prot · H909111 · 2022-05-11 00:00:00 — är den rätten väldigt begränsad. Ett oppositionsparti kan bara ändra i anslag som regeringen ändrar i, och då får man dessutom bara föreslå ett lägre anslag. Och på inkomstsidan får man bara föreslå ändringar som ökar statens inkomster. Vi tycker att det är värt att titta närmare på detta. Vårt sista förslag i detta betänkande rör det höga arvode som vi riksdagsledamöter får. Det riskerar att skapa en förtroendeklyfta mellan oss folkvalda ledamöter och dem som vi representerar. har riksdagsledamöternas arvode stigit kraftigt. Dessutom innebär de skatteförändringar som vi har genomfört under den här mandatperioden att vi tjänar extra . säger inte att arvodet ska vara jättelågt. Det är såklart ett viktigt och ansvarsfullt uppdrag att vara riksdagsledamot, och det vore illa om arvodet var så pass lågt att det fanns stor risk för korruption, mutor och sådant. Vi anser dock att ett sätt att begränsa arvodets storlek skulle kunna vara att låta det motsvara ett prisbasbelopp , . Det skulle fortfarande vara en hög lön. Dessutom anser vi att de extra ersättningar som betalas ut för olika uppdrag kopplat till riksdagsarbetet bör avskaffas. 11 (M): Som har framgått av tidigare talare heter betänkandet KU35, och i det behandlas 85 motioner från den allmänna motionstiden som på ett eller annat sätt berör arbetsformer. Det är flera intressanta förslag som rör bland annat öppnande, utskott, placeringen i plenisalen, riksdagsledamöternas ekonomiska villkor, utskottens och riksdagsledamöternas resor och lagstiftningsarbetet i . Det är förslag som verkligen täcker alltifrån tunga, principiella frågor till kanske lite mer perifera. I en motion föreslås att drabanter ska medverka vid öppnande. I en annan föreslås att högtidliga öppnande borde ske i Rikssalen på , för att bara nämna några förslag. Utskottet föreslår att ska avslå samtliga motionsyrkanden om arbetsformer. Det brukar också vara praxis när det gäller motionsbetänkanden. I några fall gör utskottet en annan bedömning än motionären. I andra fall konstaterar utskottet att frågorna redan utreds eller ska hanteras i ett annat sammanhang. Detta har varit uppe tidigare under debatten, men jag vill ändå påminna om att vi kommer att komma tillbaka till arbetsformer när vi ska behandla den uppföljning som har gjorts av arbete under coronapandemin. Vi i har behandlat och kommer att återkomma till kammaren med den. Frågor om arbetsformer är viktiga och helt centrala för att och därmed vår demokrati ska fungera och för att vi ska kunna upprätthålla det parlamentariska arbetet. Vi moderater har inga reservationer i detta betänkande utan instämmer i stort i utskottets bedömning. Men jag vill ändå kommentera den rapport som utskottet har behandlat och som nämnde i sitt anförande. Den är också bilagd betänkandet. En arbetsgrupp inom har på utskottets uppdrag genomfört en uppföljning och utvärdering av utskottsinitiativen i . Gruppen har inom ramen för sitt arbete genomfört en kartläggning av de utskottsinitiativ som har föreslagits och beslutats om sedan den här initiativrätten infördes . Det var kanske dags att titta på hur det har fallit ut i praktiken. Vad är då ett utskottsinitiativ? Det är ett förslag som enligt riksdagsordningen får väckas i ett utskott. Precis som har sagts i talarstolen, är det annars inte det vanligaste. Det vanliga kan vara en proposition eller en motion från ledamöterna. Men här kan ett utskott alltså komma överens om att väcka ett förslag. Om utskottet sedan beslutar om att föreslå ett utskottsinitiativ blir det ett betänkande, som sedan kan debatteras och beslutas om i kammaren. Det dras en del slutsatser i arbetsgruppens rapport. Vi har bestämt oss för att ställa oss bakom iakttagelserna och slutsatserna. Genom kartläggningen kan man se att antalet utskottsinitiativ som föreslagits och beslutats inom utskott har ökat. Det gäller inte minst då ökningen har varit markant. Många av utskottsinitiativen under de två senaste riksmötena har i och för sig haft en uttrycklig koppling till coronapandemin. Det framgår också i rapporten att bestämmelserna om utskottsinitiativ till viss del har kommit att tillämpas på ett annat sätt än som var tänkt. Dessutom har fler utskottsinitiativ föreslagits av oeniga utskott, det vill säga att beslutet att lägga fram förslaget inte har varit enhälligt. Arbetsgruppen beskriver att en förklaring till det ökande användandet kan vara det nuvarande parlamentariska läget, det vill säga i de fall där man upplever att regeringen inte vidtagit åtgärder i en fråga som en majoritet av står bakom. Då kan en berättigad otålighet uppstå hos riksdagsmajoriteten, enligt slutsatserna i rapporten. Utskottens initiativrätt fyller en viktig funktion som är angelägen att behålla och värna. Vi tar med oss gruppens slutsatser i vårt fortsatta arbete här i . För den som vill läsa det i sin helhet, vilket jag rekommenderar, finns den i betänkandets bilaga 2. Jag vill också passa på att tacka alla medverkande i arbetsgruppen för arbetet de har lagt ned på rapporten. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till förslag i betänkande 35. 12 (S): Demokratiskt arbete bygger på en väl fungerande parlamentarism, och utifrån detta ska betänkandet arbetsformer, KU35, betraktas. Jag vill yrka bifall till förslaget i betänkandet och därmed avslag på motionerna. Som tidigare nämnts här innehåller betänkandet 85 yrkanden om allt från hur och var öppnande ska genomföras till hur val av talman ska gå till och hur vi arbetar och beter oss här i kammaren. De ekonomiska villkoren och vilka utskott arbetet ska organiseras i finns också upptagna här. Enskilda ledamöters förutsättningar att utföra sitt uppdrag på ett fullgott sätt är som jag ser det viktigt att lyfta fram och ha med sig i diskussioner som denna. Behandlingen av motionerna är en viktig del i en ständigt pågående debatt om hur arbetet som folkets företrädare kan läggas upp på bästa sätt. I betänkandet har vi också behandlat den rapport som nämnts av tidigare talare och som en grupp i utskottet tagit fram. Man har i den sett över tillämpningen av utskottsinitiativ. De slutsatser och iakttagelser som där framkommit ställer vi oss bakom. Det man konstaterar är att antalet utskottsinitiativ har ökat avsevärt . Andelen utskottsinitiativ som beslutats av oeniga utskott var också märkbart större under /21 . I detta sammanhang vill jag gärna poängtera att utskottsinitiativen kommit att användas på ett sätt som kanske sträcker sig utanför det som de från början var avsedda för. Tanken med utskottsinitiativ är att de ska användas med restriktivitet, som ett slags undantagsfall. Det parlamentariska läget och kanske den mediala attraktionskraften har gjort att trösklarna ibland blivit låga för sådana initiativ. I sammanhanget kan nämnas att på intet sätt förfogar över de resurser som har i fråga om utredningsväsen och remissförfarande. Det är därför viktigt att påminna sig om att en viss tröghet kan ge möjlighet till planering, utredning och eftertanke. Ett stort antal utskottsinitiativ kan försvåra planeringen av arbetet för utskotten och reser frågor kring förhållandet till exempelvis motioner. Det är därför välkommet att den rapport som har tagits fram och som finns med i vårt betänkande påminner om varsamhet i utnyttjandet av utskottsinitiativ. Jag vill också beröra ställningstagandena om en del motioner i ärendet. En motion tar upp frågan om att ersätta den allmänna motionstiden med en friare motionsrätt. De närmare formerna för motionsrätt har varit föremål för utredning . Rätten att väcka motioner utan koppling till propositioner och andra ärenden har på olika sätt varit begränsade ända sedan 1866 års riksdagsordning. Den huvudsakliga anledningen till att inte tillåta en sådan motionsrätt under hela har varit hänsynen till riksdagsarbetet. Det har konstaterats att motioner utgör en omfattande del av arbetsmaterial. Utskottet framhåller att arbetsbelastningen för utskottens kanslier redan är stor och att utskotten även har ett ökat behov av utrymme för bland annat behandling av EU-frågor, uppföljning och utvärdering samt fördjupade kontakter med forsknings- och framtidsfrågor. Till detta kommer att antalet fristående motioner ökat kraftigt . Några motioner – två till antalet – tar upp frågan om lobbyism och att ett lobbyregister ska upprättas. Det är också frågor som har utretts och behandlats. Senast berördes frågan demokratiutredningen. Den kom till slutsatsen att lobbyism i form av informella kontakter mellan beslutsfattare och intresseorganisationer inte utgjorde någon direkt utmaning för demokratin och förespråkade därför inte att någon form av reglering införs som förändrar förutsättningarna. Att beslutsfattare och intresseorganisationer träffas och för dialog om aktuella frågor är av stor vikt. Det är viktigt att det sker öppet och med transparens. Enligt utredningen skulle en reglering vara svår att utforma på ett ändamålsenligt sätt som inte skulle medföra negativa effekter för demokratin. Den som rör sig i kan se att det hålls möten, sammankomster, seminarier och workshoppar om aktuella frågor. De är en del av de möten och sammankomster som hålls mellan beslutsfattare, intresseorganisationer, näringsliv, fackliga organisationer och andra som vill lyfta fram angelägna frågor från sin horisont. En tidigare talare tog upp frågan om flaggningen i plenisalen. Det är också en motion som finns i betänkandet och som vi har tagit ställning till. Jag vill lyfta fram betydelsen av att både och EU:s flaggor finns representerade i salen. Det handlar dels om den rent praktiska situationen. En stor del av de debatter och diskussioner som hålls och de beslut som fattas här i kammaren är också en del av det europeiska samarbetet. Det utgör en viktig del av det som påverkar och är aktuellt i diskussionerna här i . Det är pedagogiskt, praktiskt och också värdigt, som jag ser det, att vi har både flagga och EU-flaggan i salen. Det är viktigt inte minst i dessa tider av oro och svårigheter i vår omvärld. Då är det viktigt att visa att samling och samarbete lyfts fram. Det innebär att det som vi jobbar med här i också har bäring på det europeiska samarbetet. Vi behöver samarbeta mer för att stärka oss . 13 (S): Jag tänkte kommentera motion 1814 i betänkandet. Motionen har sitt ursprung i den frustration som jag upplevde med alla de problem som uppstod i riksdagsarbetet med anledning av att vi ändrade arbetsformerna på grund av pandemin. Man kan naturligtvis fundera över hur man hanterar det här. Utskottets ordförande konstaterade att en motion normalt sett avslås, och så är det ju. Men jag vet också att många förändringar i riksdagsarbetet har haft sin start i en avslagen motion, så jag vill ändå kommentera den här. När jag sökte utlopp för min frustration och funderade lite över hur bristande riksdagsarbete kunde hanteras fick jag intrycket av att talmannen hade väldigt litet ansvar och inflytande över riksdagsarbetet. Det gjorde mig lite konfunderad. Jag var också frustrerad över hur uselt distansarbetet fungerade och kunde jämföra med min erfarenhet som kommunpolitiker. Där fungerade det på ett annat sätt och framför allt var det lagstyrt på ett helt annat sätt än riksdagsarbetet. Det är bakgrunden till denna motion. Vad jag funderar över är vad talmannens roll egentligen är. Är talmannens roll viktig och avgörande för riksdagsarbetet? Om den är det tycker jag att det är rimligt att man kan gå igenom talmannens befogenheter och fundera över hur i så fall kan utvidga sin kontrollmakt över talmannen, vilket jag tar upp i en av att-satserna i motionen. Det är i så fall en rimlig diskussion om talmannen har en viktig funktion i . Om man kommer fram till att talmannen inte har en viktig och ansvarsfull funktion i finns det andra frågor man i så fall kan ställa sig. Talmannen är trots allt den högst valda representanten enligt konstitution och arvoderas med ett arvode som motsvarar statsministerns. Statsministern arbetar 24:7, kontrolleras i princip varenda minut och kan också ställas till ansvar inför i stort sett . Om talmannens funktion är mer ceremoniell, att släcka och tända julgranar och liknande, finns det anledning att fundera över det. Oavsett var man landar i hur talmannens funktion ska vara i borde de frågor som ställs i motionen föranleda en bredare diskussion om hur vi hanterar en eventuell kontrollfunktion av talmannen, om hur vi organiserar vårt distansarbete och om vi i så fall behöver reglera det på ett annat sätt. Jag har i motionen bland annat hänvisat till kommunallagens sätt att hantera distansarbete i den kommunala demokratin. Den kommunala demokratin är också en oerhört viktig del av svensk demokrati. Jag har inga yrkanden, av förståeliga skäl. Jag delar ordförandens uppfattning att praxis är att avstyrka motioner. Men jag anser ändå att motioner kan innebära startskottet för en förändring. Det är så jag vill se både motionen som sådan och detta inlägg. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 18.) § 8 Bättre villkor för kommersiell radio betänkande 2021/22:KU37 Bättre villkor för kommersiell radio (prop. 2021/22:163) 14 (M): Vi moderater instämmer till stora delar i regeringens förslag om bättre villkor för kommersiell radio. Vi tror också att såväl de nya annonsreglerna som de synkroniserade tillståndsperioderna för analog och digital radio är viktiga delar för att värna den kommersiella radions villkor. sker stora investeringar för att garantera radiosändningar och inte minst en framtida större bredd i radioutbudet genom satsningarna på dab+-nätet för digitala radiosändningar. Det är viktiga investeringar för att garantera en mångfald i etern och för den kommersiella radions framtida fortsatta överlevnad och utveckling. Det är en bransch som har drabbats väldigt hårt av pandemin, där man inte minst sett reklamintäkterna svika. Även om utbyggnaden nu sker med stora investeringar från de privata radioaktörerna ligger långt efter våra grannländer och övriga i utbyggnaden. Därför, fru talman, är det viktigt om vi ska garantera den kommersiella radions överlevnad och trygga de investeringar som har gjorts och görs i det digitala radionätet att det finns långsiktiga villkor. Därför anser vi moderater att tillståndsperioden för analog radio ska förlängas till 2030. Om aktörer som redan har investerat mångmiljonbelopp i utbyggnaden för digitala radiosändningar och som också framåt står inför fortsatta stora investeringar riskerar att bli av med tillstånden för de analoga radiosändningarna kan det betyda stora svårigheter för den kommersiella radions överlevnad. Innan det digitala nätet är fullt utbyggt kommer den kommersiella radion att behöva stå på två ben, såväl det analoga som det digitala nätet. Det är givetvis en praktisk fråga. Men det är för oss moderater också en mycket viktig principiell fråga. Utan den kommersiella radion riskerar att få ett utbud i etern enbart eller till största del bestående av Radio. Det skulle kasta utbudet , detta som lyssnandet riskerar att till stor del flyttas över till de digitala mediejättarna utan skattehemvist i . Andra partier i den här församlingen har kanske en historia av att snarare försvåra och motarbeta friheten i etern. Vi moderater har en motsatt historia. Vi har alltid försvarat mångfalden i etern och den fria informationsspridningen. Den kommersiella radion upplever stora ekonomiska svårigheter. hoppas jag förstås att det liggande lagförslaget inte kommer att innebära att vi kastas i medieutbudet i etern. Tänk om svenskarna en morgondag vaknar, sätter sig i bilen på väg till arbetet, och så finns inte och längre. Då hade det kanske varit fler uppskrivna på talarlistan än vad vi är . Vi menar därför att sändningstillstånden för befintliga aktörer bör förlängas till 2030, givetvis med möjlighet för nya aktörer att komma till , men utan att det utförs en auktion för befintliga analoga sändningstillstånd. Det skulle rädda konkurrensen med andra aktörer och ge dem rätt att komma in som de aktörer som på privat basis nu bygger ut en infrastruktur – det är inte staten som betalar för den – ges långsiktiga villkor. förslag innebär också att nya aktörer fortsatt skulle kunna delta i tillståndsprocessen för digitala radiosändningar 2026, precis som föreslås i regeringens lagförslag. Vi moderater beklagar att inte fler partier har valt att ställa sig bakom att säkra den kommersiella radions långsiktiga villkor med vårt förslag om att regeringen bör återkomma med nya förslag om förlängda sändningstillstånd. Jag yrkar bifall till reservation 2 i betänkandet. 15 (SD): Vi lever i av stor osäkerhet. Även om det främst är kommersiella aktörer som det här betänkandet riktar sig mot finns det även andra hänsyn som vi behöver ta i beaktande. Därför vill jag yrka bifall till reservation 3 i betänkande KU37. Den behandlar militär prioritet för vissa frekvensområden. Faktum är att radio, delvis för att det är en så robust teknik, delvis för att det är så vidspritt, även fyller ett syfte när det gäller att garantera nationell säkerhet. I en krissituation måste Försvarsmakten kunna kommunicera på säkra kanaler. Även innan en sådan krissituation uppstår kan det finnas tydliga behov av att försvaret kan träna med hjälp av, samordna genom och värna rikets säkerhet på sina egna radiofrekvenser. I sitt remissvar har Försvarsmakten särskilt nämnt frekvensområdet 230–som ett sådant område. Om Försvarsmakten tvingas använda civila frekvenser kan det leda till samordningsproblem vid krig eller kriser. Det rådande kriget i betonar vikten av ett välfungerande nationellt försvar. Att det svenska försvaret under så långt tid varit underfinansierat gör, om något, behovet större. Regeringen hävdar att man kan tillgodose Försvarsmaktens önskemål även med fortsatt utbyggnad av digitala radiosändningar, som den själv erkänner risken att en fortsatt utbyggnad av digitala radiosändningar kan komma att använda just det frekvensområde som Försvarsmakten vill använda. Den skriver också att det finns utrymme att återkomma i frågan vid behov. Någonting i den ekvationen går inte ihop. Om nuvarande digitala kommersiella radiosändningar som bedrivs inte utnyttjar frekvensområdet 230–verkar det inte helt rimligt att Försvarsmakten ska behöva dela frekvensutrymme med vanliga radiosändningar och anpassa sig så att man inte orsakar störningar i det civila nätet. Att det praktiska alternativet, att justera Post- och frekvensplan så att det nämnda frekvensutrymmet inte tas i anspråk, skulle kräva tidskrävande internationell koordinering är inte heller helt uppenbart rimligt. Det skulle snarare underlätta koordineringen att skapa förutsättningar att undvika störningar från militära system inom vårt land eller vid våra gränser vid stora övningar med eller utan andra länder såsom , och . Det finns ett värde i att ge militär prioritet till vissa frekvensområden. I ljuset av säkerhetsläget i närområde bör därför Försvarsmaktens remissvar särskilt beaktas. 16 (S): Radio är ett slitstarkt och väl beprövat medium som överlever och utvecklas även om den tekniska utvecklingen skapar konkurrens också från andra mediekanaler. Radio har också anpassats och utvecklats av digitaliseringen. Betänkande KU37 har rubriken villkor för kommersiell radio. Det handlar om frågor kring samhällsnytta men också om främjande av fortsatt mångfald i medieutbudet. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkande KU37 och avslag på reservationerna. Många lyssnar med stor behållning på den kommersiella radion, som erbjuder allt från nyheter och reportage till musik och underhållning. Med det förslag som läggs fram från regeringen förbättras, som vi ser det, villkoren för den kommersiella radion bland annat genom att annonsreglerna blir mer flexibla. Det ger bolagen bättre förutsättningar att driva sin verksamhet och främjar på så sätt jobb och tillväxt i branschen och ett allsidigt utbud i etern. Som bakgrund kan nämnas att annonser i en ljudradiosändning får sändas under högst mellan hela klockslag. Samma maximala annonstid har tidigare gällt även för tv-sändningar. Det bygger på ändringar i EU:s direktiv om audiovisuella medietjänster, AV-direktivet. Detta omfattar dock inte ljudradiosändningar. Regeringen föreslår att annonser ska få sändas i ljudradiosändning som inte är närradio under högst av tiden samt högst av tiden . Regeringen gör vidare bedömningen att nuvarande regler bör fortsätta att gälla för närradio, det vill säga att annonser får sändas under högst mellan hela klockslag. Om sändningstiden inte omfattar mellan hela klockslag bör annonser få sändas under högst av sändningstiden. Om förslaget också skulle omfatta närradion bedömer regeringen att det finns en risk att tillståndshavare inte kan sända annonser alls eller i mindre omfattning på grund av att högsta möjliga annonstid redan utnyttjats av en annan tillståndshavare. Av den anledningen bör förslaget inte omfatta närradion. Regeringen gör också bedömningen att det finns behov av att synkronisera tillståndsperioderna för analog och digital kommersiell radio. Synkroniseringen bör uppnås genom att möjliggöra förlängning av tillstånden för digital kommersiell radio så att de upphör med nuvarande tillstånd för analog kommersiell radio. Tillstånden förlängs i och med detta till och med . I perspektiv kan man reflektera över när den kommersiella radion en gång började sina sändningar i . Det var och , och det skedde genom piratinitiativ. Radio Syd och Radio Nord var exempel på detta. Sändningarna fick riggas och genomföras till sjöss, i och , för att på så sätt försöka kringgå det monopol som fanns för sändningar på land. Det blev sedan startskottet för en utveckling av radion. Det gällde också , som tyckte att det var värt att bredda sig för att möta konkurrensen och bland annat satsade på P3. kom så närradiostationerna. De var reklamfria, men flera av dessa bröt mot förbudet och sände reklam . En del av dessa händelser fick uppmärksamhet, och personal skickades ut för att försöka stänga av stationerna men blev hindrade av folk att nå sändaren. Då bröt man förbindelsen till sändaren, men den återkom . Sedan lät man stationen sända med reklam. Så visst fanns det en hel del incidenter i början, innan det hela bröt igenom! Privat lokalradio blev tillåten i och har sedan utvecklats såväl lokalt som riksmässigt. Just nu är det digitaliseringen som präglar utvecklingen. Genom att synkronisera tillståndsperioderna för analog och digital kommersiell radio underlättas övergången. Det tillstånd som Myndigheten för press, radio och tv ger för att sända tv och sökbar text-tv förlängs från sex till . En del radioföretag har i sin remissyttranden anfört att de är i huvudsak positiva till förslaget om förlängning men att de helst vill att en förlängning också omfattar tillstånden att sända analog kommersiell radio så att samtliga tillstånd löper ut . De tillstånd som gäller för sändningsverksamheten på FM-bandet har fördelats i ett anbudsförfarande. Här gör dock regeringen bedömningen att en förlängning av tillstånden skulle innebära att staten i efterhand ändrar villkoren för dem som vann auktionen i konkurrens med andra budgivare. Detta skulle i sin tur påverka den fria konkurrens som präglar den kommersiella radion i och som ska vara en förutsättning för tillståndsgivningen. Radio utifrån säkerhetsperspektivet har också nämnts. Försvarsmakten har i sitt remissyttrande inte motsatt sig en synkronisering av tillståndsperioderna för analog och digital kommersiell radio men anser att det först behöver fattas beslut som ger militär prioritet till frekvensområdet 230–. Mot bakgrund av Försvarsmaktens invändning framhåller regeringen att det för att bedriva sändningar av kommersiell radio utöver sändningstillstånd även krävs tillstånd att använda radiosändare enligt lagen om elektronisk kommunikation.