prot · H909116 · 2022-05-18 00:00:00 — Vi menar att regeringen gör en felaktig bedömning när den föreslår att gränsdragningsproblemen ska överlämnas till rättstillämpningen för att utveckla praxis kring frågan i enskilda fall. Givetvis kommer tillämpningen att förfinas genom praxis, men det behövs också tydlighet från regeringen. Framtagandet av praxis riskerar annars att bli en långdragen process. Det vore därför bättre med ett förtydligande i författningskommentaren till prisinformationslagen där det uttryckligen framgår att undantaget ska tillämpas på livsmedel och växter. Med ett sådant förtydligande stärks konsumentskyddet som lagen inte vållar problem för dagligvaruhandelns aktörer. Därför är det glädjande att vi lyckats samla en majoritet även för att förtydliga författningskommentaren så att det framgår vilka varor som avses, som till exempel livsmedel och växter. Slutligen behövs det också ett förtydligande om försäljningsställe, vilket även det samlat en majoritet i utskottet. Regeringens förslag om att införa ett nytt informationskrav i prisinformationslagen är inte anpassat för verksamheter där priserna varierar och butikerna sätter sina egna priser, exempelvis matbutiker – precis som har beskrivit. Regeringen föreslår nämligen att informationskravet ska införas per näringsidkare i stället för per försäljningsställe. Det är ofta så att en näringsidkare har flera butiker med olika priser på samma vara eftersom butiker sätter sina priser utifrån den lokala konkurrensen. Med regeringens förslag tycks de näringsidkare som har flera butiker behöva ange det lägsta priset som gällt i någon av butikerna. Det är inte en relevant information för kunden vilket pris som gällt i en helt annan butik i en grannkommun. En konsekvensanalys kring detta saknas dessvärre i regeringens förslag och förarbeten. För att skapa tydlighet föreslår vi därför att det ska förtydligas att prisinformationslagen ska gälla per försäljningsställe och inte per näringsidkare. yrkar jag bifall i sin helhet till utskottets förslag. 72 (SD) replik: Jag hade tänkt att begära replik även på anförande, men eftersom och har ungefär samma ingång passar jag på att ge en chans att förtydliga ställningstagande i frågan. Vi från sida delar både och invändningar mot lagstiftningen. Det som gäller prisinformationslagen är något som kan ställa till mycket problem för framför allt dagligvaruhandeln. Av den anledningen har lagt fram ett förslag om att avslå propositionen i syfte att så fort som möjligt återkomma med ett nytt förslag som omfattar dessa delar, för att säkerställa att vi inte inför en lagstiftning som är dålig för företagare och som är dålig för konsumenter. Att vi nu flyttar fram införandet är förvisso något som har ställt sig bakom, men det beror enbart på att det var lite sämre att införa det . har vi på oss. Det är i och för sig inte så , det heller. Problemet med och även ställningstagande i den här frågan blir att vi kommer att införa den här lagstiftningen i den form som ligger, så som den ser ut . Det är enbart vi sverigedemokrater som har sagt att vi vill avslå propositionen i syfte att återkomma med ett bättre förslag. Om man nu inför den här lagstiftningen, på vilket sätt tänker att det kommer att förbättra för företagen? De kommer ju att få anpassa sig till den här lagstiftningen alldeles oavsett vad har tillkännagivit. Ett tillkännagivande är ju något som kan ta väldigt att behandla, ibland fem . Det vet vi ju, så frågan är på vilket sätt ett bifall till propositionen – eller utskottets förslag i sin helhet, som har yrkat på här – kommer att förbättra för företagen. 73 (M) replik: Tack för frågan, ! För mig är det så att vi inte stiftar lagar enbart för våra företagare utan också för våra konsumenter. I grunden anser vi att väldigt mycket av det som finns i förslaget är bra och att det, med de justeringar som vi nu har fått igenom, är ett bra lagförslag. Det gäller att hitta en balans mellan näringsidkare å ena sidan och konsumenter å andra sidan. Det blir alltid en kompromiss i de här lägena. Men, som sagt, med de justeringar som vi nu får en majoritet för i kammaren anser vi att vi vill gå vidare med det här. Där har vi moderater landat tillsammans med väldigt många andra i utskottet. 74 (SD) replik: Tack, , för svaret! talar om ”de justeringar som vi nu har fått igenom”, men det är ju inte riktigt så det fungerar. Det enda som egentligen händer nu är att utskottet kommer att lämna ett tillkännagivande till . Det innebär inte några som helst justeringar i den proposition som ligger på bordet, utan den kommer av allt att döma att antas i sin helhet. När tillkännagivandet sedan riktas till regeringen har regeringen inga tidsramar över huvud taget för att återkomma till med ett förslag. Regeringen behöver faktiskt inte återkomma till över huvud taget. Det finns inga sådana krav. Därför är det lite märkligt att man inför det här . Vi har ett val , och vi har en ny regering på plats först – förhoppningsvis; vi får väl se hur det tar den här gången. Det innebär att lagstiftningen kommer att införas. Både konsumenter och företagare kommer att drabbas av den ofullständiga lagstiftning som vi nu genomför, och det är därför yrkar avslag. Jag tycker att det hade varit bättre att avslå lagen i sin helhet och återkomma med ett välarbetat och genomarbetat förslag som inte missgynnar svenska företagare eller svenska konsumenter och som inte överimplementerar EU:s lagstiftning. 75 (M) replik: Jag kan förstå frustration, men vi har ju det system vi har. Vi har dessutom det faktum att det i botten ligger EU-lagstiftning som är skyldigt att följa, och där är vi faktiskt ganska sena på bollen. Jag tycker att vi tillsammans, gemensamt, måste ta ansvar för att stå upp också för EU:s lagstiftning. I det här fallet känner vi oss, som sagt och återigen, trygga med grunden i det förslag som Socialdemokraterna och regeringen har lagt fram – med de justeringar som har kommit fram. Där har framför allt tiden varit ganska avgörande för oss. 76 (KD): Konsumentpolitik står kanske inte högst upp på dagordningen för medborgarna . Vi hade en Natodiskussion i kammaren , och det utkämpas ett krig i . Men som politiker måste vi ändå kunna se olika saker ur ett helikopterperspektiv, och vi behöver också se över den konsumentpolitik vi har. Vi borde orka ha en helhetssyn på politiken. Även de frågor som vi på ett eller annat sätt genomdriver i kammaren måste vi ha en helhetssyn på. Jag tycker dock inte att regeringen har lyckats med det när det gäller prisinformationslagen. Det är bra att man stoppar bluffreor. Det är bra att man ser över distansavtalslagen. Men det man också gör i olika delar blir otydlig lag som slår mot mataffärer och därmed våra medborgare. Ett exempel är att det i propositionen står att ett undantag från prisinformationskravet ska göras ”för varor som snabbt kan försämras eller bli för gamla”. Här har regeringen valt ett annat begrepp än det som står i det EU-direktiv som man säger att man vill följa. I EU-direktivet står det faktiskt ”sannolikt kan försämras”. I den diskussion som förts har jag framfört att man använder ett ord som är hårdare än vad som skulle behövas för att kunna fullfölja detta direktiv. Men svaret har varit att man tycker att praxis är det som ska lösa uppgiften. Jag tror att det blir mycket enklare om är tydlig från början, talar om vad man förväntar sig av rättsvårdande instanser och på det sättet styr vilken praxis det blir. Jag noterade i debatten att i sitt anförande över huvud taget inte nämnde den här delen av betänkandet. Det skulle vara ganska intressant att höra vad tycker om att man överimplementerar en del av EU-direktivet och hur man anser att detta ska hanteras – om man är nöjd med vad regeringen har gjort eller om man tycker att regeringen på ett eller annat sätt ska återkomma till med ett annat förslag, så som majoriteten i anser. Jag tycker att det är ganska stor skillnad mellan om något försämras snabbt och om det sannolikt kan försämras. Direktivets formulering gör det lättare att inkludera livsmedel och växter i undantaget. Men regeringens lagförslag gör att det blir svårare för dagligvaruhandeln att veta exakt vad som faktiskt gäller. Jag skulle bli glad om någon från regeringspartiet kunde svara på varför man vill överimplementera EU-direktivet. Det är ju inte första gången som riksdag och regering gör detta. Det är inte sista gången heller. Varför vill man göra det svårare för alla matbutiker att hantera prissänkningar på mat? Det skulle vara ganska intressant att få veta det från regeringspartiet. Vi har pratat här om att matpriserna ökar. Det är ju så. Jag såg en artikel i om att matpriserna förväntas öka . Vi vet också att svenska lantbruk har fått ökade kostnader för drivmedel men också för gödning och foder – om man lyckas få tag i det. Det har alltså blivit dyrare att vara svensk men faktiskt också att vara lantbrukare i . Det är inte bara för lantbrukare vi ser att det är svårt. Det blir också svårare för mataffärer att sänka priset på livsmedel som har kort bästföredatum. Därmed blir det svårare för livsmedelsbranschen att hjälpa dem som vill hitta bra priser på mat för att ekonomin krymper. En annan del som vi inte har diskuterat särskilt mycket är att matsvinnet i livsmedelsbutikerna kan öka när man inte kan lägga ut detta på rea. Man kanske väljer att hantera det på annat sätt i den administrativa delen än att lägga ut det på rea. Det är inte bara i denna del som regeringen försöker göra det lite svårare. Det gäller även, som vi pratat om förut, orden försäljningsställe kontra näringsidkare. Jag skulle vilja veta om regeringen har funderat på dessa två ord och om man funderat på hur olika de är. Som vi hört här tidigare kan en näringsidkare faktiskt ha flera försäljningsställen, men jag som konsument går normalt bara till ett försäljningsställe. Jag är bara intresserad av vad priset är i . Jag är inte intresserad av vad priset är i . Men i detta fall kan näringsidkaren bli tvungen att leverera samma pris i bägge butikerna trots att det är helt irrelevant för mig som konsument. Jag vet inte varför man tycker att detta är viktigt. Det hade varit mycket enklare att använda försäljningsställe, vilket faktiskt finns i svensk lagstiftning . Visst, i direktivet kan utläsas att man i det fallet vill använda näringsidkare, men det ordet används på annat sätt i övriga EU än i . Det hade alltså varit mer relevant att använda ordet försäljningsställe, och det är faktiskt också detta regeringens företrädare säger att man menar. Jag tycker att dessa två saker klart och tydligt visar att man inte har försökt grotta ned sig i dessa frågor utan helt enkelt bara vill implementera ett EU-direktiv som det tagit att implementera, och man vill inte ha böter från EU. Jag tycker att man skulle ha gjort tvärtom. Man skulle ha informerat sig om situationen och försökt hitta lösningar som är bra för den bransch som drabbas av detta. Sedan ska man ge beröm också, och det tänker jag göra. Det är jättebra att Socialdemokraterna, har insett att det behövs lite mer tid för att implementera detta. Sedan kanske jag, på min egen kammare, hade önskat ännu lite mer tid. Men är vi där vi är, och vi har kommit överens – det är väldigt bra. Jag skulle ändå, precis som var inne på, vilja påpeka att är folkets främsta företrädare och att regeringen styr riket men också är ansvarig inför . Jag skulle vilja fråga regeringspartiets företrädare: När återkommer ni med ett nytt förslag utifrån de tillkännagivanden som finns? En bransch vill ha det, och en riksdag vill ha det. Vi tror att det vore bra att komma tillbaka så fort som möjligt. 77 (S) replik: Jag hade kanske inte tänkt begära replik på detta anförande, men eftersom ledamoten bad så fint ska vi ta ett replikskifte angående det som har nämnts i talarstolen: vilka produkter som avses, som skulle kunna bli för gamla eller så. Jag kan inte se att har med sig betänkandet som vi behandlar här , men jag ska läsa från sidan 26, där jag i alla fall tycker att det står ganska glasklart. Detta är en text som inte kommer från regeringen utan rakt från kommissionen, som anför följande: ”Varor som ’sannolikt kan försämras eller har kort sista förbrukningsdatum’ är lättfördärvliga varor som kan behöva rabatteras oftare för att de ska kunna säljas snabbare på grund av att de närmar sig sista förbrukningsdatum. Detta begrepp används även i artikel 16.1 d i direktivet om konsumenträttigheter, där det föreskrivs att konsumenter inte har ångerrätt vid distansavtal och avtal utanför fasta affärslokaler när det gäller ’tillhandahållande av varor som snabbt kan försämras eller bli för gamla’. I direktivet om konsumenträttigheter definieras inte ’varor som snabbt kan försämras eller bli för gamla’. Huruvida de objektiva kriterierna ’som snabbt kan försämras eller bli för gamla’ är uppfyllda ska bedömas från fall till fall. Exempel på varor som snabbt kan försämras eller bli för gamla är färska livsmedel och drycker med kort hållbarhet.” Färska livsmedel har vi hört om härifrån talarstolen, i Icabutiker och så vidare, och de nämns uttryckligen som exempel. Det är fint att ledamoten också tycker att vi behöver mer tid för detta. Vi har ju gått med på det från Socialdemokraternas sida för att de olika företagarna ska få chansen att införliva it-system och sådant för att kunna möta detta. Jag tror att man kan lösa det på olika försäljningsställen, med olika system, så att man utan problem ser vad en vara har haft för tidigare pris. 78 (KD) replik: Vi hörde det som ledamoten läste upp, och vi har också haft denna diskussion i utskottet. Jag har ställt frågan direkt till regeringens företrädare om just orden ”sannolikt kan försämras”, som jag sa. Det är dessa ord som finns i direktivet. I det som ledamoten läste upp fanns faktiskt inte ordet snabbt med. Problemet är att man alltså lägger ansvaret att bestämma hur direktivet eller lagändringen ska hanteras på den som är anställd i en enskild livsmedelsbutik. Jag tycker att det hade varit mycket enklare om vi som riksdag talade om att vi ser detta som ett vidare begrepp. Ni gör faktiskt begreppet smalare i stället för att göra det vidare. Det tycker jag är ganska fel. Jag tror att vår definition, där man säger ”sannolikt kan försämras” hade varit mycket enklare för den enskilde butiksanställde att ta till sig. Och skulle man veta att livsmedelsprodukter som långsamt försämras också är med i detta. måste man välja från fall till fall, precis som ledamoten säger. Vem ska avgöra detta från fall till fall? Det blir ju den enskilde som står i butiken som gör det. Det borde vara någon annan som gör den avvägningen. Vi kan göra det här. Hade vi haft ett vidare begrepp hade det inte behövt avgöras i varje enskild butik. 79 (S) replik: Vi vill inte heller att vi ska få den problematik som ledamoten beskriver. Just därför tycker jag som sagt att den exemplifiering som finns här är tydlig. Det jag läste upp, där det står ”snabbt kan försämras”, var som sagt inte något som kom från regeringen. Det är ett utdrag ur det som kommissionen har skrivit, så det ordet används av kommissionen. Och exemplen används av kommissionen: färska livsmedel och drycker med kort hållbarhet. Jag tycker att det är rätt klockrena exempel. Jag har inte så stora problem med detta, för jag tycker att det är en ganska tydlig skrivning. Och är den inte det har jag full tilltro till vårt svenska rättssamhälle och till att vi kommer att få en bra praxis för detta, som är rimlig för alla. Jag tror, återigen, att den extra tid vi har givit för implementeringen av detta direktiv så att företagarna ska kunna bygga upp it-system och sådant också kan lösa en del. Men jag har en fråga till ledamoten : Ser inte han några problem med att vi kanske inte införlivar ett EU-direktiv, vilket skulle kunna få allvarliga konsekvenser för , exempelvis böter, som ledamoten själv nämner? Det skulle jag vilja ha svar på. 80 (KD) replik: Jag kan svara på det ganska snabbt. Eftersom vi hade på besök i utskottet känner jag tillförsikt, och jag är glad över den information man gav, nämligen att även min definition hade inneburit att vi hade implementerat EU-direktivet. Vi hade alltså inte åkt på några böter. Om vi däremot hade avslagit hela propositionen hade det varit en helt annan sak, men det är vi nog överens om. Men jag tror att vi kunde ha haft ett vidare begrepp och ändå implementerat EU-direktivet. Jag menar ju att detta innebär en överimplementering. Det vi inte över huvud taget kom in på, och som kanske också är en stor del i detta, är varför ni använder ordet näringsidkare i stället för försäljningsställe, vilket jag inte förstår. Jag tror att man helt enkelt inte har tänkt på ordens och begreppens betydelse. Vi använder faktiskt försäljningsställe i andra lagar i . Man borde ha använt försäljningsställe även i dessa lagar. har du tyvärr ingen möjlighet att svara på detta, men jag tror att man måste fundera på detta även när man gör tillkännagivandet. Jag fick inget svar från ledamoten på frågan om när regeringen återkommer med detta. Vi har ju committat oss att och på ett eller annat sätt återkomma till det här – det tror jag faktiskt att även regeringen önskar. Då måste vi hålla farten uppe, och det hoppas jag att vi kan göra gemensamt. 81 (L): Jag kan avslöja för riksdagsledamot att jag faktiskt är född i , så nu är det kanske den femte hallänningen i rad som pratar. Min familj kom till från och placerades i , och vi flyttade till när jag var . Inget annat samhällssystem än den fria marknadsekonomin, med tydliga spelregler och fungerande konkurrens, ger möjlighet till konsumentmakt. Det finns en tydlig skillnad mellan den liberala konsumentpolitiken och den kollektivistiska syn som har, där man vill styra människors beteenden. Den svenska staten ska ge konsumenter goda möjligheter att göra sina egna val, men staten ska inte bestämma vilka val som konsumenter ska göra. Liberalerna välkomnar den nya produkten moderniserat konsumentskydd och lagförslaget vi diskuterar . Som mest EU-vänliga parti tycker vi att det är en enorm styrka för oss att vi har gemensamma regler inom EU. Det stärker konsumenterna och företagens makt. Liberalerna välkomnar också tillkännagivandet om att informationskravet i prisinformationslagen inte ska gälla livsmedelsvaror. Det är både synd och fel att regeringen är oförmögen att lyssna på den oro som finns hos företagare runt om i för att de nya lagreglerna kan tolkas på ett orimligt sätt. Om man tittar på betänkandet ser man att Liberalerna inte hade någon motion i det här ärendet. Men vi fick ett stort antal samtal, e-mail och annat från olika delar av . Oroliga företagare skrev till oss och vädrade sin kritik mot lagprodukten. En av de företagare som hörde av sig till mig heter och driver en Hemköpbutik i i södra , nära Hallandsgränsen. Han skrev: Återkommande sänker vi i min affär priser på varor som har ett kort bästföredatum. Vi har många kunder som är tacksamma för denna möjlighet. Det är roligt att se hur vi kan hjälpa dem som kämpar med ekonomin som vi med dessa tillfälliga reor faktiskt undviker matsvinn. Regeringens lagförslag gör det mycket svårare för oss att ha den här sortens sänkta priser och ordna med lokalt anpassade kampanjer. Kravet på prisinformation på livsmedel är inte bara dumt – det blir dessutom fel. Det är omöjligt för min butik att ha koll på det lägsta priset på en matvara i någon annan butik i eller . från Socialdemokraterna borde lyssna mer på företagarna än på juristerna på . Lagförslaget som beslutar om ger inte matbutikerna tydliga spelregler. Det ger inte alla livsmedelsaffärer ett undantag från de här reglerna. Man måste kunna särskilja mellan vilka varor som ska inkluderas och vilka varor som inte ska inkluderas. Man särskiljer inte mellan ordet näringsidkare och vilket försäljningsställe det är. Det finns olika skrivningar om vilka produkter som ska inkluderas snabbt i EU-lagstiftningen som sannolikt kan missbrukas i den svenska lagstiftningen. Det skiljer sig på ett flertal punkter. Det är det största och viktigaste skälet till att Liberalerna lyssnade på kritikerna och på de partier som motionerat. Det här räcker faktiskt inte. Det är inte en tillräckligt bra produkt. Den behöver ändras. Vi håller också med om att lagen ska börja gälla först . får det att låta som att Socialdemokraterna har velat det här . Men det var faktiskt först när en majoritet i utskottet visade att man ville ha en förlängd period som Socialdemokraterna vände. Det är den socialdemokratiska regeringen som har varit sen med att komma till med denna produkt. Svenska företag ska inte behöva betala genom ett framstressat beslut och ikraftträdande av nya lagar. Det är väldigt tydligt. påpekade också att risken är att vi kommer att bötfällas. Ja, regeringen är nästan sen med den här produkten och kommer förmodligen att bötfällas redan som det är. Det finns redan ett ärende hos EU. Jag förstår inte riktigt den kritik som handlar om att man kan komma att bötfällas ifall man ändrar lagstiftningen, för det här är redan ett bötesärende. Vi menar att samtliga reservationer ska avslås, eftersom utskottet går på Liberalernas linje helt och hållet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 22.) § 17 Genomförande av elmarknadsdirektivet när det gäller nätverksamhet betänkande 2021/22:NU21 Genomförande av elmarknadsdirektivet när det gäller nätverksamhet (prop. 2021/22:153) 82 (M): är landet som en gång hade världens kanske bästa elsystem, världens mest robusta elsystem och världens mest överdimensionerade elsystem. Vi har rört oss bort från den punkten. Regeringen har ägnat sig åt något som närmast kan liknas vid ett energipolitiskt självskadebeteende. Man har sett till att lägga ned planerbar elproduktion utan någon konsekvensanalys över huvud taget av vad det innebär för elsystemet. Man har helt saknat systemperspektivet, som en gång var en grundförutsättning för att bygga vårt elnät starkt, robust och välfungerande. Det var ett elnät som erbjöd låga priser. Det var ett elsystem som erbjöd en i princip koldioxidfri elproduktion. Man brukar säga att vi ägnar oss åt att ställa om. När det kommer till elproduktionen stämmer det att vi ägnar oss åt att ställa om. Men det vi ägnar oss åt att ställa om är egenskaperna i elsystemet. Vi har inte i någon större omfattning ägnat oss åt en klimatomställning av elsystemet. Vi har lagt ned ett koldioxidfritt produktionsslag och sedan försökt ersätta det med ett annat, som har helt andra systemegenskaper. Vi har bytt ut planerbar elproduktion mot oplanerbar elproduktion utan att fråga oss vad detta får för effekter för systemet. Det här kokar ned till den grundläggande frågeställningen: är det som har ansvaret egentligen? Vem är det som har ansvar för att elsystemet fungerar , , och ? Svaret på den frågan är tyvärr alldeles för otydligt i . sa en riksdagsmajoritet åt regeringen att införa ett leveranssäkerhetsmål – ett tydliggörande av vem som har det långsiktiga ansvaret för leveranssäkerheten och för att elsystemet ska fungera , i övermorgon och . Men regeringen har fortfarande inte infört ett leveranssäkerhetsmål. står vi i denna kammare och debatterar implementering av elmarknadsdirektivet. I grunden är det en mycket bra lagstiftning som vi ska implementera, för den är väldigt tydlig när det kommer till ansvarsfördelningen i systemet. Det är därför med stor besvikelse man får konstatera att regeringen även här har försökt krypa undan beträffande ansvarsutpekandet. Just bristen på ansvarsutpekande menar vi är med och skapar den situation där ingen har det långsiktiga systemperspektivet och där ingen tar det långsiktiga ansvaret för systemet. Det kan låta som petitesser när man hänger upp sig på enskilda ord, men i juridiska sammanhang är det enskilda ord som spelar all roll. Det är skillnad på transmissionsnät och överföringssystem. Ett överföringssystem innefattar också gränssnittet mot producent och mot förbrukare.