prot · H90985 · 2022-03-22 00:00:00 — Det kan i vissa fall då bli aktuellt att återkalla personens uppehållstillstånd. Det är som efter en individuell bedömning i varje enskilt fall avgör om en statusförklaring eller ett uppehållstillstånd ska återkallas. Att vissa människor missbrukar asylsystemet är beklagligt och ska motverkas. Både och gränspolisen arbetar också med att kontrollera att detta inte sker. har bland annat fattat beslut om att inrätta en nationell funktion för kontrollanalys som ska öka förmågan att upptäcka och agera mot missbruk. Regeringen har förtroende för att tillsammans med gränspolisen tillämpar befintligt regelverk och avser inte att vidta några ytterligare åtgärder . 15 (SD): är som bekant ur migrationspolitisk synvinkel ett unikt land – få länder har i modern tid drivit en så liberal och ansvarslös migrationspolitik som . Därtill har vi i unikt generösa villkor för dem som har valt att söka sig till vårt land, vilket naturligtvis har gjort att attraktionskraften när det gäller att söka sig just hit har ökat. Det enorma asyltrycket har främst handlat om människor från länder långt ifrån vårt som har lockats till . I vårt land har också mängder av uppehållstillstånd beviljats med hänvisning till att det handlar om människor på flykt. Trots höga skattenivåer, som legat i världstoppen, och ett slaktat försvar har otryggheten ökat explosionsartat. Grundläggande välfärd såsom vård, skola och omsorg har raserats. Segregationen har ökat, och utanförskapsområdena växer. Inte minst mot bakgrund av vidriga aggression mot och invasion av ser vi ytterligare konsekvenser av den här förödande politiken. När vi nu skulle ha behövt ett betydligt bättre utgångsläge för att kunna ta emot flyktingar, främst kvinnor och barn, från närområdet lider vårt samhälle svårt av de migrationspolitiska vägval som har gjorts. Statsrådet har fått tre frågor från undertecknad. Samtliga syftar till att få ett klargörande när det gäller regeringens acceptans för ett återkommande missbruk av asylrätten, nämligen att människor som har fått uppehållstillstånd i på basis av att de anses vara flyktingar väljer att semestra i sina ursprungsländer. När så sker har skyddsgrunden för dessa individer antingen upphört eller varit felaktig från början. Därmed bör vederbörande förlora sin flyktingstatus och sitt uppehållstillstånd. Om så inte sker medverkar faktiskt regeringen till att urholka asylrätten. Migrationsministern valde i sitt svar att påpeka att en person med flyktingstatus som frivilligt återvänder till landet som han eller hon har flytt från kan riskera att förlora sin flyktingstatus och sitt uppehållstillstånd mot bakgrund av skrivelser i utlänningslagen och internationell rätt. Statsrådet sa även att det är som gör en individuell bedömning i varje enskilt fall och som avgör detta. Han påstod sig se det som problematiskt att asylsystemet missbrukas. Trots detta ser vi återkommande exempel på hur personer med flyktingstatus närmast åker skytteltrafik mellan sitt hemland och . Vissa kanske rent av bor i sitt hemland som de, likt tidigare försvarsminister, får del av det svenska bidragssystemet. Det här håller inte. Det borde rimligtvis vara så att man per automatik förlorar sin uppenbart felaktiga flyktingstatus samma sekund som man besöker sitt forna hemland. Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga att definitionen av vem som är och inte är en flykting inte kan bli tydligare än vad den redan är. Det finns, precis som ministern själv har sagt i svaret, tydliga skrivningar att förhålla sig till. Ändå säger uttryckligen att han inte avser att vidta några åtgärder. Vad finns det för skäl att se mellan fingrarna när det är alldeles uppenbart att det är närmast oproblematiskt att semestra i det land som man säger sig ha flytt från, och som man säger sig inte kunna återvända till, och ändå behålla sitt uppehållstillstånd? 16 Statsrådet (S): Precis som ger uttryck för är reglerna tydliga. Det är upp till myndigheterna att tillämpa reglerna. Myndigheten har ju också tagit bort flyktingstatus för personer som har gjort den typ av resor som talar om, och domstolen har dömt i enlighet med detta. Om det behöver vi inte vara oense. Den möjligheten finns. Så ser vår lagstiftning ut, och så ser europeisk lagstiftning ut. säger att definitionen av vem som är flykting och vem som inte är flykting inte kan bli tydligare än den är. Jag välkomnar detta; det är ett bra ställningstagande från . Men jag blir lite fundersam, eftersom i flera andra sammanhang har sagt att det inte är riktiga flyktingar som har kommit till . säger att vi bara ska ta emot flyktingar från vårt närområde. Han säger att vi främst har tagit emot flyktingar från länder som ligger långt bort från vårt land. Då blir jag lite fundersam, för ett av de absolut största flyktingmottaganden vi gjort är från kriget i det och av flyktingar från Bosnien. Ledande företrädare för har ju gett uttryck för att massmordet i inte skulle ha varit något riktigt folkmord och för att de som flytt kriget inte skulle ha varit några riktiga flyktingar. Även om jag också räknar till vårt närområde är det trots allt så att Mariupol, som bombas sönder av Putins krigföring, ligger längre bort än , som många flydde från under . Min enkla fråga till är: Varför ansåg ni inte att flyktingar från kriget i var riktiga flyktingar trots att de ju kom från vårt närområde? 17 (SD): Som säkert vet har jag stått i den här talarstolen – eller de här talarstolarna – , inte minst före, under och efter flyktingkrisen , i egenskap av ledamot av socialförsäkringsutskottet och som migrationspolitisk talesperson. Jag har diskuterat de här frågorna gång på gång, och det har även andra företrädare för gjort. Jag beklagar att inte förstår vår politik eller det vi har sagt. Det borde inte vara särskilt oklart. Om vi utgår från inte minst Dublinförordningen är det tydligt att har förbundit sig att följa de regler som stipulerar att man ska söka asyl i första säkra ankomstland. Det är någonting som fortfarande gäller. Är det sedan så att det är krig eller problem i vårt närområde har vi ett större ansvar att hjälpa de människorna. Det är inget konstigt med det. Rätten till asyl garanteras bland annat i artikel 18 i EU-stadgan om de grundläggande rättigheterna. Asyl är dessutom en rättighet som beviljas till personer som uppfyller kriterierna i om flyktingars rättsliga ställning. Det är som bekant det som brukar kallas för . Redan i första kapitlet tydliggör man vem som är en flykting. Termen flykting är därmed rättsligt begränsad till att omfatta en person som har ”flytt sitt land i välgrundad fruktan för förföljelse på grund av ras, religion, tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller politisk samhörighet, och som befinner sig utanför det land vari han är medborgare och som på grund av tidigare nämnd fruktan inte kan eller vill återvända till det landet”. De avslutande orden, ”inte kan eller vill återvända till det landet”, går inte att misstolka. Definitionen av vem som är och inte är flykting kan helt enkelt inte bli tydligare. Jag upprepar därför att skyddsgrunden för de här individerna antingen upphört eller varit felaktig från början. Dessa personer har per definition förlorat sin rättsliga rätt att kallas för flykting. 18 Statsrådet (S): Vi är överens om att den som har kommit hit och hävdat en skyddsgrund och sedan åker tillbaka till det land som han eller hon säger sig behöva skydd från bör mista sin flyktingstatus. Det sker också , som jag beskrev. har dessutom ytterligare intensifierat det arbetet. Det behöver vi inte vara oense om. Men jag blir lite osäker, . Svarade du verkligen på min fråga? Frågan var varför ni anser att de som flydde från kriget i inte var riktiga flyktingar men tycker att de som flyr från kriget i är flyktingar. Med den definition som läser upp skulle inte de från heller vara flyktingar, för och gränsar såvitt jag vet inte till varandra. Det skulle vara intressant att veta varför den ena gruppen, de som flyr undan Putins krig i , betecknas som riktiga flyktingar, medan de som flydde från kriget i inte betraktades som riktiga flyktingar. Man har från till och med gått så långt att man försöker förringa folkmordet i . Det vore spännande om kunde ta sig att utveckla sitt svar. Jag är rejält nyfiken. Det har varit en rätt stor diskussion om det här. Olika sverigedemokrater har sagt olika saker. Men jag hoppas att kan reda ut det. 19 (SD): Det råder inget tvivel om att det som skedde i var ett folkmord. Jag kan inte se varifrån statsrådet fått det han säger. Beträffande kriget i var det absolut fråga om flyktingar. Svaret på frågan var en person ska söka skydd är naturligtvis första säkra ankomstland. Därefter får man väl bistå efter möjlighet. Men återigen: är en mästare på att försöka dribbla bort sitt ansvar. Det ansvar han har i det här fallet är att svara på frågan. Att vissa personer som semestrar i sina hemländer blir av med uppehållstillstånd och skyddsgrund betyder inte att allt är bra. Det sker nämligen bara då och då. Varför kan man inte säkerställa att det per automatik är så att de som åker på semestrar i sina hemländer förlorar sin status som flykting enligt svensk definition samt sitt uppehållstillstånd? Det borde vara en självklarhet enligt de internationella avtal som har gått med på. Vi såg inte minst detta när evakueringen från pågick och det fanns en så kallad svensklista. Det var en och annan på den listan som var på semester i sitt hemland – i det fallet – men egentligen ansågs vara flykting i . 20 Statsrådet (S): Först ska jag svara på fråga. Det krävs ett aktivt myndighetsbeslut. Så är det med all myndighetsutövning, oavsett om det gäller att ge någon skyddsrätt eller att ta ifrån någon skyddsrätt. Detta måste också kunna prövas i domstol. Det tror jag egentligen att även , om de funderar igenom det, tycker är en riktig ordning. Sedan kan man naturligtvis önska att fler av dem som missbrukar detta skulle kunna upptäckas. Det är därför har inrättat en speciell avdelning för att komma till rätta med den här typen av fusk. Sedan är det väl tyvärr så att oavsett hur många insatser man gör kommer det alltid att finnas någon som man inte kommer att upptäcka. Sådan är tyvärr livets ordning. Men vi ska göra allt vi kan för att se till att man hittar detta. frågade mig varifrån jag fått det jag sa om folkmordet i . Jag har helt enkelt fått det från , som jag tror var finanspolitisk talesperson för . Han sa så här i samband med minnesdagen av folkmordet i : ”Urvattnas inte begreppet rätt mycket av att kalla en massaker av 8 000 personer (0,av befolkningen) för ett ’folkmord’?” Han menar att det inte ens skulle klassas som ett folkmord. Han var väl en av de ledande då. Jag skulle också kunna stå här i talarstolen och läsa upp ett antal citat som säkert känner igen från sverigedemokrater som hävdat att de som flydde från ex-Jugoslavien inte var flyktingar. Första asyllandsprincipen, säger . Men gränsar inte till . I så fall skulle , eller ta hand om alla flyktingar. Jag har ändå förstått det som att numera tycker att – för att citera en annan sverigedemokrat i – vi ska öppna våra hjärtan för dem som flyr från . Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellationerna 2021/22:365 och 366 om desinformationskampanjer mot svensk socialtjänst 21 Statsrådet (S): har frågat socialministern om hon kan redogöra för vilka initiativ som ministern och regeringen har vidtagit med anledning av desinformationskampanjerna mot svensk socialtjänst samt vilka initiativ som ministern och regeringen avser att vidta för att säkerställa att korrekt information om svensk socialtjänst når ut till allmänheten. har i en interpellation på samma tema frågat vad socialministern avser att göra för att hantera situationen. Båda interpellationerna har överlämnats till mig. Vi har sett exempel på en omfattande ryktesspridning i olika sociala medier – både i och utomlands – där påstås kidnappa, fängsla och sexuellt exploatera muslimska barn. En sådan här desinformationskampanj kan innebära att människor inte vågar vända sig till svenska myndigheter och att barn riskerar att inte få det skydd och stöd som de behöver. I ett större perspektiv innebär det här också ett angrepp på den svenska rättsstaten, på våra myndigheter och ytterst mot vår demokrati eftersom det undergräver människors förtroende för våra gemensamma institutioner. Det är en farlig utveckling. Ansvariga myndigheter har arbetat intensivt med att bemöta desinformationen med fokus på tillgänglig och rätt information och fakta. Det inbegriper kommunikation på olika språk om LVU och hur lagstiftningen fungerar. har också kontakt med Kommuner och Regioner, SKR, och andra berörda aktörer för att säkerställa att har de fakta och underlag som krävs för att kunna bemöta ryktesspridning och svara på eventuella frågor. Samtliga svenska ambassader har fått information och förslag till kommunikation för att, om det bedöms lämpligt i den specifika landkontexten, bemöta desinformationen. UD har även informerat härvarande ambassader om den pågående kampanjen. Även har kommunicerat i sina kanaler. Regeringen tog emot betänkandet En skärpt syn på brott mot journalister och utövare av vissa samhällsnyttiga funktioner, där utredningen bland annat föreslår att det ska införas nya brott för den som angriper vissa utövare av samhällsnyttiga funktioner. Genom de föreslagna bestämmelserna kommer personal, till exempel inom , att få motsvarande förstärkta straffrättsliga skydd som till exempel poliser. Utredningens förslag har skickats på remiss. Regeringen har länge påpekat problemen med förekomst och spridning av illegalt material på sociala plattformar. Våldsbejakande extremism, terrorism, hot och desinformation förekommer på dessa plattformar och når ut till miljontals människor . Regeringen har därför varit drivande i EU för att skärpa lagstiftningen för att hålla de sociala plattformarna fria från hat, hot och annat olagligt innehåll. Regeringen följer givetvis denna utveckling noga. 22 (M): Jag tackar statsrådet för svaret på min interpellation. Jag ställde just de frågor som nämndes: Kan ministern redogöra för vilka initiativ som ministern och regeringen har vidtagit med anledning av ovanstående uppgifter? Vilka initiativ avser ministern och regeringen att vidta för att säkerställa att korrekt information om svensk socialtjänst når ut till allmänheten? Jag har delvis fått svar, men tyvärr är problemen kvar och har inte minskat utan tvärtom ökat. Detta är oroande, och jag vet att mer måste göras. Precis som statsrådet säger är dessa desinformationskampanjer inget nytt. De har pågått länge, och det här har varit känt inom . De har dock fått större uppmärksamhet sedan de startade på Twitter och framför allt spridits på många plattformar för arabisktalande. Det har också hållits demonstrationer på många orter. Extremister fortsätter att sprida detta budskap i alla möjliga kanaler, och det sprids oerhört snabbt till väldigt många människor. Jag är glad över att statsrådet tar problemet på allvar, för det är väldigt allvarligt och grasserar. Det riskerar att undergräva tilltron till samhället på många områden, inte bara inom , även om den just nu är värst drabbad. Det här försvårar arbetet för våra socialsekreterare, som redan nu är ganska utsatta. Förstås riskerar även barn och vuxna att inte få den hjälp de behöver och har rätt till. Jag tror att många barn kan fara illa eftersom man är rädd för och civilsamhället. Det kan som sagt drabba flera områden i samhället såsom polis och sjukvård, till exempel när det gäller vaccinationer. Statsrådet säger att många berörda myndigheter arbetar med dessa frågor. Och vad görs och planeras förutom det som har nämnts tidigare? Uppenbarligen räcker inte det som sker. Hur följer man upp det man gör? Dessa desinformationskampanjer har lett till en ökad hotbild inom , så både polis och säkerhetstjänst är inkopplad. Jag vet att det finns flera fall där personalen behöver polisskydd. Så kan vi absolut inte ha det; det är oerhört allvarligt. Det är mycket bra att betänkandet En skärpt syn på brott mot journalister och utövare av vissa samhällsnyttiga funktioner kommit, men det här måste påskyndas. Remissrunda pågår, men vi kan inte vänta på svaren. Någonting måste göras . Det är bra att socialsekreterare kan få stärkt straffrättsligt skydd, men något måste som sagt göras akut. Annars kommer vi inte att ha kvar några socialsekreterare, och oron kommer att spridas mer och tilltron till samhället minska ytterligare. Hur arbetar ministern i detta akuta läge? Mycket görs, men det behöver göras mer. 23 (SD): Den kampanj som pågår mot svensk socialtjänst på nätet och i vissa utländska tv-kanaler är ett allvarligt och reellt hot mot den svenska rättsordningen. Men det är varken ett nytt fenomen eller i närheten av hela den problembild som den organiserade och politiskt motiverade islamismen i utgör. Snarare handlar detta om toppen av ett , ett som denna regering med berått mod tillåtit växa, både på bredden och på djupet. Och med risk för att låta lite tjatig vill jag än en gång påminna kammaren om att ett av de partier som finns representerade i denna debatt såg detta komma, och det är inte parti. Socialdemokratin tvingas nu skörda det de en gång sått. Den svenska integrationspolitiken bygger på den så kallade valfrihetsprincipen, vilket innebär att det är helt valfritt för den som flyttar till i vilken utsträckning den vill anpassa sig till de normer och värderingar som gäller här. I lagförarbetena kommer detta till uttryck så här: ”Integration är inte endast en fråga om och för invandrare. I ett samhälle med etnisk och kulturell mångfald bör människor komplettera varandra och ömsesidigt bidra med sin kompetens och livserfarenhet.” Vidare: "Samhället bör (…) underlätta för individen att integrera gamla och nya livsmönster och livsstilar på det sätt hon själv önskar.” Och slutligen: ”Majoritetssamhällets institutioner utvecklas med utgångspunkt i mångfalden i samhället.” Syftet med det socialdemokratiska samhällsbygget är alltså att alla möjliga värderingar ska vara välkomna utan begränsande princip. Den här politiska inriktningen börjar nu nå sitt logiska slut: att personer som bär på värderingar som står i diametral motsats till de europeiska idealen – jämlikhet mellan könen, barns autonomi och rätten och friheten att välja religion, eller kanske ingen religion alls – kräver att svensk lag i den utsträckning den krockar med deras värderingar inte ska tillämpas på dem. De kräver ett parallellt rättssystem för en stor del av befolkningen, och de kräver i praktiken upplösning som rättsstat. De handlar om tiotusentals, kanske hundratusentals personer. försöker förminska detta till enbart en fråga om desinformation, men så enkelt är det inte. Det är nämligen Socialdemokraternas version av integration som gör desinformationskampanjen både möjlig och i vissa fall ganska enkel. Min fråga till statsrådet är därför: Tror statsrådet att detta problem skulle ha varit i alla fall något mindre om hade efterfrågat en rimlig kulturell anpassning av personer som vill flytta hit och, framför allt, om vi hade börjat kräva att de som ansöker om permanent uppehållstillstånd eller medborgarskap ska kunna tillgodogöra sig information på det svenska språket? Det är något vi i alla fall tycker är ganska grundläggande. Just språkfrågan är väldigt intressant, för i de fall man ser detta som en ren fråga om desinformation är det givetvis så att om man redan från början kräver att personer ska förstå svenska torde detta problem bli lite mindre. Men så långt såg aldrig socialdemokratin, och vi har fortfarande inga skarpa förslag på detta område. Jag tackar för ordet och väntar med spänning på svar. 24 Statsrådet (S): Låt mig börja med att svara på fråga. De myndigheter som främst är involverade är , Myndigheten för psykologiskt försvar, våra utlandsmyndigheter i respektive land, och även säkerhetspolis och polis när det handlar om brottslig verksamhet. Det ger också svar på frågan vad man gör med de socialsekreterare som oavsett skäl blir utsatta för hot eller hot om våld i sin yrkesutövning. ställer en tudelad fråga. På första delen svarar jag nej, och på den andra svarar jag ja. Jag tror dock att det är ett stort missförstånd om man tror att desinformationskampanjer bara kan dra nytta av att människor inte talar språket. Vi ser enorma ryska desinformationskampanjer mot den ryska befolkningen, och att vara välutbildad i ryska är alltså inget vaccin mot felaktig information. Tyvärr är det fullt möjligt att föra desinformationskampanjer även på samma språk. Som ett svar på fråga ska jag ställa en motfråga. Regeringen och en majoritet i har drivit på för att skärpa arbetet inom EU mot desinformation så att de stora plattformsföretagen ska ta fram åtgärdsplaner mot desinformation, att hat och hot ska tas bort från nätet och att plattformsföretagen ska bli skyldiga att ta bort denna typ av desinformationsmaterial. har som enda parti i riksdag motsatt sig detta. I stället har de velat gå i den andra riktningen och lätta upp regelverket så att det ska bli enklare att sprida hat, hot och desinformation på nätet. Mot bakgrund av intresse för just denna desinformationskampanj vill jag fråga om ni har ändrat er och om ni nu tycker att det är rimligt att vi vidtar tuffare åtgärder mot hat, hot och desinformation, eller om ni är det enda partiet i riksdag som vill göra det enklare att hata, hota och sprida desinformationskampanjer på nätet. 25 (M): Jag tackar statsrådet för ytterligare svar. Men jag är inte riktigt nöjd ändå eftersom det tyvärr inte fungerar som vi har det . Vi måste alltså göra mer. Självklart ska vi påverka på ett sådant sätt att hot, hat och desinformation inte ska spridas på nätet. Men då måste vi också bli bättre på att upptäcka detta, bli bättre på att stoppa det och bli bättre på att berätta hur det egentligen är. Det är tyvärr där som vi har missat. Det kommer inte fram hur det egentligen fungerar i det svenska systemet. Självklart vill vi inte att det ska komma någon desinformation när det gäller det preventiva arbetet. Men då måste vi också berätta att de lagar som finns i gäller för alla oavsett vilket land man kommer från. Svensk lag gäller alltså alla. Vi måste vara jättetydliga med det. Vi måste också berätta hur hela beslutsprocessen går till när det fattas till exempel ett beslut om att omhänderta ett barn – att det är väldigt många som är inkopplade men också att ett beslut kan överklagas. Det är också viktigt att berätta att det kan bli fel från , men förhoppningsvis blir det inte det. Men då finns det också möjlighet att överklaga. Men alla vet kanske inte att den möjligheten finns. Detta måste berättas på ett lättfattligt sätt och givetvis på olika språk. Detta är någonting som man givetvis jobbar med tillsammans med SKR. Det är jättebra att regionerna är med. Men vi måste ha med stat, kommuner och regioner och måste utveckla arbetet mycket mer. Jag tycker att länsstyrelserna ska kopplas in mer. Även Myndigheten för samhällsskydd och beredskap behöver kopplas in. Detta är ett stort ärende, och det växer om vi inte stoppar det. Vi har många inkopplade, men det räcker inte. Fler ska kopplas in. Och vi måste vara väldigt tydliga med att svensk lag gäller och att man kan överklaga enligt svensk lag. Det är ett skydd som är väldigt viktigt att känna till. Vad kan vi mer göra? Vi kan förstås se till att vi inte finansierar dem som driver en extrem verksamhet som är odemokratisk i . De ska inte ha ett bidrag från . Det ska inte finnas sådana odemokratiska samfund som med flit sprider desinformation. Det är tyvärr med vilje som denna desinformation sprids. Det måste vi också jobba mer med för att stoppa. Det finns alltså mycket som statsrådet ska se till att vi ändå jobbar vidare med. 26 (SD):