prot · H909126 · 2022-06-08 00:00:00 — Och vi får samhällsnytta av investeringarna snabbare än vi annars fått. anser därför, fru talman, att måste ges i uppdrag att identifiera ett antal objekt – tio tjugo stycken – i nuvarande nationella plan som skulle kunna vara lämpliga att hantera just genom extern medfinansiering. Utöver att viktiga investeringar kommer på plats tidigare blir mer gjort och ofta, fru talman, med mycket högre effektivitet. står givetvis bakom sina reservationer i detta mycket omfattande betänkande, men jag väljer att särskilt lyfta reservationerna 6 och 64. Liksom för är detta kanske den sista debatt jag deltar i här i kammaren; det kan komma någon liten debatt till. Jag vill därför passa på att tacka för hårda diskussioner där vi inte alltid tycker likadant i sak men med stor respekt för varandra tar oss an en viktig del av riksdagsarbetet och samhällsarbetet. Jag vill också passa på att tacka . Det är nog den mest förträffliga och mest väl fungerande samhällsstruktur jag någonsin har arbetat i som förtroendevald, och jag har varit på många ställen, fru talman. Tack så mycket! 192 (KD): Vi kristdemokrater står bakom alla våra reservationer, men för tids yrkar vi bifall enbart till reservation nummer 4. talar vi om infrastrukturfrågor. Infrastruktur är ett viktigt ämne som berör alla som bor i . För oss kristdemokrater är det viktigt att alla får möjlighet att bo och verka i hela landet. Därför måste vi rusta upp våra vägar och se till att infrastrukturen fungerar i hela landet. Men det räcker inte med att vi rustar upp de kommunala, regionala och statliga vägarna. Vi måste även ta fram en strategi för att säkerställa att alla enskilda vägar får ett bättre stöd. Tyvärr ser vi inte att regeringen tar tag i detta. Regeringen prioriterar tvärtom höghastighetståg, vilket gör att det inte finns tillräckligt med resurser för att säkerställa standarden på våra vägar. Detta kommer att få till resultat att vi, när planperioden är slut , har sämre vägar än . Detta duger inte. Vi måste få till en förändring av resursfördelningen så att vägnätet återställs och byggs ut. Under kommande planperiod 2022–2033 avsätter regeringen, inklusive alla skatter och avgifter, 900 miljarder för infrastruktur. Det är mycket pengar, men avsättningen för att upprätthålla vägar är bara 197 miljarder. Det är alldeles för lite. Vi behöver öka satsningen på vägunderhåll om vi ska klara av att uppfylla de krav som finns på våra vägar. Bristen på vägunderhåll hämmar den ekonomiska utvecklingen i stora delar av vårt land. Jag har gjort studiebesök i bland annat min egen hembygd . Där kommer exempelvis satsningar på BK4-vägar att innebära att vissa sträckor blir bättre. Men andra delar, de mindre, enskilda vägarna där i vårt fall skogen ska föras fram till industrin, får inte ökat stöd, vilket gör att trafiksystemet som helhet hamnar i obalans. En viktig investering i BK4 riskerar att inte kunna utnyttjas då det inte finns en genomgående systematik där alla väghållare inkluderas. Utöver våra satsningar på landsbygden har vi stått bakom alla större investeringar i exempelvis , och . Vi anser också att dessa projekt måste färdigställas. I är det även viktigt att vi förbättrar kommunikationerna till , skapar bättre infrastruktur till Norviks hamn och bygger färdigt ringleden. Det är också viktigt att vi satsar på cykel, framför allt i tätort men också mellan kommuner, så att man kan använda cykel där man känner att det är lämpligt och får det att fungera. av personresorna sker med bil och med buss. Ändå är det av investeringarna som är väginvesteringar. av alla framtidsinvesteringar sker i stället inom järnvägssystemet. Det är givetvis bra för de 10–som använder sig av järnvägen för att ta sig till och från jobbet, men det är inte en rimlig fördelning om man ser till hur hela transportsektorn fungerar. Vi behöver en ny och mer bilvänlig politik om hela landet ska kunna utvecklas. är i praktiken en ö som ligger perifert i relation till våra stora marknader. är också ett långt och vidsträckt land. För att industrin ska klara av att konkurrera på ett bra sätt med övriga världen måste vi beakta dessa fakta. Tyvärr har infrastrukturplanering präglats av ett akut lappande och lagande utan en tydlig strategi. På samma sätt som vi behöver en ny bilvänlig politik behöver vi en ny järnvägspolitik. I stället för att satsa pengar på extremt dyra höghastighetståg med liten ekonomi- och miljönytta anser vi att godstransporter ska prioriteras för att säkerställa företagens konkurrenskraft och säkra jobb och tillväxt i hela . Vi anser att transporterna ska ses utifrån ett dörr-till-dörr-perspektiv, där man tar hänsyn till hela transportkedjan. Det förutsätter att olika trafikslag samverkar och att järnvägens attraktivitet förbättras. För att underlätta en överflyttning av godstrafiken behövs kapacitetsförstärkningar och infrastruktur för omlastning mellan olika transportslag. Vi måste också rusta upp de mindre spåren på landsbygden så att järnvägen betjänar alla större orter på ett effektivt sätt. Alla partier är överens om att vi bör eftersträva att en större mängd gods flyttas över till järnväg och sjöfart. Ska detta lyckas måste vi se till att det finns fungerande järnvägar och vägar fram till våra hamnar. Vi måste också bygga upp ett antal inlandshamnar och kombiterminaler så att det blir smidigare att lasta om mellan väg och järnväg. har det skett stora investeringar runt våra större städer, vilket är bra. Ska järnvägen ta ett större ansvar för våra transporter måste systemet hänga ihop. har det skett investeringar på vissa sträckor, men då dessa investeringar inte hänger ihop med nästa strecka kan vi inte utnyttja investeringens fulla kapacitet. Vi har sagt nej till höghastighetståg. I stället vill vi använda de resurser som frigörs till att förstärka underhållet av vägar och järnvägar och att bygga upp ett modernt järnvägsgodsstråk. Det är bland annat därför vi vill fortsätta att investera i järnväg i norra , exempelvis Ostkustbanan och Norrbotniabanan. Vi vill också påskynda strategiska satsningar som löser kapacitetsbrister, till exempel fyrspår mellan och . Krig, flyktingar och de senaste årens covid har utmanat solidariteten inom EU och . Där det tidigare var självklart med öppna gränser i syfte att underlätta fri rörlighet för personer, varor och gods har EU och präglats av nya regleringar och stängda gränser. Det kan vara förståeligt utifrån den givna situationen, men i längden är det aldrig bra med denna typ av begränsningar. Den fria rörligheten inom EU och har tjänat oss väl. Utifrån dessa friheter har vi, som ett litet exportberoende land, byggt upp vår välfärd. Det är därför viktigt att vi återgår till en situation där vi drar nytta av den europeiska marknaden. Men för att människor ska kunna dra nytta av den fria rörligheten inom EU och är det centralt att transporter och kommunikationer fungerar. En välfungerande europeisk och nordisk infrastruktur har stor betydelse för vår tillväxt, inte minst i gränsregionerna. Vi vill därför framhålla att de vägar, flyglinjer och järnvägar som delar med sina grannländer i möjligaste mån bör upprustas och byggas ut i samverkan med de berörda grannländerna. När vi planerar för en ny och bättre förbindelse mellan och eller för ytterligare en förbindelse mellan och är samordningen mellan de nordiska länderna helt avgörande. Vi anser att det behövs former för ett tätare samarbete mellan nationella infrastrukturmyndigheter liksom mellan kommuner och regioner över nationsgränserna. har uttalat att man önskar att det inrättas ett nordiskt ministerråd för trafik‑, transport- och infrastrukturfrågor. Vi anser att regeringen bör verka för att det ska skapas ett nordiskt ministerråd för infrastruktur. För ett tiotal år sedan genomfördes en hamnutredning i syfte att utveckla och effektivisera svensk sjöfart. Det är mycket som har hänt sedan den utredningen genomfördes. Att vi är på väg att gå med i Nato gör att man behöver se över vilka hamnar som kommer att ha störst strategisk betydelse. Vi måste också förbättra våra möjligheter till transporter över . Regeringen bör ta ett initiativ till att se över antalet hamnar, så att vi kan få ett nytt underlag som kan ligga till grund för vad ska investera i för att skapa ett modernt och effektivt sjöfartssystem. Ska vi ha fungerande vägar och järnvägar behöver man asfalt och slipers. På samma sätt behöver sjöfarten nya isbrytare om den ska fungera . Det är därför förvånande att regeringen inte på något sätt redovisar när eller hur man ämnar lösa ut frågan avseende framför allt finansieringen av våra nya isbrytare. Vi behöver utveckla bra omlastningsplatser för gods mellan sjöfart, järnväg och lastbil, och vi behöver ha samma tänk avseende persontrafiken. bör placeras så att stationer kan användas både av tågresenärer och av dem som använder sig av annan kollektivtrafik. Resecentrum med ett bra utbud av kollektiva transporter underlättar för resenärer och gör det lättare för människor att i sin vardag välja den transport som är bäst för miljön. På samma sätt bör vi alltid inkludera järnväg och kollektivtrafik när vi utvecklar våra större flygplatser. En resa innehåller sällan ett ensamt transportslag, men genom att vi är bra på att bygga transportkluster kan vi underlätta för människor att välja det bästa transportslaget vid det enskilda tillfället. 193 (L): Jag tänkte också börja mitt anförande med att tacka både och för väldigt intressanta diskussioner. Jag kommer aldrig att glömma min när jag i början av mandatperioden som ny ledamot stödde hans utskottsinitiativ och till och med förbättrade det. Det handlade om att man inte skulle få manipulera kilometerräknaren. Den förvånade minen kommer jag att böra med mig framöver. Jag vill också tacka för mycket bra diskussioner och ett väldigt gott samarbete . Jag kommer att sakna dig i debatten. kommer jag till dagens debatt. ska vi debattera landets infrastruktur, och jag vill yrka bifall till reservation 15, Godstransporter och näringslivets behov. är vi inne i den kanske viktigaste perioden för landets infrastruktur. Innehållet i den nationella infrastrukturplanen ska beslutas. Det är det enskilt viktigaste beslutet för landets infrastruktur, då det avgör vilken infrastruktur som ska satsa , alltså till 2033. fattade beslut om hur ramen på 900 miljarder ska fördelas mellan underhåll och nyinvesteringar i järnväg och vägar. Innehållet beslutas däremot enbart av regeringen. Infrastrukturen behöver underhållas och utvecklas. Transporter är viktiga för att människor ska kunna ta sig till jobbet och kunna resa som företag också är beroende av pålitliga godstransporter. konkurrenskraft och möjligheten att driva företag i hela landet kräver fungerande transporter. Vi måste därför underhålla vår nuvarande infrastruktur. Det är den åtgärd som påverkar människors dagliga transporter mest. Det handlar till exempel om att se till att järnvägen håller, så att tågen kan komma fram . Underhåll ger också den bästa samhällsnyttan för de satsade pengarna. måste vi investera i ny kapacitet där det behövs och bygga bort flaskhalsar. Samhällsnyttan ska stå i fokus. Det finns många akuta infrastrukturbehov, och pengarna ska räcka till mycket. Därför är den bristande kostnadskontrollen inom mycket bekymmersam. har i nio rapporter lyft upp problematiken, men regeringen tar inte tag i problemen på allvar. bristande kostnadskontroll tränger undan en rad samhällsnyttiga infrastrukturprojekt. Läget är akut. kritiserar regeringen bland annat för att inte omvärdera projekt. Regeringen omvärderar inte ens när till exempel projekt som nya stambanor på en enda delsträcka har fördyrats eller 30 miljarder . gick regeringen ut med att man kommer att satsa 7,5 miljarder extra, utöver förslag, på fyra spår mellan och . Behovet finns, men man kan inte värdera den satsningen förrän regeringen berättar vilket annat projekt som får stryka på foten. Här är ett förslag från Liberalerna: Ta höghastighetsbanan! Bara de 30 miljarderna i kostnadsökning kan betala för många kapacitetsbrister på den svenska järnvägen, inte minst den största kapacitetsbristen i hela järnvägsnätet: sträckan –. Hamn, , SJ och MTRX pekar alla på denna sträcka som ett av de absolut högst prioriterade projekten i . Ändå har valt att inte ha med den i sitt underlag. Sträckan har stor påverkan på hela , både på den viktiga sträckan mellan två största städer och på godsstråken, till exempel ned och ut genom Hamn. För mig är det obegripligt att denna sträcka, som har största kapacitetsbrist, inte finns med i underlaget till nationell plan. Kan ett av skälen vara att med fyra spår mellan och skulle kalkylen för nya stambanor bli om möjligt ännu sämre, trots att banan bara ger tillbaka hälften på varje satsad krona? Med 20 miljarder skulle två ytterligare spår mellan och minst fördubbla kapaciteten på sträckan. Vi behöver en ny regering efter valet för att vi åter ska börja prioritera projekt efter samhällsnytta. Liberalerna har drivit en lång rad frågor för att vi ska få bättre infrastruktur i . Vi har drivit ökat samarbete över gränserna, inte minst i . Vi liberaler vill se ett gemensamt transportråd i och ett kraftigt ökat nordiskt samarbete för att snabbare få till stånd gränsöverskridande vägar och järnvägar. Vi har också drivit att vi behöver fungerande knutpunkter för smidiga byten vid persontransporter men också för lastning och lossning av gods. Ett exempel är omlastning mellan tåg och lastbil till sjöfart i våra hamnar, och ett annat exempel är kollektivtrafik till alla större flygplatser. Liberalerna ser att alla transportslag behövs och att det är genom att effektivt utnyttja varje transportslags fördelar som vi bygger en stark infrastruktur i . Vi behöver förändrade metoder för att göra samhällsekonomiska kalkyler så att vi politiker prioriterar utifrån rättvisande underlag från början. Tillsammans med bättre kostnadskontroll skulle det ge betydligt fler färdiga projekt med hög samhällsnytta. Underhållet av vägnätet måste prioriteras upp då det främst drabbar vägnätet på landsbygden när behöver prioritera hårt. Detta slår hårt mot både persontransporter och transporter med tyngre och längre lastbilar, som ger effektiva godstransporter och därmed är bättre för klimatet. Detta var några av de saker som jag har drivit , men den viktigaste, fru talman, är vår tids största fråga: klimatet. Transportsektorn står för en tredjedel av de svenska koldioxidutsläppen, och den största delen kommer från vägtrafik. Den svenska fordonsflottan måste elektrifieras möjligt. Politikens viktigaste uppgift är att se till att laddinfrastrukturen inte blir en stoppkloss i omställningen och att vi satsar på inhemska fossilfria bränslen för att minska klimatpåverkan under övergången från dagens fordon. Vi behöver laddstolpar för personbilar där man bor och arbetar samt längs våra vägar. Vi liberaler satsar mest av alla partier på laddinfrastruktur i vår budget 2022. Liberalerna var initiativtagaren till . Vi ville skynda på elektrifieringen av tunga transporter. Omställningen sker nu med hög fart genom infrastruktursatsningar för både laddinfrastruktur och elvägar. Flyget och sjöfarten behöver också ställa om från fossilt bränsle. Det är positivt att sjöfarten nu föreslås bli en del av EU:s handelssystem för utsläppsrätter. Liberalerna har drivit frågan om elflygets möjligheter . Vi vill att regeringens flygplatsstrategi inkluderar elflygets möjligheter att effektivt binda samman genom direktflyg mellan regionala flygplatser. Fossilfria drivmedel behövs för att minska flygets och sjöfartens klimatpåverkan på både kort och lång sikt. Om vi ska klara våra klimatmål och effektivisera våra transporter krävs forskning, innovation och teknikutveckling, inte minst inom vägtransporter. Vi behöver utveckla självkörande bilar som är uppkopplade och betjänar en delningsekonomi i samhället. Vi behöver en lagstiftning som möjliggör att vi kan utnyttja den snabba teknikutvecklingen så länge den uppfyller säkerhetskrav och kraven på personlig integritet. Avslutningsvis, fru talman, anser vi liberaler att infrastrukturprojekt ska prioriteras utifrån samhällsnytta. Vi kräver ökad kostnadskontroll, och vi behöver öka takten i klimatomställningen. Därför behövs en ny liberal borgerlig regering . 194 (MP): De beslut vi fattar nu kommer att påverka vår och våra barns framtid. Om vi ska lyckas minska klimatförändringarna och mildra de effekter dessa ger och nå våra klimatmål måste vi bygga en infrastruktur som skapar förutsättningar för klimatsmart och hållbart resande. Den infrastruktur vi planerar och bygger skapar förutsättningar för flera generationer. Då kan vi inte bygga ut motorvägar som Tvärförbindelse eller infrastruktur som ökar mängden vägtrafik och därmed låser fast oss i utökade utsläpp . Vi måste i stället satsa på energieffektiva transportslag. vill därför satsa stort på järnvägen, som är vårt mest energieffektiva och klimatsmarta transportslag på land. Vi vill bygga ut och rusta upp järnvägen i , och vi vill färdigställa de nya stambanor för höghastighetståg som påbörjats. låter alltjämt prognoser styra vilka förslag till satsningar som de lägger fram i sitt förslag till nationell plan, som regeringen sedan fattar beslut om. Det är prognoser som historiskt har visat sig överskatta biltrafikens tillväxt som den underskattat resandeutvecklingen på järnväg. Regeringen behöver vara tydlig mot om att det är målen som ska styra vilka förslag som läggs fram. Vi från vill att klimat- och miljömålen ska vara styrande för vilken infrastruktur vi bygger i . Vi befinner oss i ett nödläge för klimatet, och därför måste den infrastruktur vi bygger stödja ett uppnående av klimatmålen. Infrastrukturen behöver byggas ut också med väldigt stor hänsyn till övriga miljömål, så att den anpassas efter natur och ekosystem. När i sina förslag prioriterar vilken ny transportinfrastruktur som ska byggas väger också de samhällsekonomiska argumenten och lönsamheten tungt. Än tyngre väger dessa argument i den politiska debatten, där de ofta används som om de vore en naturlag. Men den samhällsekonomiska lönsamheten baseras på beräkningar och antaganden som är långt ifrån givna eller säkra. skulle behöva utveckla sina samhällsekonomiska kalkyler och bedömningar och tydliggöra att det är just beräkningar och bedömningar som det rör sig om. Ett sätt att göra det på skulle kunna vara att tillämpa även andra modeller än de som man tillämpar och redovisa resultaten jämte varandra för att på så vis belysa att det finns flera olika modeller för beräkningar som kan komma fram till olika resultat. Då skulle det också vara lättare att diskutera skillnader som finns mellan modellerna. antog en infrastrukturproposition som satte de ekonomiska ramarna för den nationella plan som regeringen ska lägga fram – , eller om tillkommande medel räknas in. Den beskrevs i svulstiga termer som historiskt stor. Men egentligen svarade den inte alls upp emot de behov som beskrev i sitt inriktningsunderlag. Det skulle behövas en större satsning för att vi ska kunna skapa ett hållbart och klimatsmart transportsystem. Och vi från vill satsa stort på järnvägen och bygga tåglandet , ett där järnvägen är det naturliga valet för transporter där man kan lita på att tåget går och kommer fram och där det går att välja klimatsmarta resor i hela landet. vill nämligen att fler ska vilja och kunna resa bekvämt med tåg. I tåglandet finns det nya stambanor som möjliggör ett riktigt snabbt resande mellan städer i . Men det finns också en snabb förbindelse mellan och på och en sammanlänkad och kapacitetsstark järnväg längs med hela vägen till med utbyggd kapacitet på Ostkustbanan hela vägen till och självklart fyrspår mellan och , vilket även regeringen nu har ställt sig bakom och en färdigställd Norrbotniabana. Det finns också en rakare och snabbare järnvägsförbindelse mellan och . Dessutom är de regionala och lokala banorna, som ansluter till de större järnvägarna, upprustade och erbjuder möjligheter för många fler som bor ute i landet att ta tåget. vill att fler ska kunna resa med tåg men också att mer gods ska kunna transporteras med tåg. Men kapaciteten på en stor del av järnvägsnätet begränsar möjligheten att öka trafiken. Kapacitetsbristen leder också till risken att det blir förseningar och att störningar får större konsekvenser när de fortplantar sig genom systemet med järnvägar. Vi vill därför göra en rejäl satsning på att bygga ut och utöka kapaciteten för tåg i hela landet. Vi vill också skynda på byggandet av de nya stambanorna för moderna och snabba höghastighetståg eftersom de genom att avlasta de befintliga stambanorna möjliggör för fler godståg. har lyft fram möjligheten att korta byggtiden, få bättre driftsekonomi i järnvägen, snabbare restider som får människor att välja tåget framför flyget och en järnvägsanläggning som är bättre anpassad till landskap och miljö genom att järnvägen byggs på landskapsbroar. Sedan ett av stora byggbolag lyfte fram frågan har även förstått att det finns en potential i detta. Ju snabbare stambanorna färdigställs, desto snabbare kan de bidra med sin klimatnytta. vill att vi ska nå nettonollutsläpp . Därför behöver byggandet av nya stambanor för höghastighetståg verkligen påskyndas. För att tåg ska vara ett attraktivt alternativ både för resenärer och för den som vill frakta gods måste tågen gå och komma fram . Därför är det fortsatt viktigt att ta igen det eftersatta underhåll som byggts upp . har drivit på för utökade satsningar på underhåll och fått igenom kraftfulla ökningar både i den förra nationella planen och i den nuvarande infrastrukturpropositionen, där det föreslås för ett vidmakthållande av järnvägen. En högerkonservativ regering skulle innebära ett dråpslag för järnvägen. – de har visserligen lämnat lokalen, men jag antar att jag ändå kan tala till dem – föreslog en sänkning av ramen för utveckling med . De motsätter sig byggandet av nya stambanor för höghastighetståg och riskerar därmed även de sträckor som redan är beslutade. Det handlar om Ostlänken, –och –. Det är sträckor där det finns ett väldigt stort behov av utbyggd järnväg. Även , motsätter sig byggandet av nya stambanor. En högerkonservativ regering hotar därför att sätta stopp för projektet. Låt mig därför vara tydlig. De nya stambanorna för höghastighetståg är nödvändiga om vi ska nå våra klimat- och miljömål. Det räcker inte att enbart elektrifiera och använda sig av biobränslen i vägtrafiken och kanske i flygtrafiken. Tillgången till hållbara biobränslen är mycket begränsad och behöver fokuseras till de delar av transportsektorn som har svårast att ställa om. Vi behöver effektivisera transportsektorn för att hushålla med den förnybara energin. Då är en överflyttning av transporter till järnväg avgörande. Det gäller både persontransporter från flyg och bil och gods från lastbilar. Biltrafiken måste faktiskt minska, framför allt i våra städer. Där finns förutsättningar för många fler att byta till kollektivtrafik och cykel i stället för bil. Men genom en utbyggnad av cykelvägar, spårvägar och bussfiler kan förutsättningarna bli ännu bättre. Därför drev igenom införandet av stadsmiljöavtalen, som erbjuder kommuner medfinansiering till just denna typ av infrastrukturinvesteringar. Stadsmiljöavtalen skulle behöva stärkas så att fler städer och tätorter gör de nödvändiga investeringarna i lokal infrastruktur som krävs för att vi ska få till en omställning av transportsektorn. I den förra planen som var med och förhandlade om permanentades stadsmiljöavtalen med till och med , som var slutåret för den planen. har snålat in och föreslår stadsmiljöavtal bara i den kommande tolvårsplanen, vilket skapar en osäkerhet kring stadsmiljöavtalens framtid. Men cykel är inte bara ett alternativ i städer. Fler städer och tätorter måste knytas ihop med attraktiva cykelvägar. Därför har också varit med och tagit initiativ till en cykelpott, vilket nu finns med i förslag till nationell plan.