prot · H90972 · 2022-02-24 00:00:00 — Ledamoten nämnde att det finns problem särskilt i de utsatta områdena, och vi är överens så långt. Men sedan kommer förslaget att vi ska ha en obligatorisk förskola för samtliga barn . Jag undrar: På vilket sätt kommer en obligatorisk förskola för femåringar i att hjälpa upp att den socialdemokratiska regeringen har misslyckats med sin integrationspolitik i förorter? Jag får inte riktigt ihop det. Hade det i så fall inte varit rimligare att ha en obligatorisk förskola där det behövs i stället för i hela landet? 80 (L) replik: Vi har inte föreslagit obligatorisk förskola utan obligatorisk allmän förskola . Det är de som är avgiftsfria. Annars hade man ju tvingat alla att betala avgifter också. Sanningen är den att vi inte bara har en segregationsproblematik i förorter. Det skulle jag vilja säga till att börja med. Det finns segregationsproblematik i snart sagt varje stad i . Vår uppfattning är att förskolan fyller en viktig funktion. Vi vet att det finns barn som inte går i förskolan av olika skäl, som jag nämnde i mitt anförande. Det kan handla om att föräldrarna inte känner till eller känner oro inför svensk barnomsorg därför att man inte riktigt vet vad det handlar om och man aldrig har sett något liknande i sitt hemland. Det kan finnas andra orsaker, som att föräldrarna själva inte är integrerade. Det kan också finnas personer som av exempelvis reaktionära, patriarkala eller religiösa skäl väljer att hålla sina barn undan den svenska samhällsgemenskapen. Vi tycker därför att det är viktigt med en obligatorisk allmän förskola. Det är alltså , , som vi talar om, vilket är en rättighet . Detta innebär att kommunerna ändå måste ha en viss beredskap utifall att alla väljer det. Jag vill också säga att det finns ytterligare ett argument för att detta är viktigt. Det är att året efter börjar förskoleklassen, och sedan börjar man i skolan. Då är det ganska bra att man får i alla fall , om man inte har gått i förskolan. Det gör att barnen tar ett steg och förbereds lite mer för det som kommer sedan, med hela den svenska skolplikten då man ska manglas fullständigt i 15–i det svenska skolsystemet. 81 (SD) replik: Jag delar den uppfattning som ledamoten framför, att förskolan har en viktig funktion. Men en av de mest fantastiska bitarna med svensk förskola måste ändå vara att den är just frivillig, som jag ser det. Jag håller som sagt med om själva problembeskrivningen, men jag förstår inte hur man kan landa i den lösningen. har förslaget att vi ska ha en obligatorisk förskola – den allmänna delen – i de områden som av klassas som utsatta områden, för det är där den behövs. Det är där majoriteten av de barn som har detta behov finns. Jag har väldigt svårt att se varför vi skulle ha en obligatorisk allmän förskola där det inte behövs. menar dessutom att ålder är alldeles . Vi driver att det i dessa utsatta områden ska vara obligatorisk förskola . Men vi lägger fokus där det behövs, inte i hela landet. Återigen: Jag har svårt att se varför barn som kanske vill gå i mindre, pedagogisk omsorg eller som kanske över huvud taget inte passar i större grupper utan vill vara hemma hos sina föräldrar inte ska få göra detta bara för att regeringen har misslyckats i de utsatta områdena. Jag får inte riktigt ihop den ekvationen. 82 (L) replik: förstår jag inte riktigt. uppfattning är alltså att man ska ha obligatorisk förskola för personer i utsatta områden men inget obligatorium för några andra över huvud taget. Det blir väldigt stora skillnader, som jag ser det. Man ska snarare titta på den reservation om språkförskolan som Liberalerna står bakom gemensamt med och, om jag inte minns fel, . Det handlar om att de barn som har ett stort behov av att lära sig mer svenska ska ha rätt att så att säga möta detta i språkförskolan, inom ramen för den allmänna förskolan. I övrigt kan vi ha lite olika uppfattningar i dessa frågor. Jag menar ändå att man kan slussas in i att möta andra barn. Det har man kanske inte gjort tidigare därför att man inte över huvud taget har interagerat med andra barn i en förskolemiljö. Man kan göra det , , för att sedan börja i sexårsverksamheten året därpå. Jag tror att det i grund och botten skulle göra väldigt mycket gott för våra barn och ungdomar i . 83 (MP): Det blir oundvikligen så att vi, som vi fokuserar på vårt ämnesområde, också har tankarna på det som händer i , som det kommer nyheter om. Jag tänker så här: Just det som man söker och vill ha är en demokrati att leva och verka i. Vi har detta, och då är det en uppgift att visa solidaritet med den ukrainska befolkningen och att arbeta demokratiskt här där vi kan det, för att verkligen vara en praktisk del av demokratin. Att ha anföranden om förskolan och småbarn är såklart något som berör när man förstår vilka förutsättningar som barn i och i andra delar av världen har, vilka trots allt skiljer sig radikalt från det som vi pratar om . Förskolan och barnomsorgen är första steget i ett livslångt lärande. Här vaknar nyfikenhet och kunskap till liv, och sociala färdigheter utvecklas tillsammans med andra. Vi lägger grunden för ett aktivt liv och ett aktivt lärande. Många minns säkert, om man har gått i förskolan, någon viktig vuxen som fanns där. Jag ser att flera här nickar. Jag har också några ansikten som jag tänker på. Jag tänker även på pedagoger som mina barn har mött och som jag tror att de kommer att minnas hela livet. Dessa fina ögonblick har ofta handlat om när någon verkligen haft möjlighet att ta sig . För mig har det varit att jobba heltid, att ha stadens värsta uppförsbacke på cykel när jag ska hämta mina barn efter förskolan och att komma där med svetten rinnande och någon säger: ”Är det okej om du hämtar andan i , för vi har bara sista sidan kvar i boken?” Det är så man önskar att det ska kunna vara. För att man ska kunna utföra sitt uppdrag behövs förutsättningar. Det behövs kollegor, olika professioner utifrån olika behov, och det behövs tillräckligt små grupper så att de som jobbar i förskolan kan se barnen. Där har vi, som gått sedan kom in i regeringen, jobbat för att barngrupperna ska minska. Problemet är där lite att se att ett medelvärde minskar, som vi kan läsa i betänkandet, från 15 barn per grupp till 14,8. Det har varit högre än så. Men det är inte nödvändigtvis någonting som man känner i sin vardag som förskollärare på en förskola. Där finns rekommendationer för gruppstorlekar för barn. Just har vi haft forskningsförmiddag och pratat om hur forskning och politik hör ihop. De rekommendationer som grundar sig på forskning ska verkligen vara vägledande. Det handlar om hur de som har ansvar för förskolan, huvudmännen, ser till att de har en verksamhet där man kan uppfylla läroplanens intentioner. Det blir otroligt viktigt. Det viktiga är också vad man säger på förskolan om hur stor en grupp ska vara. Det handlar inte om att tolv kanske är en lämplig storlek. I ett visst sammanhang kanske det är nio som ska vara max för en viss åldersgrupp. Där gäller det att lyssna på beprövad erfarenhet, forskning och vad professionen upplever i situationen. Det startade i som en reaktion på det man ser som arbetsmiljöproblem inom skolan. Önskan är egentligen inte något konstigt. Önskan är att kunna utföra sitt uppdrag så som vi har bestämt i skollag och som det ser ut i läroplanerna. Det är en väldigt rimlig önskan. Förskolan har också en viktig roll för att kompensera barn för skillnader i deras uppväxtvillkor. Flera har varit inne på det. Vi vet att gå i förskolan har betydelse för framtida skolresultat. Nästan alla barn går i förskolan i . Men bland dem som inte gör det kommer en större andel från familjer bosatta i områden med större socioekonomiska utmaningar. Ofta är det också flera barn med annat modersmål än svenska i de områdena. arbetar det färre legitimerade förskollärare och utbildade barnskötare här. Därför vill vi inrätta ett likvärdighetsbidrag för förskolan liknande det som vi har drivit igenom för skolan. Det skulle fördelas till alla förskolor utifrån ett socioekonomiskt index. Det skulle kunna användas till att anställa fler pedagoger, öka löner, erbjuda kompetensutveckling – vilket är nödvändigt om man ska bedriva verksamhet på vetenskaplig grund – och se över de lokala behoven. Vi vill också att alla barn som inte redan går i förskolan aktivt ska erbjudas en förskoleplats och att kommunerna ska ta ansvar för att följa upp de barn som inte går i förskolan. Jag inledde med att säga att i förskolan läggs grunden för det livslånga lärandet. Vi ska ge förskolan bättre förutsättningar och bjuda in fler att vara en del av den. Med det yrkar jag bifall till reservation 12 under punkt 8 om deltagande i förskolan. 84 (S): Också jag vill å det kraftfullaste fördöma invasion av , för det mänskliga lidande som nu bär ansvar för, brott mot folkrätten och brott mot den europeiska säkerhetsordningen. Vi står i solidaritet med . fortsätter vi att här debattera förskolan. Det är nästan exakt vi i upptäckte de första fallen av coronasmittade. Jag vet att vi alla är mer än redo att lämna pandemin bakom oss. Men för att kunna fokusera framåt i bygget av ett starkare samhälle finns det ett antal lärdomar vi måste dra. En av dem är att otaliga liv har kunnat räddas tack vare vår välfärdsstat och våra välfärdshjältar, som har visat sig vara grunden för vår nationella trygghet. har det blivit smärtsamt tydligt vilka yrkesgrupper som är avgörande för att samhället ska fungera. Förskolepersonalen är definitivt sådana yrkeskategorier. De har sett till att våra barn känt sig trygga även i de mörkaste av tider. När vi andra skulle hålla avstånd var det i famnen hos förskolepersonalen som barnen fann sin trygghet . De såg till att samhället kunde stå pall, inte minst genom att vårdpersonal och andra inom samhällsviktiga yrken kunde fortsätta att gå till jobbet. Jag vet att jag talar för många av oss när jag säger att vi känner en stor tacksamhet. Men det räcker förstås inte. Vi måste fortsätta att stärka både våra förskolor och dem som ger våra barn omsorg, trygghet och lärande. Det är så vi lägger grunden till ett starkt och hållbart samhälle. Forskning visar att förskolan långsiktigt bidrar till barnens utbildningsnivå och minskar beroende av transfereringssystem. Barn som har gått i förskola av hög kvalitet blir bättre förberedda för skolan, har bättre språkkunskaper och visar större social kompetens jämfört med barn som inte har gått i förskola. Detta gäller särskilt barn som har tuffa uppväxtvillkor. Förskolan är en grund i vårt välfärdssamhälle, en möjliggörare för jämställdhet och jämlikhet. Jag är stolt över det internationellt rekordhöga anseende förskolan har bland föräldrar i . Men vi måste fortsätta att utveckla förskolan så att alla barn får ta del av en verksamhet som stimulerar till lärande och utveckling, och där behörig och kunnig personal har tid att se varje barn. För även om bland tre- till femåringarna går i förskola är barn till arbetslösa och nyanlända starkt överrepresenterade bland dem som i samma ålderskategori inte är inskrivna i förskolan. Det riskerar att cementera klassamhället och försvåra skolans kompensatoriska uppdrag. Därför är jag glad och stolt över att regeringen nu går fram med lagförslag under rubriken för fler barn, med syfte att öka deltagandet i förskolan. Bland annat föreslår regeringen att kommunerna ska vara skyldiga att genom uppsökande verksamhet ta kontakt med vårdnadshavare till barn som inte går i förskola och informera om förskolans syfte och barnens rätt till förskola. Det föreslås också bli obligatoriskt för kommuner att reservera en plats i förskola till barn som har bott i . Kommunen ska också eftersträva att erbjuda samma sak också till andra barn. I regeringsställning har Socialdemokraterna på förskoleområdet bland annat kunnat minska barngruppernas storlek och har återinfört nationella riktmärken. Vi har tillfört särskilda resurser till de förskolor som behöver det som mest. Vi har byggt ut förskollärarutbildningen med fler platser och utvidgat fortbildningsinsatser för lärare till att även omfatta förskolan. Vi har infört en ny läroplan för bland annat stärkt likvärdighet, jämställdhet och språkutveckling. Vi har infört ett språklyft i förskolan för att skapa bättre möjligheter för barn att utveckla sin svenska. går vi vidare med lagförslag om förskola för fler barn. i vår kommer vi också att debattera och gå vidare med förslag om likvärdighet i fritidshem och pedagogisk omsorg. ökar vi stödet till förskolan, där mest pengar går dit där resurserna behövs som mest. Det nya statsbidraget för kvalitetshöjande åtgärder i förskolan höjs med omkring 400 miljoner . Bidraget får användas för att möjliggöra mindre barngrupper, för att bibehålla eller rekrytera personal i förskolan och till kompetensutveckling för förskollärare och annan personal som arbetar i förskolan. Dessutom – och det är kanske viktigast – ökar vi de generella statsbidragen till kommuner och regioner med 22 ½ miljard . Vi vet att av kommunernas budget går till utbildning. Vi ska inte ha personal som sliter ut sig tyngda av strama budgetar. Barngrupperna måste fortsätta bli mindre, och attraktiviteten i att jobba i förskolan måste öka. Det är avgörande att vi åtgärdar personalbristen och ser till att det råder likvärdig kvalitet mellan förskolor i landet. Det senare handlar inte minst om att fortsätta satsa på förskolor i socioekonomiskt utsatta områden och se till att alla barn har tillgång till förskola, oavsett klassbakgrund. Avslutningsvis: Under vad som kanske är en av de mörkaste dagarna i modern europeisk historia, då invaderat och vi ser ett krig breda ut sig, vill jag tacka den förskolepersonal som i talande stund gör sitt bästa för att på ett anpassat och trygghetsingivande sätt svara och finnas där för de barn som har många frågor och funderingar. Med det yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. 85 (C): Det är svårt att fokusera på det som händer i kammaren den här dagen, som är en oerhört mörk dag i historia. Som jag påpekade i den förra debatten vill jag visa vår solidaritet med den ukrainska befolkningen. Vi behöver tydligt markera mot agerande mot och invasion av . Det är lite svårt att byta fokus till att i stället prata om förskolan, men det ska jag försöka göra nu med anledning av det betänkande vi nu debatterar. I betänkandet behandlas motioner om förskolefrågor från allmänna motionstiden. har ingen reservation; våra förslag har antingen behandlats genom ett förenklat förfarande därför att vi har lagt fram förslagen tidigare, eller också gäller det andra förslag på förskolans område som vi har lagt fram i vår budgetmotion och i andra betänkanden som vi kommer att behandla senare i vår. Den viktigaste delen i förskolan är personalen och deras möjlighet att utföra sitt arbete på ett bra sätt för att stimulera barnens utveckling och på det sättet stärka dem för livet framåt. På det området ser ett antal viktiga delar för att just stärka förskolepersonalen och möjliggöra för dem att vidareutbilda sig och få kompetensutveckling. Det professionsprogram som vi har diskuterat i utbildningsutskottet ser vi fram emot att få på plats. Vi vill också säkerställa att förskollärare får goda möjligheter att kompetensutvecklas och stärka sig inom olika områden. Vi vill också skapa förutsättningar för karriärvägar för förskollärare. ser även behov av ett barnskötarlyft för att stärka all den kompetens som finns i förskolan. har ungefär en tredjedel, , av dem som jobbar i förskolan ingen utbildning för att arbeta med barn. Där ser vi ett stort behov av mer kompetensutvecklingsinsatser för att de som antingen har sökt sig eller vill söka sig till förskolan ska kunna få en god utbildning för att bli barnskötare. På det sättet kan verksamheten bedrivas med högre kvalitet när det gäller att möta de barn som går i förskolan. Vi ser också ett behov som har lyfts av flera i debatten, nämligen att göra mer för dem som förskolan inte når. De allra flesta barn går i förskolan, vilket är bra för barnens stimulans. Men vi ser att barn i utsatta områden och barn som inte har svenska som modersmål är de som i störst utsträckning inte går i förskolan, och där behöver vi göra fler insatser. Det kommer en proposition , och då får vi åter diskutera de här frågorna utifrån det som regeringen kommer att lägga fram och utifrån den utredning som tillsattes . Vi ser från sida ett behov av stärkta informationsinsatser så att fler faktiskt söker sig till förskolan. Man kan arbeta med uppsökande verksamhet för att nå ut med kunskap om hur den svenska förskolan fungerar, framför allt till familjer med svårare förutsättningar och familjer där barnen inte går i förskola . Vi har också förslag kopplat till integrationsförskola, vilket finns på sina håll i landet. Där kombinerar man sfi-undervisning för föräldrar med öppen förskola för att på det sättet fånga upp barn som inte går i förskolan och kunna stärka språkutvecklingen för nyanlända personer som har sökt sig till . Vi tror att det vore välkommet att ta ytterligare steg kring det. Avslutningsvis vill jag lyfta ett förslag från den förenklade behandlingen. Det är ett förslag som har lagt fram och drivit sedan vi hade partistämma 2019, nämligen att vi vill se ett nationellt riktmärke där man tar sikte på antal barn per utbildad personal. Fokus ska vara på just det jag lyfte fram tidigare, det vill säga ett barnskötarlyft och att vi har gedigna kompetensutvecklingsinsatser för personalen. Detta vore ett bra mått som komplement till det som finns gällande barngruppers storlek, för det är inte bara storleken på grupperna som är det viktiga utan också att barnen möts av kompetent personal. Vi skulle få bättre möjlighet att på nationell nivå följa utvecklingen och se hur det ser ut. Även de föräldrar som ska välja förskola till sina barn skulle kunna få bättre information inför det valet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 2021/22:UbU17 86 (SD): Jag kan bara säga det som många andra har sagt , nämligen att det känns lite trivialt att stå i talarstolen och prata om ett motionsbetänkande när det är så mycket som har hänt. Många av oss – kanske inte alla i den här salen, men många – var med när muren föll 1989. Vi kommer ihåg vilken framtidstro det innebar för när den aggressiva östvärlden rasade samman. Det var en ganska lång process, trots allt, men just murens fall var slutpunkten på det hela. När man nu ser hur samma aggressiva makt återigen står och stampar med stövlarna och kör över ett demokratiskt land blir man helt klart påverkad. Jag tror att det är svårt för tv-tittarna att uppfatta den sinnesstämning som finns i den här lokalen och som har funnits i huset , men alla tankar här, från oss alla, går till och det ukrainska folket. Ändå ska man samla sig och försöka hålla något slags anförande. Jag ska säga att det faktiskt inte är så lätt, men jag ska göra det ändå. står bakom samtliga sina motionsyrkanden, men för tids yrkar jag bifall enbart till reservation 2. Vi står också bakom alla yrkanden som finns för förenklad behandling, men vi yrkar inte bifall till dem heller. De är just förenklade. tittade jag i nyhetsflödet, och då dök det upp en rapport från där det talades om vilken betydelse elevers betyg från har för gymnasiestudierna. Studien grundades på lite drygt 88 000 elever som hade avslutat årskurs 9 och påbörjat ett nationellt program den hösten. Man hade studerat elever med likvärdiga betyg från årskurs 9 för att se vad som hade störst betydelse för om eleven skulle ta gymnasieexamen eller inte, och fokus hade främst legat på elever i de lägre betygsstegen. När det gäller elevgruppen med de lägsta grundskolebetygen, i snitt mellan E och F, kunde man i rapporten konstatera att av eleverna på yrkesprogrammen får en examen . På de högskoleförberedande programmen tar av eleverna gymnasieexamen. I betygsgruppen mellan E och D tar av eleverna på yrkesprogrammen examen inom tillräckligt antal år, och av eleverna på ett högskoleförberedande program tar examen . Detta innebär att valet av program är väldigt viktigt för grupperna med lägst betygssnitt. Det blir därmed också viktigt att studie- och yrkesvägledningen är väldigt tydlig redan i för att eleverna ska få de allra bästa förutsättningarna på gymnasiet. Varför säger jag då detta? Just nu förbereds en proposition som syftar till att samtliga elever på yrkesprogrammen ska bli behöriga till högskolan. Det innebär ett ökat fokus på teoretiska ämnen. Från sida har vi riktat skarp kritik mot synen att alla ska in på högskolan. Vi befarar att det kommer att slå hårdast mot de elever som inte har toppbetyg utan har störst behov av hjälp. Dessa elever kanske är skoltrötta och kanske inte klarar av – eller är intresserade av – de teoretiska studierna. De har bättre förutsättningar att få ett jobb med en yrkesexamen. stärker våra argument. Den visar väldigt tydligt att ju sämre betyg man har från , desto svårare är det att klara av en gymnasieexamen i rätt tid. Om yrkesprogrammen nu teoretiseras kommer genomströmningen definitivt att ta betydligt än . Framför allt för elever med svagare betyg från kommer det att bli mycket svårare att ta en gymnasieexamen. Vi är mycket oroade över detta; det är inte den utveckling som behövs. Tyvärr är det så, vilket jag har sagt här i talarstolen, att den socialdemokratiska politiken har gått ut på att stöpa alla i samma form. Signalen har varit tydlig : Få högskolebehörighet! Läs på högskolan! Det är detta som är viktigt. Att yrkesprogrammens status har sjunkit på grund av de här politiska signalerna är det knappt någon socialdemokrat som reflekterar kring. Det är väl inte så konstigt att folk inte läser yrkesprogrammen om de får höra att det inte är viktigt – det som är viktigt är att de läser på högskola. Då får man också vad man efterfrågar. Det är synd. visar ju att det är just elever med svaga betyg från som kommer att drabbas hårdast av den här teoretiseringen. Det är samhället inte betjänt av. Vi behöver stärka yrkesprogrammen. Vi behöver dimensionera gymnasieplatser på teoretiska program i relation till yrkesprogrammen. Vi behöver också korta yrkesprogrammen. Vi sverigedemokrater tycker att valet att läsa in högskolebehörighet ska vara aktivt; ingen som inte vill läsa in högskolebehörighet ska tvingas till det. Ingen ska heller hindras från att göra det, för den delen. Det ska finnas en tydlig valfrihet. Därför har vi föreslagit en två-plus-ett-modell där det är valfritt att läsa ett tredje år om man vill läsa in högskolebehörigheten men där grunden är . Utöver en reform av yrkesprogrammen tror vi att lärlingsutbildningen måste göras om. Detta är en fråga som har legat på regeringens bord efter att senast ställde sig bakom ett tillkännagivande i ämnet. I vårt närområde finns goda exempel på bra lärlingsutbildningar, till exempel i och , med bra erfarenheter och bra resultat. Varför inte ta efter de modeller som fungerar i vårt närområde i stället för att lappa och laga någonting som redan finns? Titta på den danska modellen, lär av den och se till att komma med en utredning som vill införa en ny typ av lärlingsutbildning i . En annan viktig slutsats som dras i är att ju tidigare en elev får stöd i ett ämne i , desto bättre förutsättningar har den att lyckas på gymnasiet. Av de elever som läste upp ett icke godkänt betyg i matte, engelska, svenska eller svenska som andraspråk på lovskola efter årskurs 9 var det bara mellan som klarade en gymnasieexamen . Det visar att insatser måste göras tidigare. Tidiga insatser i , redan från första terminen i första klass och sedan kontinuerligt, är avgörande för om elever ska klara gymnasieskolan eller inte. Därför är nödlösningar som lovskola och liknande inte optimala. Vi hoppas att regeringen tittar mer på detta och kommer tillbaka med andra förslag, som stärker uppföljningen successivt. Om ska kunna få balans i utbildningssektorn måste vi göra några saker på gymnasieområdet.