguljär migration och att bekämpa människosmuggling och terrorism. Nato fortsätter att garantera säkerheten i . Ett militärt starkare EU kan också bidra till att stärka Nato. Att EU inte ska duplicera det Nato gör bör vara en grundprincip, där kompetens för att hantera hybridhot, strategisk kommunikation och cybersäkerhet bör finnas både hos EU och hos Nato. Ett starkt och sammanhållet EU som arbetar tillsammans med är emellertid den enskilt viktigaste kraften för att säkerställa att försök att etablera en ny säkerhetsordning inte vinner mark. Partnerskapet med är fundamentalt för autonomi och måste värnas och fördjupas genom ett större europeiskt ansvarstagande. Ska de liberala demokratierna kunna stå upp mot säkerhetsutmaningarna från auktoritära länder som och måste ansträngningarna också samordnas. EU:s framtid handlar mycket om vilka länder som är en del av dess gemenskap. Ett utökat EU kan bidra till ökad gemenskap. Det är dock de konkreta resultaten i reformprocessen fram till ett medlemskap som är det centrala. Det gäller i synnerhet ländernas förmåga att leva upp till rättsstatens principer. framtid handlar om att stärka demokratin inom EU men också i dess omvärld. Fler demokratiska länder skapar en mer civiliserad och därmed tryggare värld. Demokratin kan aldrig tas för given, och utifrån den insikten togs initiativet till konferensen om framtid. Initiativet var gott, men där tog det också slut. var från början ifrågasatt såväl till form som innehåll och upplägg. Farhågorna rörde representativitet, trovärdighet och orealistiska förhoppningar om resultat. Många av dessa har besannats när konferensen till stora delar levt sitt eget liv. Förutsättningarna och arbetsmetodiken har ändrats efter hand. Inte minst har det som enbart skulle vara efterhörande av medborgarnas rådgivande synpunkter tenderat att bli skarpa förslag. Vissa förslag är så genomgripande att de skulle bli föremål för fördragsändringar. Det man kunde befara besannades. Medborgarpanelerna har förvisso gjort ett förtjänstfullt arbete, men de har varit alldeles för små för att ens kunna vara i närheten av att kallas representativa för Europeiska unionens medborgare. Med ett underlag på två tusendels promille av EU:s befolkning är de inte ens i närheten av att kunna liknas vid den enklaste gallupundersökning och än mindre att betrakta som underlag för laturgenta förändringar av Europeiska unionen. Självklart ska EU utvecklas, självklart ska unionen förbättras och självklart ska medborgarna känna att deras röster blir hörda. Men då måste det gå till på ett demokratiskt säkerställt sätt. Den bästa folkliga representativiteten sker genom val i parlamentariska församlingar. Den delen av demokratin måste värnas och också utvecklas. Att specifika intressen och intressegrupper ges oproportionerligt stort inflytande är inte att förstärka demokratin; det är snarare att försvaga och felbalansera densamma. Med lärdom av vad som inte blev bra blir möjligheten så mycket bättre att göra rätt nästa gång. ordförandeskap i EU , herr minister, erbjuder en ypperlig möjlighet att förbättra denna erfarenhet. Under fyra mandatperioder och har den här talarstolen varit min bästa vän. Här har jag i debatter med många politiska motståndare om viktiga frågor fått förmånen att tydliggöra de politiska skillnaderna – det som är riksdagsledamotens uppgift. Många av dessa debattörer har – trots sina understundom märkliga åsikter – blivit vänner för livet. är det att lämna den här talarstolen att förvaltas väl av kommande generationers riksdagsledamöter. Och en sak ska ni absolut veta: Jag kommer att ha koll på er! Jag vill rikta ett stort tack till alla talmän, alla debattörer och alla ministrar för denna underbara tid som bara rusade i väg. till trots: Underbart var kort – alldeles på tok för kort. 74 (SD): Betänkandet vi nu debatterar om verksamheten i EU är ett mycket omfattande ärende, och det är därför svårt att lyfta allting som man skulle vilja. Jag tänker därför gå in på lite allmänna synpunkter från och även fokusera på några enskilda frågor. EU är tveklöst en av absolut viktigaste samarbetsorganisationer. kommer vi inte ifrån att det också är en överstatlig union som får alltmer makt på en lång rad politikområden. Mot bakgrund av detta finns det anledning att återkommande betona vikten av behovet av en stor reform av EU till förmån för ökad mellanstatlighet och mindre överstatlighet, det vill säga mindre makt till och mer till . Vi menar att EU bör fokusera betydligt mer på handel och givetvis på att lösa gränsöverskridandande problem. tillhör , sorgligt nog, toppskiktet av unionens nettobetalare räknat per capita. Det kan inte fortsätta så här. Vårt primära fokus bör därför vara att arbeta för att kraftigt minska EU:s utgifter i allmänhet och den svenska avgiften i synnerhet, vilket vi som bekant har verkat för som parti både här i riksdag och i . Vidare är det ingen nyhet att vi i grunden förhåller oss återhållsamt till en fortsatt utvidgning av EU. invasion av , , har dock påverkat omständigheterna, varför den östliga expansionen av EU är ställd i ett helt nytt ljus. Det här måste vi komma ihåg. Vi sverigedemokrater har därför, tillsammans med övriga partier, besvarat de länder som önskat närma sig EU med en positiv andemening. Det står vi naturligtvis fast vid. vill jag betona behovet av stora reformer av unionens funktionssätt, inte minst att makt återförs till medlemsländerna och att EU-budgeten krymper. I samband med behandlingen av verksamheten i EU vill vi vidare nämna några aspekter av hur EU:s överstatlighet drabbar medlemsländernas möjligheter att föra en nationellt anpassad och väl avvägd politik på en rad olika kompetensområden. Jag skulle kunna lista en lång rad exempel, men jag ger några få, såsom den europeiska pelaren för sociala rättigheter som gett upphov till inskränkningar av medlemsländernas befogenheter på det sociala området, frågan om EU-skatter och naturligtvis den gemensamma asylpolitiken som helt och hållet urholkar medlemsländernas möjlighet att långsiktigt planera sina samhällen. EU behöver reformeras i grunden, och medlemsstaterna behöver ges största möjliga utbyte samt effektiv politisk och ekonomisk nytta. Det är en självklarhet. Jag tänkte nu särskilt rikta in mig på några delar i betänkandet som jag menar är särskilt viktiga att belysa i de tider vi befinner oss i. Just nu lever vi i där vi ser ett fullskaligt krig i och en demokratisk tillbakagång i flera delar av världen. har länge haft den mest offensiva politiken avseende sanktioner och åtgärder mot Putinregimen i , vilket vi lyft i motioner . Redan före vårt riksdagsinträde 2010 varnade vi för dess militära upprustning och gjorde vårt yttersta för att spräcka den svenska naiviteten och påpeka fakta. Tyvärr har det ibland känts som om våra varningar varit förgäves. Detta kan jag bara beklaga. Ännu tråkigare är att det skulle behövas ett fullskaligt krig i , en invasion av ett fredligt land som , för att tillräckligt många skulle vakna. När det kommer till demokratiarbetet samt arbetet med diplomatiska förbindelser finns det fortfarande väldigt mycket att göra från och genom EU-samarbetet. fastställer att diplomatiska relationer mellan stater fastställs genom ömsesidigt samtycke. Det är därmed den sändande staten som utser sina diplomater. Den mottagande staten har dock att bestämma om man de facto betraktar regeringen i ett annat land som legitim eller ej. Det är med andra ord fullt möjligt att exempelvis frysa tillgångar som tillhör auktoritära ledare och överlåta fysisk egendom till oppositionella demokrater i de fall de har erkänts som legitima företrädare för sin stat. För oss sverigedemokrater är det här en fullt möjlig och bra väg för att främja folk i länder som exempelvis eller . Där finns välorganiserade demokratiska alternativ, och regeringarna i dessa länder är helt enkelt inte legitima. Jag kan bara beklaga att vår svenska regering inte varit mer offensiv i denna fråga. Regeringen bör tydligare deklarera att regimerna i båda dessa länder är illegitima. Vidare bör regeringen tillsätta en utredning med uppdrag att se över möjligheten för att frysa tillgångar som tillhör illegitima regimer som dessa. Vi har som bekant lagt flera förslag för att stärka de demokratiska krafterna i dessa länder. Tyvärr behandlas dessa frågor i ett annat betänkande, så jag kommer inte att säga mer om det just . Jag tänkte dock lyfta problematiken i en annan förtryckarstat som ofta hamnar under radarn i våra riksdagsdebatter och i debatten i allmänhet, kanske med undantag då skamligt nog godkände avtalet mellan och om politisk dialog och samarbete. I ser vi en total avsaknad av fria val och yttrandefrihet. All form av regimkritik slås ned. Det är ett land där det saknas organisationsfrihet, fria fackföreningar och fria medier. Godkännandet i riksdag innebar en legitimering av den odemokratiska kubanska kommunistregimen, och det var ett svek mot den kubanska demokratiska oppositionen. Avtalet saknar krav på förändring från sida. Regimens förtryck av civilsamhället har ökat som politisk mångfald och demokrati effektivt motarbetas. Utöver det uppenbara behovet av att på olika sätt understödja den demokratiska oppositionen i menar vi att Kubapolitiken måste skärpas. Regeringen bör därför agera för att EU ska införa skarpa sanktioner mot , och vi bör inom ramen för EU–Kuba-samarbetet verka för att skapa en gemensam Kubapolitik med till exempel och demokratiska länder i . Regeringen bör också verka för att och EU ska säga upp avtalet om politisk dialog och samarbete mellan och mot bakgrund av avsaknaden av de krav på reformer som skulle behövas. Som jag sa inledningsvis finns det väldigt många frågor man skulle kunna lyfta i denna debatt. Det är omöjligt att få med allt, i synnerhet med tanke på hur länge många har suttit här . Jag står naturligtvis bakom samtliga SD-reservationer i betänkandet men önskar yrka bifall endast till reservation 12. 75 (V): Under Erdoğans styre har utvecklingen i tagit tydliga steg i fel riktning. Sedan det misslyckade kuppförsöket har inskränkningarna av demokratiska fri- och rättigheter och mänskliga rättigheter ökat ytterligare. Massarresteringar och begränsningar av yttrandefriheten har varit återkommande, och genom en konstitutionsändring har ännu mer makt samlats hos despoten Erdoğan. Ett återinförande av dödsstraff har till och med diskuteras. Tusentals människor har blivit och riskerar att bli arresterade och åtalade för vad de publicerar i sociala medier, och det är inte ovanligt att journalister blir frihetsberövade eller fängslade för terroristbrott på grund av sitt journalistiska arbete. Nästan alla medier ägs av företag nära Erdoğan och undviker att kritiskt granska regimen utan går snarare dess ärenden. Aktivister som kämpar för mänskliga rättigheter slås ned. Inte minst drabbas organisationer som kämpar för kvinnors rättigheter. Våld mot kvinnor legitimeras i statliga medier, kvinnor som demonstrerar för sina rättigheter fängslas och företrädare för regeringspartiet hävdar att kvinnor och män enligt naturlag inte är jämställda. har, trots namnet, avträtt Istanbulkonventionen om bekämpning av våld mot kvinnor. Utöver regimens repressiva agerande mot det turkiska civilsamhället har även militära attacker utförts, särskilt mot den kurdiska befolkningen och dess områden. inledde den turkiska militären luftangrepp mot de kurdiska delarna av och . Bomber föll över civila och flyktingläger och förstörde infrastruktur i ett redan krigsdrabbat område där de kurdiska grupperna bekämpat IS. Man begår tydliga brott mot folkrätten genom att kränka andra länders territorium. Det tredje största partiet i landet, det prokurdiska oppositionspartiet , riskerar att upplösas av Erdoğans regim genom ett åtal initierat av den turkiska statsåklagaren. I en rättsprocess som kallas Kobane case står 108 politiker åtalade för att ha uppmanat människor att demonstrera mot inblandning i IS anfall mot staden 2014. Erdoğans regim vill upplösa HDP genom att döma ledande politiker i massrättegångar helt i strid med demokratiska principer. Till detta skickar och EU betydande ekonomiskt stöd. En del av det består av ett förmedlemskapsstöd som tar emot för att förhandla om EU-medlemskap. uppgick detta till . var det som faktiska förhandlingar om medlemskap ägde rum. har omfattningen av stödet minskat. är budgeten inte längre avsatt per land utan per tema. Det är en ordning som gör att kan få mindre pengar, men gör det också granskningen svårare för oss som vill granska stödet. är det uppenbart att inte uppfyller de krav på demokratiska och mänskliga rättigheter som ställs på de länder som vill bli medlemmar i . måste kräva att förhandlingarna om EU-medlemskap ska avbrytas, tycker jag, om antingen upplöser HDP eller dömer ledande företrädare i massrättegångar. Upplösandet av ett demokratiskt parti och dömandet av dess ledande politiker i massrättegångar skulle innebära en allvarlig kränkning och inskränkning av demokrati. är läget redan nu så pass svårt att förhandlingar om medlemskap måste frysas tills vidare. Det skulle innebära att alla de förmåner som förmedlemskapsprogrammet ger såväl politiskt som ekonomiskt dras in. Dessutom har tagit emot från EU för att upprätthålla flyktingläger. EU har inte vågat agera mot av rädsla för att Erdoğan skulle säga upp det skamliga avtal som hindrar flyktingar från att ta sig från till . Problemen med avtalet blev alltmer uppenbara när den turkiska regimen hotade att skicka samtliga landets flyktingar till gränsen mot och EU reagerade genom att till varje pris försöka hålla människor på flykt borta från . EU:s kritik mot är fortfarande försiktig, och flyktingarna hamnar i kläm i detta stormaktsspel mellan och . Det är hög tid för EU att säga upp avtalet och tydligt agera mot förtrycket av oppositionella och inskränkningarna i grundläggande fri- och rättigheter. angrep det kurdiskdominerade området Rojava i nordöstra . EU fördömde då, på svenskt initiativ, det turkiska angreppet. var inte alla EU-länder beredda att gå så långt i åtgärderna mot som den svenska och regeringen ville. I stället för ett vapenembargo mot enades EU-länderna om att rekommendera länderna att se över sin militära export. Ett par EU-länder och Natoländer, inklusive , stoppade därför vapenexporten till medan andra länder fortsatte med sin export. militära aktioner pågår fortfarande i , numera framför allt i de nordvästra delarna i . Det finns även risk att agerar ännu mer i och och även inne i . Detta sker ofta mot kurderna som är de som har varit ansvariga för att strida mot IS för att bekämpa terrorism. måste därför fortsatt verka för ett EU-gemensamt vapenembargo mot . Efter terrorattackerna mot införde EU en lista över individer och organisationer som klassades som terrorister. Situationen i tydliggör problem som EU:s terrorlista skapar. som EU placerar PKK på terrorlistan fördjupar man samarbetet med Erdoğans regim. De dubbla måttstockarna är uppenbara. Det har blivit närmast omöjligt för EU och att bli en kraft för fred när man vägrar att ha någon som helst dialog med en av de stridande parterna. En förutsättning för att EU och ska kunna spela en mer aktiv roll för fred i är att man häver terrorlistningen av PKK. blir i stället listningen ett sätt och ett argument för Erdoğan att peka finger och kalla alla han ogillar för terrorister eller för sympatisörer till terrorister. Att ta bort PKK från terrorlistan skulle inte innebära att man blundar för de övergrepp som har begåtts. En långsiktig och hållbar fred i kräver att övergrepp och terrorhandlingar utreds, att offren får upprättelse och att de ansvariga ställs inför rätta, oavsett vilken sida de står på eller vilken grupp de har stridit för. bör som medlem i EU verka för att PKK stryks från EU:s terrorlista. Det vore att vrida ett av Erdoğans främsta argument ur händerna på honom. Det är positivt att många partier i riksdag vill skärpa tonen mot . Tyvärr tycker jag att det verkar finnas en stor diskrepans mellan teori och praktik. När nu despoten Erdoğan vill stoppa regeringens ansökan om ett svenskt Natomedlemskap har viljan att inte stöta sig med eller att till och med gå till mötes ökat hos svenska partier. verkar ha gått från sin tuffa linje från då de skrev en hård debattartikel till att inte tycka något vidare skarpt om över huvud taget. Regeringen å sin sida öppnade fördämningarna helt när de öppnade för den svenska vapenexporten till och för att öka det kritiserade samarbetet mellan svensk och turkisk säkerhetstjänst. Det är något som lär resultera i fler utvisningar av kurder och oppositionella till . Trots att detta är en debatt om EU har jag använt nästan hela min talartid åt . Det beror på att regeringen genom sitt agerande har satt i ett allvarligt säkerhetsläge och skapat en diplomatisk kris med som kan få långgående konsekvenser för utrikespolitik. Inom EU har ofta varit en av de starkaste rösterna för att kritisera och inte dansa efter Erdoğans pipa. Det finns en stor risk att priset för denna diplomatiska kris blir att röst tystnar. Blir det så är ansvaret regeringens. Med det vill jag yrka bifall till reservation nummer 7. 76 HANS (M) replik: Ett sista replikskifte får vi allt ha, ! Jag tänkte ta upp en annan av reservationer. Den handlar om . och lägger ut texten gällande att imperialistiska ambitioner och blockad av drabbar den kubanska befolkningen och dess folkhälsa hårt. Man säger också att blockaden är en hämmande faktor för demokratiutvecklingen i och att tydligt bör fördöma ekonomiska blockad mot . är jag lite nyfiken. Varför har inte och skrivit att det är regim som har drabbat den kubanska befolkningen hårdast och att det är regim som är den mest hämmande faktorn för demokratiutvecklingen i ? menar att tydligt ska fördöma ekonomiska blockad men inte totalitära kommunistregim. Jag undrar: Har verkligen gjort upp med sitt förflutna? Medan funderar på detta vill jag kasta med en ytterligare utmaning. Svaret kan komma i nästa replik eller den därefter. Nämn tre saker som är bra med Europeiska unionen! 77 (V) replik: Ledamoten riktade i sitt inlägg en skarp pik till både mig och , när han kritiserade EU:s avtal om politisk dialog mellan och som vi godkände här i riksdag. Det var i en lite ovanlig sammansättning: Moderater och vänsterpartister gjorde tillsammans med miljöpartister och socialdemokrater upp och sa att det är viktigt med politisk dialog med för att just kritisera den kubanska regimen för dess brott mot mänskliga rättigheter. Dessa brott är verkligen grova och omfattande och har pågått . Det är tydligt att det är många steg kvar att gå innan demokrati de facto införs på . Men blockad kan vara det mest ineffektiva utrikespolitiska verktyg ett land någonsin har använt sig av. Den har pågått och har inte gett något som helst resultat för demokratin på . Därför fördöms den av en stor majoritet av alla världens länder i . Jag tycker att borde stå upp för det beslut som fattar om att en blockad är ett hinder för att bidra till ökad demokratisering av . Men, som nämner, vi får ändå inte blunda för de brott som regimen begår. Att säga hela tre positiva saker om EU är otroligt svårt, fru talman, för mig som har jobbat både i EU och med EU-frågan . Jag tycker att det sa om problemen med var en fantastisk del av hans anförande. Jag är själv väldigt nöjd med att jag som enda ledamot stod upp mot framtidskonferensen och sa: Det här kommer att bli dåligt; det kommer att bli skit. Därför borde man arrangera detta på ett annat sätt. Men det finns bra saker: Vi kommer närmare varandra, och vi står upp för demokrati, mänskliga rättigheter och en fredligare värld. 78 HANS (M) replik: Det blev väldigt slarviga anteckningar här, men jag ska nog spara dem och sätta upp på kylskåpet hemma i köket som ett minne av vurm för Europeiska unionen. Men tillbaka till . , som säger, imperialistiska blockad har pågått . Ja – och den kubanska kommunistiska regimen har också funnits . Det är inget som hindrar att den kubanska kommunistregimen faktiskt tar sitt förnuft till fånga och genomför demokratiska förändringar av detta totalitära och efterblivna land. Det är efterblivet ekonomiskt, kulturellt, socialt och demokratiskt – ja, när det gäller allt, tyvärr. Det är inget som hindrar dem från detta. Men det kan ju omöjligen vara fel att den kommunistiska regimen i består. När vi förordar att vi ska ge en chans till dialog med med förhoppning om att viss förändring ska kunna komma till stånd är det ändå detta som är det viktiga, som vi i alla andra sammanhang talar om: att ha en dialog, även om det är med eller andra totalitära regimer. Det är viktigt. Men det ska också finnas en gräns när den dialogen upphör; det har vi varit väldigt tydliga med i det sammanhanget. Världen har fortfarande alldeles för mycket av kommunism. Jag hoppas att den här reservationen inte är en fortsatt kvarleva av kommunistiska arv. oss väl om så vore fallet! Tack för god kamp och alla goa debatter, ! 79 (V) replik: Det finns få politiker som är så laturgenta som . När jag var ung politiker i fick stort genomslag i den breda vänstern när han häcklades på vänstersajten alliansfritt.nu, som startades som ett motdrag vid maktövertagande. Vad var det då som fångade vårt intresse? Jo, det var ju förmåga att blanda gindrinkar, eller free , som han pratade politik. Han var helt enkelt en early adopter när det gällde att göra politik tillgänglig i internets tidevarv, långt innan sociala medier blev en del av allas vår vardag. Och, fru talman, jag kan intyga att gindrinkar är välsmakande! För egen del är mina starkaste minnen från mina och debatter om handelspolitik i näringsutskottet under förra mandatperioden. Det var inte bara och kommunism som var favoritämnena. Särskilt handelsavtalen TTIP och Ceta var favoritintressen för oss båda, och jag skulle tippa att vi var de mest belästa i hela när det gäller de avtalen. I annars ganska halvsömniga debatter kunde ett replikskifte mellan och få åhörarna att vakna till. Jag minns den gången en kollega bildsatte det hela med eld runt oss båda. Det var verkligen en talande beskrivning. En har alltid en speciell relation till sina politiska motståndare, och jag kommer verkligen att sakna den genuina Göteborgshumorn i korridorerna, på resorna och på utskottsmötena.