prot · H909131 · 2022-06-15 00:00:00 — Varför är det viktigt för att ha kvar den segregerande och orättvisa kön, som gör att de som vet var de ska bo när barnen börjar skolan har förtur och som gör att det i praktiken framför allt är högutbildade föräldrar som får möjlighet att paxa platser? 89 (C) replik: Jag tackar för frågan från riksdagsledamoten . Jag vill börja med att poängtera att vi, när det gäller skolvalet, ser att det framför allt är föräldrar med hög utbildning som väljer. Det är därför vi vill se ett obligatoriskt skolval, som regeringen inte lägger fram förslag om. Det är därför vi vill se till att det finns bättre information, så att alla får goda förutsättningar att välja för eleverna. Däremot gör vi en analys när det handlar om just kö eller anmälningstid som urvalsgrund. Om man går fram med det som regeringen föreslår – att man ska slopa anmälningstid eller kö som urvalsgrund – innebär det i praktiken att den enda påverkningsbara urvalsgrunden för föräldrar är närhetsprincipen. De kan alltså flytta närmare en skola som de vill att barnen ska gå på för att stärka chanserna för barnen att komma in där. Med anmälningstid skapar vi förutsättningar för människor som bor i ett område att söka sig till ett annat område för att komma till en skola som de faktiskt vill komma till och för att barnen ska få möjlighet att komma in där. Vi vill genomföra en rad reformer på skolans område för att utveckla skolvalet. Jag tycker att det är ganska olyckligt att regeringen inte går fram med några av de förslag som jag lyfte i slutet av mitt anförande. Det handlar om samordnat skolval, obligatoriskt skolval och bättre information för att säkerställa att alla faktiskt är välinformerade när de kan välja. På det sättet kan man bryta den skolsegregation som finns. Det gäller inte minst den segregation som handlar om vilka som faktiskt väljer. Det handlar om bättre information och om att på detta sätt skapa reformer. Men i stället går man fram med vissa delar som man dessutom vet saknar stöd. Man hade också från regeringens sida kunnat gå till mötes, för då hade vi kunnat göra ett antal reformer när det gäller kösystemet. Vi hade kunnat korta tiden för när man får ställa sitt barn i kö. Vi från sida har sagt att man skulle få ha kö som urvalsgrund till max hälften av platserna. Men går man fram med ett förslag som man vet faller. Då blir regeringen, som inte tillhör, svaret skyldig: Varför flyttar vi inte fram positionerna för att reformera kösystemet? 90 (MP) replik: Det får nog bli skolministern som får svara för regeringens agerande, eftersom inte satt i regering när denna proposition lades fram, även om vi stöder dessa förslag. Vi stöder borttagandet av kön eftersom kön inte är rättvis, eftersom vi ser att den gynnar vissas möjlighet att välja på bekostnad av andras möjlighet att välja och eftersom vi ser att utfallet av att ha en kö är ökad segregation. Segregation är ett av våra största samhällsproblem . En stor del handlar om boendesegregationen. Den löser vi inte i en handvändning, men med en knapptryckning kan vi minska skolsegregationen genom att avskaffa kösystemet och ersätta det med ett fritt och rättvist skolval för alla. Jag hör och välkomnar att vill gå i den riktningen. Man gör samma analys, men man är inte beredd att ta konsekvenserna av det man ser när man tittar på verkligheten och forskningen fullt ut. Jag hoppas att regeringen och Socialdemokraterna inte kommer att ge sig. Jag hoppas att vi nästa mandatperiod får en ny chans att reformera det orättvisa urvalssystem för skolor som vi har , som gynnar vissa och missgynnar andra och som leder till ett mer segregerat samhälle när det vi behöver mest av allt är en jämlik skola. 91 (C) replik: Vi behöver se till att alla får möjlighet att välja. Genom ett obligatoriskt skolval säkerställer vi att föräldrar till alla barn, oavsett varifrån de kommer eller vilka de är, ges goda möjligheter att välja. De får dessutom en god information. Det är reformer som vi anser behöver komma på plats för att minska effekten att det framför allt är föräldrar med hög utbildning som väljer. Men jag vill också poängtera för att man pekar på att det är ungefär två tredjedelar av skolsegregationen som handlar om boendesegregation. En tredjedel handlar om skolvalet. Vi har förslag om ett antal reformer som skulle kunna bidra till att minska skolsegregationen. När det gäller kö som urvalsgrund noterar jag ett par skrivningar i utredning, som ligger till grund för detta. Där står det: Kunskapen kring hur elevurvalet påverkas av urvalsgrunden kötid är därför låg. Vidare står det: Någon empirisk utvärdering av denna urvalsgrund har emellertid utredningen inte kunnat finna. Däremot behöver vi reformera kösystemet. Där delar vi analysen. Det behövs reformer så att detta ska öppnas för fler. Man ska inte missgynnas om man flyttar sent till en kommun. Man ska inte behöva ställa sina barn i kö. Där har vi ett antal förslag. En klok regering hade i detta fall sett till att genomföra de förslag som man hade kunnat samla en majoritet för. Då hade man kunnat göra reformer i den riktning som man hade velat se, även om man i slutändan inte skulle dela exakt det som görs. blir det i stället så att ansvaret för att man inte gör några förändringar vilar på den socialdemokratiska regeringen. Det finns en bred samsyn i riksdag när det gäller att göra reformer för att öppna skolvalet för fler och på det sättet bidra till att skapa ett mer rättvist skolval, helt enkelt. 92 (L): Jag vill börja med att yrka bifall till en motion från Liberalerna. Vi var tyvärr inte närvarande i utskottet vid justeringen av detta betänkande, vilket innebär att vår reservation har fallit bort. Jag vill därför yrka bifall till den motion som den reservationen hänvisar till. Det är motion 2021/22:4567, yrkande 2, 3 och 4. Detta är kollat med kammarkansliets jurister. Under punkt 4 i betänkandet, Övriga frågor om skolval, finns en gemensam reservation från och och en reservation från . De berör inte våra motionsyrkanden, som jag här yrkar bifall till. Jag yrkar alltså bifall till motion 2021/22:4567, yrkande 2, 3 och 4. Den här frågan rör skolval. I grund och botten är det två förändringar som regeringen föreslår och som en majoritet i utbildningsutskottet avstyrker, alltså säger nej till. Den ena handlar om att förbjuda föräldrar att göra en intresseanmälan till en skola eller att ställa ett barn i kö till en fristående skola. Den andra handlar om att man vill att alla skolor ska sträva efter en allsidig social sammansättning. Liberalerna tycker att det är väldigt viktigt att man har rätt att välja skola. Denna rätt innebär att föräldrar, familjer, barn, ungdomar och elever har mer inflytande över utbildningen och kan göra aktiva val. Problemet är snarare att inte alla väljer. Därför vill vi ha en gemensam och inkluderande skolvalsplattform som är transparent och där man mycket tydligare får information och kan jämföra skolor och se statistik. Eventuella köer till skolor kan också administreras där. Vi menar att friskolereformen och det fria skolvalet har medfört en maktöverföring från politiker och byråkrater till familjer och elever, vilket i grund och botten är bra. Men alla reformer behöver vårdas . Dels vill vi förbättra skolvalet på det sätt jag redan nämnt, men vi vill också att man genomför en del andra reformer för att förbättra skolvalet. Vi delar också mycket av den analys som görs av bristen på likvärdighet i svenskt skolväsen. Detta är till stor del en följd av den kommunalisering som genomfördes och som har varit en olycka för svenskt skolväsen. Det är också en följd av rådande boendesegregation och av andra saker som inte fungerar i svensk skola. Regeringen föreslår i propositionen att det ska införas ett skarpt krav på alla huvudmän och skolor att aktivt kartlägga och analysera den så kallade sociala sammansättningen av elever och så långt det är möjligt verka för att den blir allsidig. Det skulle i praktiken innebära att skolor ska verka för eller emot elever baserat på deras föräldrars inkomst, utbildningsnivå, yrke och bostadsområde. Flera tunga remissinstanser har kritiserat detta för att sakna konkretion och konsekvensanalys. Exempelvis påpekar både och Skolinspektionen att regeringen inte har en tydlig förklaring för hur detta förslag ska tolkas eller implementeras. Regeringen använder begreppet ”allsidig sammansättning” utan vidare förklaring, vilket myndigheterna menar kommer att skapa betydande svårigheter för huvudmännen att kunna tolka vilka lämpliga åtgärder som är förenliga med regeringsformen, , diskrimineringslagen och så vidare i syfte att uppfylla de krav som regeringen vill ålägga dem. Därtill blir Skolinspektionens uppgift att granska hur huvudmännen uppfyller kraven, och det blir betydligt svårare att genomföra om det inte är klargjort vad dessa krav de facto innebär. Liberalerna menar att om förslaget genomförs riskerar det att medföra en del hinder, inte minst för en rektor som exempelvis vill anordna särskilda undervisningsgrupper för elever med särskilda behov, oavsett om det är undervisningsgrupper för elever som kunskapsmässigt befinner sig på en högre nivå än sina jämnåriga klasskamrater eller om det är elever som har väldigt stort behov av extrastöd. Vi menar att utgångspunkten alltid bör vara att undervisningsgrupper utformas efter elevernas behov och inte efter deras bakgrund eller socioekonomiska status. Grundproblemet är inte att en del aktivt väljer skola utan att många inte väljer. Den andra delen i regeringens förslag, som också har tagits upp av samtliga talare och diskuterats i flera replikskiften, rör skolköer. Liberalernas uppfattning är att det inte är rimligt att man ska behöva ställa i stort sett nyfödda barn i kö för att de ska komma in på en skola. Det skapar en utestängningseffekt gentemot exempelvis familjer som flyttar in i en kommun när barnen är lite äldre, och det försvårar för familjer som kommer till när barnen är gamla. Köerna tycks inte heller vara transparenta på det sätt man kan förvänta sig. Men att helt avskaffa detta sänder fel signal till de föräldrar som noga går igenom vilken skola de vill att deras barn ska gå i och som tycker att val av skola är viktigare än valet av elbolag, pensionsfond och så vidare. Värderar man detta mycket ska man ha möjlighet att anmäla intresse till en skola men inte helt oreglerat. Liberalernas lösning är att det är rimligt att man kan göra det från ungefär före skolstart. har en delvis lite annorlunda modell, och , har också uttalat att de vill göra systemet mer restriktivt. Vi har två partilösa ledamöter, men åtta partier och i alla fall 347 ledamöter vill göra detta system mer restriktivt. Då är det för mig en gåta hur regeringen lyckas med konststycket att lägga fram en proposition som inte bifalls av . Det är mycket märkligt. Min slutsats blir ungefär densamma som antydde i ett tidigare anförande: Man vill inte att förslagen ska gå igenom utan söker konflikt i och med att det är val . Jag tycker att det är problematiskt. Det svensk skola behöver är inte denna typ av politiskt spel utan långsiktiga förutsättningar och breda överenskommelser som ger lärare och elever arbetsro. 93 (MP) replik: Jag tänkte fråga om den bristande transparensen, för jag tycker att den är ett problem i skolvalet. Specialpedagogiska skolmyndigheten gjorde för sedan en undersökning. De ringde till friskolor för att ställa barn i kö och till kommunala skolor för att placera barn där. I några fall låtsades de att barnet hade en funktionsnedsättning, såsom diabetes eller adhd, i andra fall inte. Det visade sig att familjer med barn med funktionsnedsättning inte uppmuntrades att välja vissa skolor eller inte fick råd om hur de skulle ställa sina barn i skolans kö, så som de familjerna med barn utan kostnadskrävande funktionsnedsättningar fick. Skolinspektionen gjorde en granskning av anmälningar till friskoleköer, och det visade sig vara vanligt att friskolor begärde in information om eleverna som de absolut inte får använda när de gör urval. Det gällde till exempel särskilda behov och annat modersmål än svenska. finns ingen som helst transparens i hanteringen av information till föräldrar som visar intresse eller när det gäller själva kön. Det administreras av friskolorna själva, och friskolor omfattas, till skillnad från fristående universitet och högskolor, inte av offentlighetsprincipen. För vinstutdelande bolag finns det stora pengar att tjäna på att sortera bort barn som har större behov än andra. Hur vill Liberalerna förhindra denna brist på transparens? 94 (L) replik: Det beskriver är förstås helt oacceptabelt och olagligt. Så har man inte rätt att göra. Det händer med jämna mellanrum att framför allt medierna göra denna typ av undersökningar. Man testar till exempel om det är diskriminering i krogköer eller att flera personer söker ett jobb, och den med ljust hår eller svenskt efternamn får jobbet medan andra nekas att komma på intervju. Det är som sagt oacceptabelt, och därför är det bra och viktigt att detta synliggörs. Det finns fristående skolor som tar ett stort ansvar för barn och ungdomar med stora behov, inte minst resursskolor och andra. De tar ett ansvar när den kommunala skolan inte klarar det. När föräldrarna går på knäna är det till slut en fristående skola som gör att föräldrarna får huvudet över vattenytan och barnen en bra skolgång. Jag delar inte riktigt den generella och väldigt slentrianmässigt svepande beskrivningen av friskolorna om att alla skolor skulle sortera och så vidare. Det är inte min bild, vill jag säga. Men skolor som inte sköter sig eller skolor som på olika sätt agerar på det sätt som beskriver är givetvis helt oacceptabelt. Det finns väl inget annat att säga. Jag tror att vi alla här i kammaren delar den bilden. 95 (MP) replik: Frågan är vad man vill göra åt detta problem. Vi i vill införa offentlighetsprincipen för alla som driver skattefinansierad skola i . Vi vill också ha ett gemensamt system för urval och antagning så att det inte går att göra det som är olagligt, det vill säga fiffla med vem man ger en plats och vem man inte ger en plats. Även om saker är olagliga vet vi att de kan förekomma ändå. Dessutom vet vi att vissa av dessa metoder att sortera inte är olagliga. Det är inte olagligt att ge och olika information – att undanhålla och underlåta att berätta hur man placerar barnet i kö. Jag håller med om att alla såklart inte fifflar och fuskar. Men de som gör det kan tjäna ganska mycket pengar. Det är nämligen så att när elever i stor utsträckning har samma nivå på skolpengen kan skolan gå med vinst om man har många elever som inte behöver särskilt mycket stöd – där man kan ha få lärare och ändå klara godkäntgränsen för att föräldrarna där hemma kan ge stöd eller om man inte har elever som har olika typer av funktionsnedsättningar som gör att de behöver mer resurser. Har man ett system som inte är transparent och där det går att tjäna stora pengar på fusk är det inte konstigt att denna typ av granskningar från skolmyndigheterna visar att det också förekommer. Vilka åtgärder vill Liberalerna vidta? 96 (L) replik: Den beskrivning som från här ger bör då kompletteras. Det utgår också tilläggsbelopp för elever som har mer behov av extra stöd och så vidare, vilket gör att de kostnader som elever med större hjälpbehov medför ska täckas. Det kan också i vissa områden handla om socioekonomisk omfördelning men också tilläggsbelopp som utgår till elever. Detta ser väldigt olika ut på olika håll i landet. En del kommuner tar denna fråga på ett större allvar än andra, om man uttrycker det så. Jag tycker att jag i mitt anförande svarade rätt mycket på de frågor som ställde. Jag tog där upp till exempel frågan om en gemensam och inkluderande skolvalsplattform och nämnde också, om jag inte minns fel, att även de fristående skolornas köer bör administreras den vägen så att det är transparens i dessa köer. Jag tror att även en hel del fristående skolor skulle välkomna det. Det kan nämligen vara rätt jobbigt att administrera köer med alla inkommande förfrågningar om på vilken plats man står i kön och så vidare. Det är också rätt jobbigt för en del föräldrar att leta upp och ställa ungarna i många olika köer och så vidare. Det finns alltså betydande vinster, skulle jag säga, med en gemensam och inkluderande skolvalsplattform. Det skulle göra systemet mer transparent. 97 Statsrådet (S): Regeringen har tre politiska prioriteringar. Vi ska bryta segregationen och tränga tillbaka brottsligheten, vi ska skapa framtidens jobb genom att driva på den gröna omställningen och ska ta tillbaka den demokratiska kontrollen över välfärden. Skolan knyter an till alla dessa tre. Ska de svenska kunskapsresultaten fortsätta uppåt behöver vi fokusera på att förbättra likvärdigheten i den svenska skolan. Alla barn, oavsett bakgrund, måste ges samma chans. Men så ser det inte ut . Det beror bland annat på skolvalets utformning. Låt oss tala klarspråk. Skolvalet är varken fritt eller rättvist. Orättvisa köer innebär faktiskt att paxade platser finns som är tagna på förhand. Och många får aldrig ens en chans att välja och uttrycka sin vilja. Skolvalet är inte bara orättvist. Det bidrar också till att skolan dras isär. Elever från olika bakgrunder sorteras helt enkelt upp mellan skolor, och det får allvarliga konsekvenser. Detta leder till att skolor får det svårt att leva upp till alla barns rätt till likvärdig utbildning. Detta bekräftas också bland annat av rapporter. Skillnaderna mellan skolors betygsresultat har ökat, och skolans socioekonomiska elevsammansättningar har fått större betydelse för elevernas resultat. Om skolsystemets utformning fungerar som en mekanism som förstärker samhällsklyftor i stället för att ha en utjämnande effekt har vi hamnat väldigt fel. Grundprincipen för ett skolvalssystem måste vara att alla barn har en rättvis chans att få en plats på den skola som de önskar. Det måste alla ansvarstagande politiker rimligen hålla med om. Men så ser det inte ut . Friskolornas orättvisa köer gör att många aldrig ens får en chans att välja. Barn i familjer som flyttar till en annan stad för jobb har inte samma chans. De som har kommit till och som faktiskt på allvar vill integreras får inte samma chans. Barn som är födda sent har inte samma chans. Det låter absurt, men så är det. Vi har ett skolvalssystem som innebär att barn som råkar födas med förutseende och snabbfotade föräldrar har större chans i skolvalet. Detta är ett lotteri. Hur kan man försvara detta lotteri. Skolvalet måste bli mer rättvist så att alla barn får samma chans, och det är ingen extrem hållning. , flera svenska utredningar och har slagit fast att behöver göra någonting åt skolvalssystemet så att det blir mer rättvist och inte bidrar till segregationen. Den samlade forskningen är tydlig med att friskolornas köer med paxade platser begränsar valfriheten och bidrar till skolsegregationen. Den begränsar alltså valfriheten. Detta är ingen diskussionsfråga. Denna orättvisa vill vi rätta till. Skolvalssystemet måste reformeras så att alla barn ges en rättvis chans att få en plats på en skola. Den socialdemokratiskt ledda regeringen står upp för föräldrars och elevers möjligheter att välja skola, och det måste ske på rättvisa villkor. Föräldrar och elever ska kunna göra trygga skolval i ett tydligt och mer rättvist skolvalssystem med reglerade urvalsgrunder som har barnet i fokus. I detta förslag som vi har lagt fram kommer föräldrars och elevers önskemål, precis som , att fortsatt vara styrande. Men det orättvisa kösystemet ska bort. För mig som skolminister är det självklart att eleven ska kunna välja skola, men skolan ska aldrig kunna välja ut elever. Detta är välutredda förslag om hur vi kan få ett mer rättvist skolval så att alla barn får en rättvis chans att få en plats i den skola som de har önskat. Förslaget om att avskaffa friskolornas orättvisa köer får också stöd från tunga remissinstanser som , , , Skolinspektionen och lärarfacken – och inte minst av dem som företräder eleverna. Båda elevorganisationerna elevråd och Elevkårer ger sitt stöd till att avskaffa kö som urvalsmetod. Det finns alltså ett starkt stöd för det förslag som ligger på bord, men i den här kammaren är motståndet ganska kompakt. I stället för att lyssna på forskare, skolmyndigheter, lärare och elever har en högermajoritet med och i spetsen bestämt sig för att blunda för det alla ser: att friskolornas köer begränsar valfriheten för många barn. Vi vill att alla ska kunna välja på samma villkor. Det här förslaget handlar också om att vi måste bli fria från den fria etablering som finns där ute i kommunerna. Många kommuner oavsett partifärg beskriver hur välplanerade, välfinansierade skolkommuner slås sönder av fri etablering. Det var ingen som nämnde det . När det kommer till den allsidiga elevsammansättningen pratar alla om segregationen, men ingen pratar om dess motsats – den allsidiga elevsammansättningen. Det är ju konstigt. Jag tycker faktiskt att politiker som ansvarar för skolorna är ute i kommunerna ska ha verktyg för att på lång sikt kunna arbeta mot den negativa segregationen. De vantolkningar av förslaget som jag har hört här är häpnadsväckande. Jag tänker att det är viljan att förstå som saknas. Problemet finns; det vet vi alla. var det många som sa att detta inte är ett problem, men förstår vi alla att det är det. Då förstår jag att det blir svårt att motivera detta. Men jag hör väldigt många små ursäkter för att förbli passiv, fru talman, och det tycker jag är sorgligt. 98 (M) replik: I den svenska skolan finns det både problem och möjligheter. I dessa tider av skolavslutning och att folk tar studenten lyckas många blicka framåt mot både jobb och universitetsutbildningar medan det för andra är rätt kämpigt i skolan – man hänger inte med, man kanske inte har kamrater och man kanske har misslyckats nu . Det finns flera problem vi tydligt behöver ta tag i framåt och efter valet. Två av dem har varit i fokus och , fru talman. Det handlar om skolans viktiga finansiering och om skolval, vilket är dagens diskussion. Jag kan konstatera att det finns stora brister vad gäller likvärdighet. Till exempel finns stora skillnader mellan stad och land och mellan pojkar och flickor gällande om du kan svenska eller inte och därigenom har lättare eller svårare att klara skolan och skolans krav. På samma sätt är det i dagens diskussion om skolvalet: För oss är det självklart att föräldrar ska kunna välja och önska både förskola och skola, men naturligtvis finns det skäl att utveckla detta. Jag tycker att skolministern sammanfattade det bra när hon sa att man inte ska behöva sätta barnen i kö redan på BB. Det är ett ganska brutalt exempel, men det visar ändå att det finns skäl att utveckla detta. Vi är inne på sådana saker som ett aktivt skolval, mer samlad och bättre information till vårdnadshavare och att ha kriterier som närhetsprincip och syskonförtur. Vi har dock ett problem, fru talman, och det är att skolministern har valt konflikt. Hon hade kunnat sitta ned med mig, ringa eller Liberalerna och samtala med eller för att säkra stöd. Jag tror att det hade funnits goda chanser att lösa ett antal av de problem som finns med skolval och skolfinansiering. Min fråga till skolministern, fru talman, är varför hon väljer konflikt i stället för att ringa och samtala med både mitt och andra partier för att säkra en majoritet, lösa problem och ge arbetsro till skolans personal. 99 Statsrådet (S) replik: Jag tycker att det är ganska roligt att höra prata om det gemensamma skolvalet. Vi hade med det i vår budget, fru talman, men tog bort det. Det ville inte se någonting sådant. När vi presenterade dessa förslag hörde jag osanningar om vad de innebar innan man ens hade läst dem, för man ville använda skrämsel. Det var ganska tydligt osanningar. Då tänker jag att man inte vill samtala. En annan sak jag tänker är att de här frågorna, vilket tidigare beskrev, har legat på bordet .