prot · H909131 · 2022-06-15 00:00:00 — Det gör de inte bara med allmänna besvärjelser om att det är fint, viktigt och så utan mer konkret. Skälet till att vi har pensionerna som en het fråga inför en valrörelse är . Det har skett genom agerande i . Det är naturligtvis med stöd bland många människor i samhället utanför de här korridorerna som vi har kunnat bryta flera decennier av låsningar grundade i samverkan i etablerade kretsar för att plocka bort och stoppa undan en viktig politisk fråga från den politiska arenan. är vi alltså här. Det har varit en resa som för många kanske har framstått som komplicerad och förvirrande. Låt mig därför backa bandet lite grann. Det var i samband med omröstningen om statsministerns tillträdande som ställde ett oavvisligt krav på högre garantipensioner. Vi gjorde det därför att det behövs. är ett land där vi har många fattigpensionärer. Vi har högst andel i . Det är ungefär 300 000 som har vad som definieras som låg ekonomisk standard. Så ser det ut därför att vi har ett pensionssystem som inte kan lösa den orättvisan utan tvärtom driver fram och fördjupar den. Vi ha alltså hundratusentals ålderspensionärer, de flesta av dem kvinnor, som har det så knapert att det inte finns marginaler i livet. De har en vardag där de ekonomiska begränsningarna gör sig påminda . De får sin faktiska frihet begränsad. Det gäller friheten och möjligheten att vara med i samhällslivet, att inte få en klump i magen när de inte kan köpa en spontan present till barnbarnet eller åka och besöka en kär gammal vän. Det här är något som vi som samhälle och som politiska beslutsfattare har ett ansvar att öppna ögonen för och ett ansvar att förändra. Det var utgångspunkten för Västerpartiets krav om ordentligt högre garantipensioner. Under förhandlingarna med Socialdemokraterna och ville man från regeringens sida ändå anstränga sig för att inte klampa in helt på Pensionsarbetsgruppens domäner. Därav den tekniska lösning som vi kom överens om och som presenterades i förslaget till vårändringsbudget i form av ett garantitillägg som skulle ge mer i plånboken till pensionärerna med minst marginaler. Detta är människor som byggt upp det här landet. De har slitit många och långa år. Många har jobbar i princip hela livet men under dåliga förhållanden. De har haft låg lön, små deltider, kombinerat med hemarbete och omsorg om barn och äldre. Andra har slitits ut tidigt på grund av tunga arbeten, för så ser klassamhället ut. Det är så arbetslivet fungerar. Det kom en rapport som visade att handelsanställda kvinnor som går i pension i genomsnitt – inte enstaka, utan i genomsnitt – får en pensionsnivå under fattigdomsgränsen. Varannan kvinnlig ålderspensionär i måste helt eller delvis förlita sig på garantipension. Av kommunalarna, de som tagit ansvar i barnomsorgen och äldreomsorgen, är det , sju av tio, som är där. Det de har gemensamt är att de har en för låg pension. De förtjänar verkligen en höjning. Hade garantipensionen följt den allmänna löneutvecklingen så hade vi behövt höja den med runt . Så mycket har vår grundpension urholkats och släpat efter. ska denna riksdag ta ställning till inte om pensionen ska höjas utan med hur mycket den ska höjas. Det är en framgång för som jag är stolt över. Efter att förslaget drevs igenom av blev det också fart på det högerkonservativa blocket. Det har varit trevligt att se. Det är förstås en politisk framgång för oss och därmed för de flesta pensionärer i när det blir svårt för alla partier att helt avvisa behovet av stärkta pensioner. Det är också lite ovant men uppfriskande när dessa partier kan prata om någonting annat är framfantiserade kulturkonflikter eller nya sätt att peka ut, hetsa mot och göra livet surare för de många svenskar som har sin bakgrund i andra länder. Men det går inte att komma ifrån att det högerkonservativa blocket – i folkmun kallat de blåbruna – har ett förslag som skulle ge ungefär hälften så mycket som vårt och regeringens förslag till de många pensionärer som har mycket låga pensioner. roll här har alltså varit att aktivt motarbeta en större förbättring för fattigpensionärer. Det kan vi konstatera. insats, det enda de har åstadkommit här, är att förhandla ned ett V-bud till hälften. Sedan har också lite andra synpunkter på pensionssystemet. Vi hörde argumentera för att mer av pensionsmedel ska gå till aktiemäklares arvoden, men jag lämnar det dithän så . Här blir det lite grann den sämsta av världar när de här partierna samarbetar. I de flesta andra frågor är det SD som håller i taktpinnen när överenskommelser görs och retoriska utfall bubblar fram ur de reaktionära sumpmarkerna. Men här är det kanske snarare starka och traditionsenliga motvilja mot allt som kan riskera att göra människor med knappa förhållanden lite gott som också har spelat in när man har kamperat ihop. I ett läge när inflationen drabbar pensionärer med små ekonomiska marginaler mycket hårt handlar förslaget från högerkanten i hög grad om att ge möjlighet att få mer bidrag till hyran i stället för att helt enkelt höja den pension man har rätt till. Efter det att dessa två förslag presenterades har vi stått inför den något prekära situationen med den breda mitten där lite ensamt har barrikaderat sig. Men jag är glad över att det till slut blev möjligt att komma framåt med ett förslag som också har ställt sig bakom. Det gör att förbättringen för pensionärerna kan komma i form av en Nooshihöjning – låt oss kalla det så – av garantipensionen i stället för ett separat Nooshitillägg. Det ligger också i linje med ursprungliga krav. Vi hade gärna sett att summan var efter skatt i stället för före skatt, men i en kompromiss får man ge och ta. Jag tror att de allra, allra flesta förstår att den här typen av kompromisser är nödvändiga i politiken. bör dessa, för att det inte ska bli kaotiskt, baseras på direkta samtal. Återigen: är vi här. Det var ett bra förslag som vi fyra partier, , Socialdemokraterna, , konstaterade att vi kunde ställa oss bakom. Det är ett förslag som därmed kan samla en majoritet i riksdag och som gör ordentlig skillnad för ungefär 1 miljon pensionärer i . Det är jag glad för, och det är något att tacka även för. Framför allt är det bra för och för pensionärer. Att de blåbruna använder sin falska majoritet i finansutskottet för att förhindra att förslaget ska ställas under proposition och att ska kunna rösta om konkreta förslag – det är däremot verkligen kaotiskt och ovärdigt. Här har svenska folket kunnat se ännu en glimt av de politiska impulser som får utlopp när denna kvartett får vittring på makt, och det är inte en särskilt vacker syn. Därför är jag glad över att vi , efter nya samtal och idogt arbete, har hittat en möjlighet som förhoppningsvis gör att majoritetsförhållandena i , uttrycket för det demokratiska valresultatet, kan göra sig gällande så att pensionärerna kan få sin höjning beslutad . Jag ska säga några ord till om pensionerna. I debatten och ibland från den här talarstolen har vi fått höra ordet respektavstånd. Det antyds att vårt förslag bara skulle gå till den som inte har arbetat. Detta är, som jag redan har varit inne på, extremt missvisande. Det är en respektlös beskrivning. Det handlar i huvudsak om människor som har arbetat under de hårdaste av villkor. Men det som framför allt är talande med det synsätt som kommer till uttryck är tanken att pensionärer med låga pensioner i stället för att få en högre pension ska glädjas åt att någon annan pensionär förblir riktigt fattig. Vad är det för samhällssyn? Vad är det för människosyn? Det är också en märklig tanke att en höjning av garantipensionen skulle hindra andra förbättringar av den allmänna pensionen. Så är det inte alls, utan snarare tvärtom. En högre grundplatta är ett första steg mot att gå vidare med en bredare förstärkning av pensionerna. Det är just ett konkret förslag om en sådan höjning som presenterade på första maj . Det är ett förslag som skulle innebära en höjning av pensionerna med i genomsnitt . Det är något som vi både bör genomföra och har råd att genomföra i . Och det är något som vi ser fram mot att förhandla vidare om efter en rödgrön valseger . Det måste också sägas något om den här idén som har förfäktats in i det sista av en del politiker, ledarskribenter och andra i bekväma toppositioner i samhället: att det liksom skulle vara något fel och fult med att pensionerna blir föremål för en debatt i exempelvis valrörelsen. Ska det bli populistisk överbudspolitik, ack och ve! Var ska det sluta? Till att börja med har det ju aldrig funnits något förslag om att skicka ut kontanta engångsallmosor, utan det handlar om hur vi som samhälle ska organisera vårt pensionssystem så att det uppfyller rimliga och rättvisa kriterier. Självklart är det en fråga för medborgarna och deras valda politiska ombud! Ja, det finns avvägningar att göra när det gäller fördelning av risker mellan individ och samhälle, mellan olika generationer och olika grupper. Men det är ju inte så att de avvägningarna försvinner om de flyttas bort från det öppna politiska samtalet till att några går och låser in sig på ett rum och säger: Vi är Pensionsarbetsgruppen. Det finns en mycket stark och en mycket dålig idé om att de med högre inkomster och positioner i samhället liksom representerar allmänintresset på ett förnuftigt och balanserat sätt. Så är det inte. De mycket stora grupper av pensionärer som får ut mycket låga pensioner, ofta efter ett långt och hårt arbetsliv med låga löner och pressade deltider – de oerhört många kvinnorna i och Handels som jag talar om – blir osynliggjorda och förfördelade när vi riggar systemet på det här sättet. Det är varken robust eller rationellt. Det är tvärtom hög tid att vi börjar ändra i det, och jag är som vänsterpartist glad och stolt att vi har satt igång den processen. Så fungerar politiskt arbete när det är som bäst. Så behöver det demokratiska systemet återkommande påminnas om vad det kan och vad det bör åstadkomma. är det val i . Det är en högtidsstund för folkstyret och en möjlighet att påverka vägvalen i svensk ekonomisk politik – hur vi identifierar och hur vi tar oss an våra gemensamma samhällsproblem. De senaste årens prövningar har visat behovet av ett starkt samhälle för att klara svåra utmaningar. Det välfärdssamhälle som tidigare generationer har byggt ska värnas. I vårt närområde skapar invasion av ett enormt mänskligt lidande. Kriget bidrar även till stor osäkerhet i den globala ekonomin och i den ekonomiska vardagen också i . En tydlig effekt är den snabba ökningen av energi-, drivmedels- och livsmedelspriserna. Det kommer att vara en viktig uppgift för politiken att värna människors möjlighet att klara privatekonomin och se till att lägga grunden för en rikare och ljusare framtid. Då behöver vi inte minst ett omfattande investeringsprogram för att ställa om stora delar av vårt samhälle. Det kräver politisk handlingskraft och brett folkligt stöd. Om det ska vara möjligt behövs bland annat ett ramverk för finanspolitiken som är anpassat till att hantera dagens och morgondagens problem utifrån de faktiska förutsättningarna – inte utifrån föreställningar och farhågor från 20, 25 och . har föreslagit ett tioårigt moratorium för det nuvarande överskottsmålet. bör vi med statlig lånefinansiering frigöra runt i investeringar för att ställa om till ett rättvist och klimatneutralt . Det handlar om ett omfattande statligt åtagande för nya investeringar i transportinfrastruktur, elöverföring och klimatanpassning av nya och befintliga bostäder. behöver också en offensiv politik för att öka jämlikheten och för att nå full sysselsättning. Den fortsatt höga långtidsarbetslösheten är ett stort problem. Det måste mötas både med en aktiv utbildnings- och arbetsmarknadspolitik och med en kraftfull ekonomisk politik kombinerat med robusta trygghetssystem. Välfärdssektorn har varit underfinansierad. Antalet anställda inom välfärden har minskat i relation till befolkningsutvecklingen , och fallet har varit särskilt stort . Samhället behöver förnya sitt åtagande att säkerställa en god arbetsmiljö och goda arbetsvillkor för den som söker sig till förskolan, sjukvården, skolan och äldreomsorgen och för den som redan arbetar där. Det är en självklarhet att resurserna som är avsatta för att finansiera den gemensamma välfärden ska gå till människor som behöver stöd och hjälp och till dem som gör jobbet. De ska inte gå till kommersiella bolag som etablerat sig i sektorn. Vi vet att ökad ojämlikhet genererar betydande samhällsproblem, och vi vet att är ett av de länder i världen där inkomst- och förmögenhetsklyftorna har vuxit snabbast . Det behöver vi förändra. kan och förtjänar så mycket bättre. Vi behöver en skattepolitik för att göra välfärdstjänsterna till det de ska vara – det finaste vi kan bjuda varandra på – i stället för att ska vara ett skatteparadis för mångmiljonärer som det som gör landet produktivt och välmående får förfalla. Det ska inte vara mer lönsamt att bara bo i ett dyrt jättehus än att slita hårt inom industrin eller sjukvården. Vi ska kunna lita på samhällets förmågor, tjänster och försäkringar. Vi ska veta att våra skattemedel går till det som gör att vi växer tillsammans som samhälle, inte till att göda välfärdsprofitörernas balansräkningar. Vi ska kunna välja framtidstro. Detta, herr talman, är vad motion om riktlinjer för den ekonomiska politiken handlar om. Och detta är vad jag ser fram mot att debattera i den kommande valrörelsen, efter att vi har fått den efterlängtade höjningen för pensionärer på plats. (TALMANNEN: Innan lämnar talarstolen vill jag bara kontrollera yrkandet vad gäller FiU20. Jag uppfattade ett yrkande på reservation 5. Ska det möjligen vara reservation 4?) Det kan det säkert vara; jag kan ha tittat i en version som inte var färdig. Jag yrkar i alla fall bifall till reservation, som jag bedömer vara den bästa. (TALMANNEN: Jag gissade det – tack! Det är alltså reservation 4.) 18 (KD): Jag noterade att ledamoten först ville yrka bifall till den kristdemokratiska reservationen. Sannolikt hade han läst den innan han gjorde detta yrkande. Det är många som är intresserade av kristdemokratisk politik och vill ansluta sig till den. Detta var dock något överraskande! Detta är en debatt som i mångt och mycket kommit att handla om pensionärernas ekonomi. Det är en bra och viktig debatt – om hur vi stärker de ekonomiskt utsatta äldre som har det särskilt tufft, som vi också värnar ett pensionssystem som tjänat oss och varje ny årskull av pensionärer väl. Men det borde också vara en debatt om alla de förslag som regeringen borde ha lagt fram för att kapa vårdköerna, få bort den ojämlika vården och på allvar få fram långt fler vårdplatser. Det borde vara en debatt om alla förslag för att få på plats en elförsörjning som ger stabil, billig och pålitlig el, som vi så väl behöver för klimatomställningen. Det borde var en debatt om alla de förslag som borde finnas för hur vi kan stärka civilsamhällets gemenskaper och hur vi kan få in fler barn och unga i sådana gemenskaper med närvarande vuxna, särskilt som många trillat ur sådana under pandemin. Det borde vara en debatt om omfattande förslag för att bryta långtidsarbetslösheten, om villkoren för företagare och för att kunna leva och bo i hela landet och om de reformer som regeringen borde ha presenterat för att stoppa skjutningarna och gängbrottsligheten samt nyrekryteringen till densamma. Dessa förslag saknas dock i regeringens politik. Vårpropositionen är fullständigt tom på nya strukturella grepp för att vända utvecklingen när det gäller vården, tryggheten, långtidsarbetslösheten, energipolitiken och äldreomsorgen. I stället för konkreta, omfattande reformer för att lösa dessa problem får vi talepunkter från regeringen. Man ägnar en enorm möda åt att peka på det man påstår sig inte kunna göra någonting åt och en förbluffande liten energi åt det man faktiskt kan påverka. Men det är väl så när regeringsmaskineriet hackar betänkligt. På produktionsavdelningen är det nästan helt nedsläckt och utstämplat. På riktiga-reform-divisionen är det igenbommat, neddammat och avskrivet . Det är mest på säljsidan, runt de varma xeroxmaskinerna i dimridåfabriken på , som man jobbar för högtryck. Coronaköer, printas det ut om vårdköerna. Men vårdköerna hade mer än fördubblats, från 40 000 till 90 000 i orimlig väntan på behandling, – före coronapandemin! är siffran 160 000. Och det var först med den budget som och förhandlade med som vi fick en satsning på fler vårdplatser, trots det faktum att har lägst antal vårdplatser per capita i hela EU. De el- och bränslepriser som plågar hushåll, företag och lantbrukare ska skyllas på och . Putinpriser, massprintas det ut ur maskinerna. Det är klart att det finns en sådan effekt, men statistiken visar att spotpriset på el ökade med före Putins krig. Och att en stor del av elprisökningen kan härledas till otillräckliga investeringar i elnäten och den förtida nedläggningen av kärnkraft har Energiforsk visat. sa finansminister att inflationen är ett importerat problem. Ja, självklart har han till stor del rätt. Socialdemokraterna och har inte skapat inflationsmonstret. Men de har matat det med det närmast perfekta proteinpulvret för ytterligare tillväxt, en hemkokt energibrygd som driver på inflationen ytterligare, en energipolitik som aktivt drev fungerande baskraft till förtida nedstängning och inte förmådde ändra inriktning på drivmedelspolitiken när priserna började sticka iväg. Misslyckandena när det gäller brotten, skjutningarna och otryggheten ska skyllas på någon annan – på kommunerna eller på Alliansen, så här . Det krävdes en ny moderat och kristdemokratisk budget för att den lönesatsning, inte minst på poliser i yttre tjänst, som är så viktig för rekryteringen till polisen skulle komma tillbaka. Vi såg resultat . Jobbmisslyckandet och långtidsarbetslösheten ska döljas genom att förhindra uppföljning av regeringens mål och politik. Politiken har också ersatts av pressträffar – fyra pressträffar om en visserligen i grunden bra reform med aktivitetskrav i försörjningsstödet, och detta innan det ens tillsatts en utredning! Det skapade visserligen jobb åt pressekreterarna, men de är knappast en utsatt grupp på arbetsmarknaden, även om det säkert finns ett och annat arbetsmiljöproblem. är på många sätt ett fantastiskt land med fantastiska möjligheter – studenter som kan söka lyckan med vidare studier eller jobb och entreprenörer som satsar och skapar dessa jobb. Den gröna industrialiseringsvågen får nu flyttlassen att gå till och nya möjligheter där. Människor som kommit hit efter att ha flytt undan krig och förföljelse får chansen att skapa ett nytt liv i vårt land, även om förutsättningarna måste bli långt bättre. Men i går det också andra flyttlass lite mer i det tysta – inte för att söka lyckan, börja plugga, söka jobb eller vidga vyerna utan från ett bostadsområde till ett annat i flykt undan otrygghet, eller från en skola till en annan av samma skäl. Vårdköerna och bristen på vårdplatser har gjort att flyttlass har börjat gå i från en region till en annan för att personer ska få sin operation, sin behandling eller sina hjälpmedel, personer som inte står ut med den ovissa väntan, smärtan och försämringen i en vårdkö. Ojämlikheten i vården blir inte mycket tydligare än så, herr talman. I vårt förslag till förändrade riktlinjer för den ekonomiska politiken fokuserar vi just på hur vi kan åstadkomma en bättre vård, en mer jämlik vård och fler vårdplatser. Jag vill därför yrka bifall till reservation 5 i FiU20. I det budgetförslag som tillsammans med , har lagt på bord finns också viktiga satsningar med som går utöver regeringens förslag. Vi vill ge till polisen för att snabbt kunna ersätta förstörd utrustning i samband med påskupploppen, för att bättre kunna utrusta sig för att hantera andra sådana kravaller och för att på ett bättre sätt kunna hantera passituationen. Det finns förslag för att Försvarsmakten ska kunna öka och växa snabbare än vad den kan med regeringens politik, att öka bemyndigandet att köpa in den materiel som krävs och för att också kunna hamna längre fram i den kö som bildas för att kunna rusta sig. Det är angeläget i den osäkra tid och tillvaro vi befinner oss i . Det finns också ytterligare medel för att stärka stödet till i den svåra situation de är i. Vi hörde på nyheterna att det är väldigt svårt att nå en fred om inte har möjlighet att försvara sig också militärt. Därför är det angeläget att ytterligare stöd kommer på plats, och det gör det med de förslag som vi lägger fram. Vi behöver också vidga vyerna och se resten av världen. Vi gör det med vårt stöd till , som behöver bli större. Men vi har också kunnat höra på nyheterna att 100 miljoner människor står inför en akut svältkatastrof. Då behöver vi göra mer. Vi behöver mobilisera ytterligare resurser för detta. Då är det inte läge att göra plötsliga och omfattande nedskärningar i det svenska biståndet. Det är en politik som inte rimmar med de behov vi står inför just . När hundratals miljoner människor i samband med coronapandemin har tryckts tillbaka in i fattigdom och när svältkatastrofen står för dörren måste vi både kunna hjälpa här och och se till att vi undviker katastrofer, ökade flyktingströmmar och en mer osäker värld också . Vi har ett ansvar som medmänniskor att göra det vi kan i det läget. vill jag ta upp pensionerna. Turerna har varit många, och det kan vara svårt för åhörarna att veta vad som egentligen gäller. Men i sak är det ganska tydligt. ligger regeringens uppgörelse med om ett garantitillägg på bordet. Mot det står vårt förslag om höjd garantipension, höjt konsumtionsstöd i bostadstillägget och utöver detta en skattesänkning till alla pensionärer samt en gas för att höja alla pensionärers, nuvarande och kommande, pensionsrätter. Det här paketet är en historiskt stor förbättring för alla landets 2,3 miljoner pensionärer, som vi särskilt höjer pensionerna och stärker ekonomin för dem som har det sämst ställt med nära . Arbete kommer fortsatt att ha lönat sig. Regeringens garantitillägg, framförhandlat några nätter för att få vald till statsminister, har sågats av pensionärsorganisationer, och en lång rad experter, eftersom den som arbetar hade fått mindre i pension om detta hade gått igenom – rena pomperipossaeffekten, alltså. Med garantitillägget skulle många ha gjort upp till i arbetslivet förgäves, eftersom dessa år inte skulle leda till högre pension med det här förslaget. Det hade gjort pensionssystemet närmast obegripligt, och det hade brutit mot grundprinciperna som hjälpt oss att bygga ett långsiktigt och stabilt pensionssystem. Det är ingen liten sak. Uppgörelsen om garantitillägget träffades utanför Pensionsgruppen med . Inför valet gjorde ett utspel om ett annat tillägg – ett särskilt inkomstpensionstillägg betalat med skattemedel. meddelade också att man skulle genomföra detta oavsett om Pensionsgruppen var med på det eller inte. Socialdemokraternas iver att behålla makten har alltså i flera steg fört oss tillbaka till den tid då valrörelse och kortsiktighet trumfade stabilitet och förutsägbarhet på pensionsområdet. Vi har därför och våren sökt regeringen och även för att få samtal till stånd i Pensionsgruppen om hur vi kan förstärka pensionerna för de sämst ställda utan att göra våld på pensionssystemets grunder med ett garantitillägg. Socialdemokraterna avvisade våra propåer så sent som . Därför arbetade vi fram ett eget förslag tillsammans med , som vi lade på bord . Först efter att vi lagt fram vårt förslag ville Socialdemokraterna och i elfte timmen samtala. Därefter har samtal förts i Pensionsgruppen utan att vi har kunnat enas om ett gemensamt förslag som uppfyller våra krav om att stärka de sämst ställdas ekonomi rejält och värna pensionssystemets grunder och arbetslinjen och förstärka för alla pensionärer. Socialdemokraterna sa nej.