prot · H90956 · 2022-01-20 00:00:00 — Vi skulle få ett robustare samhälle. Det behöver vi om vi ska bygga upp totalförsvar. skulle det ta innan centrallagren stod tomma, enligt . Då har vi inte ens nämnt situationen för barn och vuxna på våra skolor, våra äldreboenden och sjukhusen – verksamheter som våra kommuner och regioner ansvarar för. Frågan berör verkligen dem. Det här behöver vi tala om. Det här är viktigt! Därför är det inte så konstigt om jag och många fler undrar: Vad är planen för att detta på riktigt ska bli bättre? 21 (M): Tack, ministern, för en del svar! Men jag fick kanske inte svar på den sista frågan jag ställde om vad som händer när produktionen försvinner i de lite mindre gynnsamma områdena och kanske aldrig startar igen. Lämnar vi då den marken, den tillgången, för fäfot, helt enkelt? Det finns nämligen en risk att vi kommer dit. Sedan, fru talman, håller jag med ministern i mångt och mycket. Vi måste titta långsiktigt, och vi ska ha en bra strategisk plan – definitivt! Men det hjälper inte när vi har en sådan likviditetskris som vi har just . Då kommer de svenska bönderna inte heller att leverera den miljö- och klimatnytta som vi ber dem om och som vi vet att vi har just i de gröna näringarna. Det kommer man inte att klara när vi har en så stor likviditetskris, som nämndes kanske värre än den vi hade 2018 när torkan slog till. Då, 2018, kom regeringen med ett krispaket – visserligen efter påtryckningar från och i mångt och mycket. Jag gillar inte krispaket. Jag vill hellre att vi har långsiktiga förutsättningar som är bra för svenska jordbrukare. Vad är då långsiktiga förutsättningar som är bra för svenska jordbrukare? Ja, det är ett rimligt kostnadsläge i förhållande till de länder vi ska konkurrera med på jordbruksmarknaden, den fria marknaden, som vi ju värnar om här i . Vi ska ha långsiktiga möjligheter att faktiskt få bruka och bestämma över den mark vi förfogar över. Vi har en miljöbalk som väldigt ofta ställer till det. Det är nog dags att se över den. Vi behöver ha ett myndighetsarbete som inte för mycket lutar sig mot aktivism, som vi ser . Där driver tjänstemän på vissa av våra myndigheter frågor i egen sak i stället för att lyda under den rättsordning som vi har tagit beslut om i den här kammaren, fru talman. Där har vi några av de långsiktiga sakerna som vi behöver förändra om det ska bli en ökad tilltro från svenska jordbrukare. Det ska göra att vi ökar vår produktion precis som vi ber om i livsmedelsstrategin och som vi har som målsättning ska ske till 2030. närmar sig 2030 ganska fort, och vi har ett tufft läge. Jag är väldigt orolig för att de som slutar aldrig börjar igen. Det finns också en annan sak. Det är att man kommer in i en dålig trend. Klimatet ställer till det nu i vissa delar i världen, som jag sa innan. Det gör att det blir väldigt nyckfullt att veta hur mycket mat det finns på världsmarknaden. Kommer det att finnas mat att importera? Vad händer långsiktigt i ? Om vi ska riktigt nörda ned oss kan vi till exempel titta på lite markkemi. Det är roliga frågor. Det som händer nu när mineralgödselkostnaden rusar så dant är att bönderna kanske väljer att köpa rena kvävegödselmedel i stället för att använda sig av NPK-gödselmedel där man förrådsgödslar på ett annat sätt. Då försämrar vi också jordhälsan i den svenska åkermarken och kommer kanske in i en sämre trend. Säg att vi ligger kvar i de höga kostnadslägena och att de höga avräkningspriserna inte kommer att finnas kvar vid höstens skörd eller nästa års skörd. Då kommer vi in i en riktigt dålig trend. Det finns många farhågor. Det får vi ta på oss i politiken. Allra mest får sittande regering ta på sig det. har man styrt från Socialdemokraternas sida , och vi blir allt svagare. När kriserna kommer blir vi svagare i att kunna bemöta dem. Vi måste vända trenden. Vi måste få upp ögonen för att det är viktigt. Landsbygdsministern behöver ta på sig en rock och visa framfötterna i detta. måste vi komma framåt, fru talman. 22 (KD): Tack, ministern, för svaret! Jag hade väl kanske hoppats på ett lite mer precist svar och att vi ändå på något sätt hade kunnat ge många bönder något lite mer konkret från regeringens sida. Det hade varit fantastiskt. Men jag hoppas att det kanske kommer under fortsatt samtal. Vi har i den här kammaren, precis som mina kollegor sagt, antagit en livsmedelsstrategi. Jag fick själv den stora äran att få jobba tillsammans med dåvarande landsbygdsminister . Vi klubbade igenom den i kammaren . Det är om man tänker efter. Faktum är att den nu blir . Den har varit med ett tag. Det är rätt intressant. Vi som jobbade med den tyckte att vi fick fram ganska bra . Den säger att ska ha mer livsmedelsproduktion. Konkurrenskraften ska öka – känn på den! Svenskt jordbruk ska få mer lönsamhet. Det är underbara ord jag säger , känner jag. Vår livsmedelsberedskap ska öka. Många gladde sig. Jag kommer ihåg en rubrik i en stor jordbrukstidning. Det stod: Yes! Vi tror , sa en bonde. Men det var då det. Jag måste fråga ministern om det, när hon besöker gårdar, är någon bonde som säger: Vi upplever att livsmedelsstrategin har gjort skillnad. Det vore i så fall intressant att höra det. Jag har inte hört någon svensk bonde från norr till söder, vart jag än kommer, som har sagt: Det här, , det gjorde ni bra. Ingen har sagt det. Det är tvärtom. De säger: Vart tog den vägen? Just nu vill jag inte ens tala om den när jag är ute. Man känner att det blir som ett skämt. Det som vi talar om är den ekonomiska krisen som vi är mitt inne i. Det påverkar dem så mycket . Jag och min partiledare var ute i som ligger på i . Det var många där som kom fram och ville tala och berätta om de stora ekonomiska bekymren som jag talade om just här. Vi fick också höra att det var flera jordbrukare som har slutat eller som tänker sluta i närtid. Varför, fru talman? Jo, därför att lönsamheten är för dålig. Intäkterna och utgifterna går inte ihop. Lägger man då till den arbetsbörda som jordbrukarna har så slutar man. Det fungerar inte. Det är vackra ord som vi säger, som jag tog upp förut. Det är lönsamhet, konkurrenskraft och allt detta. Det är en himmelsvid skillnad mellan vad vi sa då och det vi ser exakt . har därför lagt fram ett förslag på bordet. Vi vill sänka drivmedelsskatten på reduktionsplikten med . Med den budget som vi och har antagit är det mindre för alla. Vi tror att det är viktigt. Vi minskar reduktionsplikten från dagens . Vi måste göra någonting radikalt. Mina frågor är: Vad gör ministern för att strategin ska bli verklighet? Vad tänker ministern om förslaget som vi lägger fram? 23 Statsrådet (S): Tack, alla ledamöter, för inspel och dialog om de här frågorna! Jag tror att ledamöterna, precis som jag gör, ändå förstår en sak. Ni har ert möte med näringen och statssekreteraren . Jag tror att alla tre ändå har förståelse för att ministern inte tänker stå i kammaren och utlova något. Man måste ha en analys framför sig när man gör det. Frånsett det är det en problematisk situation. Det är det på grund av de dyra insatsvarorna. Men jag vill också se vad det har gjort på intäktssidan. Det är därför den analysen görs. Vi talar om självförsörjningsförmågan. Den är otroligt viktig. Det handlar om förmågan. Det är vad vi kan importera men också vad vi kan producera. Att vi vill se en ökad livsmedelsproduktion står vi allihop bakom. Då tror jag att den nya CAP:en kan hjälpa till. Där kan man gå mot ett mer aktivt jordbruk. Det är aktivitet som gör att man får stödet. Det tror jag gör att vi kommer att se en ökad livsmedelsproduktion och en ökad självförsörjningsförmåga. Torkkrisen togs upp och att det då kom stöd. Det är helt riktigt. Alla kriser ser olika ut. Det är klart att det finns likheter även mellan den här krisen och torkkrisen. Om det blir så som ledamoten nämnde i sitt anförande att vi kan se brist på insatsvaror kan det bli samma situation. Vad jordbruket hade då var den totala bristen på insatsvarorna. Det gjorde den krisen på något sätt annorlunda än den här krisen, om man ska jämföra dem. Vad man måste veta är att svenska bönder först hade torkkrisen . Sedan har man sakta kommit upp och är nu kanske i fas. Sedan kommer det nya kriser på grund av att insatsvarorna blir för dyra. När det gäller reduktionsplikten ligger nu uppdraget hos att göra stoppet i mitten. Man skulle göra ett kontrollstopp. Där ska man också titta över precis hur det slår på olika sätt mot företag och medborgare och hur det helt enkelt fungerar. Det gör just . Jag skulle vilja nämna någonting i allt detta så att det inte låter som att allting är väldigt mörkt. Då vill jag säga att livsmedelsexporten faktiskt ökar, och det har den gjort . Man får inte glömma att den var en del av livsmedelsstrategin. När vi pratar självförsörjningsförmåga och annat ska vi veta att det ändå är positivt att se att svenska produkter och svenska råvaror ökar och att livsmedelsexporten ökar med, tror jag, typ . Det måste jag säga är positivt. 24 (M): Fru talman och ministern! Livsmedelsstrategin, som antogs , har inte gett önskat resultat hitintills. Då tänker jag: måste man bestämma om, om det inte blev som man hade tänkt sig. Hur ska lantbrukare och djurhållare runt om i ha råd med det de gör? Hur ska lantbrukare ha råd att producera de livsmedel som krävs när vi behöver öka självförsörjningsgraden, när bränslepriset nu är så högt att tanken svindlar och när elpriserna är så höga att man helst inte vill öppna elräkningen? Som jag sa tidigare är ungefär varannan tugga i importerad – varannan tugga! Jag tycker att det är lite skrämmande. Som jag också var inne på tidigare tänker jag att om det blir en långvarig kris, eller krig, och landgränsen stängs blir det problem också med transporter. Då är vi tillbaka på mjöl, socker och morötter. Fast egentligen är det inte så enkelt heller, för vi behöver bränsle, energi och växtskyddsmedel från andra länder. Om gränsen av olika anledningar stängs kan vi alltså inte ens producera tillräckligt med mjöl, socker och morötter. Det blir ingen morotskaka. Det innebär med andra ord att självförsörjningsgrad är ännu sämre än så. Även om vi har varit utan krig i i väldigt är det ingen ursäkt för att släppa på kontrollen och förlita sig helt på importen. Säkerhetsläget i vår omvärld ser minst sagt väldigt osäkert ut. Det är inte bara dyrare, utan också svårare, att få tag i de saker man behöver. Alla behöver inse att det här är ett problem som det inte går att blunda för. Det vore väl bättre att vi förebygger katastrofen än att vi står helt handfallna när den väl inträffar. Vi behöver tänka om, och vi behöver värdesätta våra lantbrukare och skapa möjligheter – inte bygga hinder. Här, fru talman, behöver beredskap öka. Det är livsviktigt att vi blir mer självförsörjande. 25 (M): Tack för resonemanget från landsbygdsministern! Det känns ändå bra att man visar ett så stort intresse, för vi var inte säkra på att regeringen hade det intresset när man valde att inte ens tillsätta en minister. Därför är vi väldigt tacksamma att vi nu har en minister som är intresserad av frågorna. Branschen och näringen behöver det här i allra högsta grad. De behöver också höra att vi står här och har våra meningsutbyten, för annars kommer vi inte att komma framåt. Socialdemokraterna har fått chansen att vara lite fria från bojor, som har hållit tillbaka mycket av det som svenskt jordbruk tycker är viktiga frågor. Det är nog ingen överdrift att säga att inte är favoritpartiet bland svenska jordbrukare. Då måste Socialdemokraterna och regeringen nu åtminstone ta chansen. Man kan inte bara hoppas och tro att den strategiska planen blir lösningen på alltihop och att det är den som driver aktiva lantbrukare att öka produktionen. Jag kommer tillbaka till de mindre gynnsamma områdena, för jag vill prata mer om dem. , och kommer att klara sig; så är det. Där har man höga skördar, och där går lantbruket bra. Men vi är så otroligt beroende av lantbruket ute i periferin, för det är där vi har mycket mångfald, och det är där vi har våra naturbetesmarker. Vi har även problemet med rovdjuren, som regeringen nu också har möjligheten att bryta sig loss ifrån. Det finns många saker att ta tag i som en helhet i det här. Då duger det inte, ministern, att bara tala om den strategiska planen och att bara tala om att myndigheterna ska komma tillbaka. Man måste ha ett eget driv också. Man måste ha en vision och kunna säga vart vi ska. Om vi vill uppnå målen i livsmedelsstrategin, fru talman, är det att börja leverera. 26 (KD): Precis som min kollega vill också jag tacka ministern för att vi har en minister att prata med, för så var det inte förra gången. Det är bra, för jag känner ändå att det finns ett engagemang i frågan. Det vill jag berömma ministern för. Jag hoppas att vi kan föra mer samtal och att det utifrån samtalet blir verkstad, för det är just det som många vill ha. Precis som jag inledde med att säga finns det en vädjan och ett rop där ute: Gör någonting, för vi går i kvav! Jag hoppas att ministern tar med sig detta. Vårt utskott kommer att få besök av , LRF och andra, och jag tror att det är väldigt viktigt att vi får lyssna till dem. Jag vill anknyta till livsmedelsstrategin igen. Där sägs det att självförsörjningen ska öka. Men har det faktiskt blivit tvärtom; det ser man på hur siffror ser ut. Det är klart att det blir så när vi har jordbrukare som slutar. Det brukar kunna vara så när det är vårsådd, som någon var inne på här, men säger man att man inte gör så utan lägger marken i träda i stället. Då är det klart att det inte blir mer mat. Vi ser vad pandemin har inneburit. Vi ser att hyllorna har varit tomma. Vi vet också att det i bara skulle gå i en kris- eller krigssituation innan hyllorna skulle vara tomma. I landet som sådant skulle det ta ungefär innan det är tomt. Då gapar mathyllorna tomma. Det här är jätteallvarligt. Jag hoppas att jag nu får till svar av ministern att den här frågan är den absolut viktigaste fråga ni jobbar med. Det handlar just om hur vi ska göra i en sådan situation, med tanke på hur det nu ser ut med ryssen som håller på på ett sätt som är mycket allvarligt för oss och vår omvärld. 27 Statsrådet (S): Jag vill tacka alla tre ledamöter för ert stora engagemang. Jag vill också tacka för att ni så lätt säger att vi har en landsbygdsminister. Jag lovar att jag ska leverera mer än att bara vara en. Ingen ska tro att vi inte följer och analyserar situationen. Det vill jag verkligen tala om. Men med det sagt: Det finns flera möten inplanerade för att göra detta. Det är klart att livsmedelsstrategin ska genomföras. Den innebär innovation och investeringar och att nya jordbrukare kommer in i sektorn. Vi har också CAP, som erbjuder mer investeringar och fler unga jordbrukare. Jag vill inte heller se det som ledamoten talar om när det gäller områden som har det tuffare. Det här innehåller också ett ökat kompensationsstöd för områden där det är lite svårare. Jag vill avsluta med en helt annan sak, och då tänker jag på livsmedelsstrategin. I går fick jag vara med digitalt i , där jag fick inviga första proteinfabrik. Varför var det bra? Jo, det är alltid bra när det kommer nya innovationer. Varför var det bra? Jo, för att vi har ledamöter i kammaren som bor där. Varför var det också bra? Jo, för att man tar med varenda ärta. De ärtor som man använder i proteinfabriken är ärtor som man annars ratar för att de inte går att sälja. För en socialdemokrat var det alltså bra för att alla ärtor ska med, för att det var en ny innovation, för att detta både görs, förpackas och ska vidareförsäljas i och för att det finns en marknad i och runt om i världen för den här proteinfabriken. Det tänkte jag avsluta med att säga. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 6 Svar på interpellation 2021/22:241 om nedläggning av mackar på landsbygden 28 Statsrådet (S): har frågat mig hur jag ämnar agera för att drivmedelsstationer fortsatt ska kunna finnas på landsbygden och inte skapa vita fläckar för dem som bor, verkar och lever där. En god tillgång till såväl kommersiell som offentlig service är grundläggande för att det ska vara attraktivt att bo, verka och leva i alla delar av landet. Dagligvarubutiker och drivmedelsstationer har en särskild betydelse eftersom de ofta fungerar som servicepunkter, det vill säga som ett nav även för andra serviceslag som ombud för till exempel post- och pakettjänster, betaltjänster och apotek samt ibland även viss offentlig service. har avsatts för insatser som syftar till att på olika sätt stödja drivmedelsstationer och dagligvarubutiker i landsbygder. I denna summa ingår såväl nationella statliga medel som de medel som finansierats via landsbygdsprogrammet. Dessutom har ytterligare tillförts investeringsstödet för kommersiell service i landsbygdsprogrammet för åren 2021–2022. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap kan enligt lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor meddela föreskrifter när det gäller miljöregler för drivmedelsstationer. Enligt föreskriften om cisterner med anslutna rörledningar för brandfarliga vätskor får befintliga varmförzinkade rörledningar i mark som inte är fuktisolerade användas som längst fram till utan korrossionsskydd. Detta är ett krav som funnits med i myndighetens föreskrift ända . Föreskriftens syfte är att hålla risken för brand och explosion så låg som möjligt vid hantering av brandfarliga och explosiva varor samt att främja en likvärdig skydds- och säkerhetsnivå för hanteringen i hela landet. Det ska med andra ord vara lika säkert att tanka sin bil i alla delar av landet och på alla drivmedelsstationer. har avsatts för investeringar i drivmedelsstationer som är i behov av stöd för att kunna genomföra förändringar som är nödvändiga för att uppfylla krav i myndighetens föreskrift. Regeringen arbetar nu intensivt med att skapa förutsättningar för att dessa investeringar ska kunna genomföras . Det är angeläget med en väl fungerande och hållbar transportförsörjning för människor och näringsliv i hela landet, såväl i städer och tätorter som i gles- och landsbygder. 29 (M): Tack, statsrådet, för svaret! Jag började med att lyssna lite på den föregående debatten här inne. Den slutade väldigt väl med och min hemkommun och en stor hyllning till ärtorna. Det finns mycket spännande på gång i vårt land. Jag tackar för det inlägget. Så till saken. debatterade frågan om stöd för att drivmedelsstationer på landsbygden ska kunna drivas vidare framöver. Vi befinner oss . stänger dörrarna för dessa mackar, och för den lilla landsortsmacken rinner tiden ut. Jag begärde den här interpellationsdebatten för att höra hur långt regeringen kommit i frågan. Jag hoppas därför att det ska komma nya svar från statsrådet i dagens debatt och inte bara en upprepning av historien, för den har jag fått höra av såväl statsrådet som . Statsrådet lyfter i sitt svar till mig fram pengarna som har tilldelats, det vill säga 1 miljard . Det är väl så, men kring de här medlen har det också funnits restriktioner. Man började med att ge dem till landsbygdsprogrammet, vilket gjorde att de fastnade i statsstöd och att man inte kunde betala ut dem. Därefter överförde man dem till regionerna, vilket innebar att det här kom att konkurrera med andra saker som landsbygden skulle behöva. Det är alltså långt ifrån alla som har kunnat ta del av de här medlen. Det har funnits pengar, men pengarna har liksom inte varit användbara. Det vill jag säga bara så att det blir tydligt. Jag har en fråga till statsrådet angående de här medlen och förskott. Utskottet har ju också diskuterat olika delar som man ville att regeringen skulle gå vidare med som handlade om att kunna lösa den här frågan. En del i detta var förskottslån. Det har varit ett problem att man inte tilldelar pengar i förskott. Eftersom man inte gör det sitter ägare av små mackar i knipa. Man har inga pengar över. Det finns inga stora vinster i den här branschen. Man ska investera, och det blir väldigt lite pengar kvar om man ska ligga ute med medel. Man pratar om 1 miljon, men det är väldigt mycket pengar för en liten entreprenör. Därmed har de inte kunnat söka medel eller kanske, även om de kunnat det, inte fått dem. Jag vill gärna höra statsrådet säga något om en lösning på detta – om man kan tänka sig en förskottsutbetalning eller om man har kommit fram till en annan lösning för de här mackägarna. Det är en av mina frågor. Själv har jag haft tanken att eftersom pengarna går ut till regionerna via har regionerna möjlighet att använda sig av till exempel för att lösa den här knuten. har också tilldelats uppdraget att inventera vilka mackar som saknas. Länsstyrelserna har inte fått alla besked från kommunerna, som tidigare haft det ansvaret. En annan av mina frågor är hur långt man kommit i arbetet med den inventeringen. Jag får återkomma i nästa inlägg och ställa följdfrågor. 30 (M): Jag tackar statsrådet för svaret. Även jag har debatterat den här frågan , och det tror jag att statsrådet är medveten om. I mitt hemlän finns det en liten by uppe i fjällvärlden som heter . Det är till närmaste centralort från . Av någon konstig anledning har centralpunkterna i alla de här mindre byarna blivit drivmedelsstationerna. Skulle drivmedelsstationerna försvinna skulle det innebära att personerna som bor på den här orten får köra enkel väg för att tanka bilen. Och det gäller ju inte bara privatpersoner. Det gäller räddningstjänsten. Det gäller turismen. Det gäller alla som vill besöka de här små orterna som ligger långt från en centralort. Därför håller jag med min kollega, som tidigare tryckte hårt på att den här inventeringen måste ske och att vi måste se till att stöden som regeringen nu avsätter går att söka och använda. säger regeringen att man avsätter 75 miljoner 2022 och 2023. Men den här lagen träder ju i kraft snart. Det är kvar. Då är stödet 2023 inte användbart eftersom det här redan ska vara gjort. Eftersom statsrådet bor i fjällvärlden vet jag att statsrådet vet att tjälen är djup och att säsongen då man kan göra det här är kort. För de entreprenörer som ska utföra åtgärderna – gräva upp cisternerna och förbättra dem enligt MSB:s reglemente – är det inte så enkelt, och perioden är väldigt kort. Vi har alltså ganska mycket emot oss när det gäller att få detta gjort. Det är många aktörer inblandade i denna fråga, och det gör att det blir svårt att förstå vem som ska göra vad och när det ska göras. har satsat 150 miljoner för att förstärka budgeten för omregleringen av cisterner. Men här finns också en utmaning. Hinner vi göra detta före ? Det är min fråga. Slutligen blir min fråga till statsrådet: Vad ämnar statsrådet göra för att se till att vi förenklar det regelkrångel som har uppstått på grund av att det är för många aktörer inblandade och det är svårt att göra detta i rätt tid? 31 Statsrådet (S): Tack, både och , för frågorna, som jag är mycket väl medveten om eftersom vi har jobbat med dem tillsammans tidigare! Jag skulle vilja börja där avslutade, med behovet av lanthandeln, som kan vara det nav som behövs och som gör att det finns apoteksvaror och annat och att människor i glesbygd och på landsbygden kommer samman. Det kan också vara en drivmedelsstation. Det finns behov av dessa, och därför har det också från den här regeringens sida satsats just på den kommersiella servicen i glesbygd och på landsbygden. Frågorna är jätterelevanta, och vi jobbar med allihop. frågade mig om det fanns några lösningar för förskott. Där tittar vi på förordningen; jag tror att vi kommunicerade detta även i näringsutskottet. Det handlar om att det är tjäle i marken. Vi har också frågan om dispens, som MSB tittar på. Jag tror att ledamoten får upprepa frågan till mig och förklara vad hon menade med regelkrånglet. Jag förstod inte var detta fanns. Du får jättegärna ta det i ditt nästa anförande. Alla de frågor som utskottet jobbat med och som den dåvarande regeringen också berättade för utskottet att man jobbade med jobbar vi nu hårt med.