prot · H90956 · 2022-01-20 00:00:00 — Det är bra att alla myndigheter som upptäcker fel i folkbokföringen är skyldiga att anmäla det till , som är ansvarig myndighet. Problemet är att det är svårt att upptäcka dessa felaktigheter om det inte finns effektiva kontrollåtgärder på plats. Hur kommer statsrådet att agera för att underlätta för sådana kontrollåtgärder? 10 Statsrådet (S): Jag tackar interpellanten för interpellationen i en angelägen fråga. När det gäller val är en röst per medborgare ett av de mest grundläggande fundamenten i vår demokrati, och det måste vi värna. Därför måste folkbokföringen fungera väl och brister i den upptäckas på ett tidigt stadium. Det är därför glädjande med dessa uppdrag, och jag vill särskilt nämna ett. gav regeringen ett uppdrag till att i samverkan med ett antal frivilliga kommuner inrätta ett pilotprojekt för att utreda omfattningen av problemet med folkbokföring och utveckla metoder och arbetssätt för att åtgärda felaktigheter. ska bedrivas och bedrivs i områden där och kommunerna bedömer att problematik med tonvikt på bland annat trångboddhet och otillåten handel med hyreskontrakt är eller har varit särskilt förekommande. Uppdraget ska redovisas . Utredningen är alltså på gång, och jag ser mycket fram emot slutredovisningen. är en av de kommuner som medverkar i detta pilotprojekt. Övriga kommuner är , , , , , och . Detta är ett av många uppdrag som har fått för att just förbättra folkbokföringen. Vår bedömning är att det mest träffsäkra sättet att ta reda på vilka människor som befinner sig i är genom folkbokföringen. En folkbokföring med korrekta uppgifter är det mest ändamålsenliga och effektiva verktyg vi har att jobba med, och därför har fått ett antal uppdrag på detta område. 11 (M): Det borde finnas minst två perspektiv på detta problem: Hur hanterar vi dem som befinner sig i landet på oriktiga grunder, och hur hanterar vi dem som kommer till landet och är helt okända? I det förstnämnda fallet handlar det om människor som befinner sig i och har uppgivit falska uppgifter till svenska myndigheter. Det finns exempel på personer som har flera körkort utfärdade under olika identiteter. Myndigheter som är registeransvariga använder ju folkbokföringsregistret, men kan de lita på det? När personer förs in i registret används inte alltid biometridata eller fingeravtryck. Hur ser statsrådet på detta faktum? Anser statsrådet att måste bli bättre på att använda biometri och andra säkra metoder för att bemästra problemet med att en person kan leva under flera falska identiteter i landet? Enligt 7 och 8 § i kommunallagen ges rösträtt för val av ledamot och ersättare till kommun och regionfullmäktige om personen är folkbokförd i kommunen, fyller senast på valdagen, är svensk medborgare eller annan unionsmedborgare, är medborgare i eller eller har varit folkbokförd i i följd före valdagen. Detta innebär att utländska medborgare har rösträtt i kommuner och regioner efter att ha varit folkbokförda i . Huruvida de verkligen finns eller bor här vet vi dock inte med säkerhet. Med folkbokföringsregistret som grund upprättas röstlängd, och röstkort utfärdas. Den som röstar ska identifiera sig vid röstlokalen. Vid utfärdande av pass på svenska medborgare tas biometridata. Det är ett system med hög säkerhetsnivå, och det är i princip bara stater som kan utfärda flera pass för samma person. Borde inte samma höga säkerhetsnivå gälla för alla övriga identitetshandlingar, även för utländska medborgare, och att uppgifterna kontrolleras med folkbokföringen så att falska uppgifter uppdagas? Det finns som sagt exempel på utfärdande av körkort till samma person på grund av flera identiteter. Mig veterligen tas inte sådana biometriuppgifter . Kan vi lita på att ett svenskt körkort fungerar som identitetshandling? Hur ser statsrådet på detta? 12 Statsrådet (S): Hur folkbokföringen kan utvecklas med olika tekniska lösningar är något vi följer, och jag är helt säker på att vi kommer att utveckla systemen i takt med att samhället och tekniken utvecklas. I har vi i grunden god tillgång till registerdata, och dessa data håller hög kvalitet. Därmed inte sagt att de är helt felfria, för det finns brister. Det är alltså för att förbättra systemen ytterligare och täppa igen de hål som finns som regeringen har gett just dessa uppdrag till bland andra . Folkbokföringsfelet uppskattades 2018 till ungefär 198 000 individer, vilket då var av befolkning. Den vanligaste feltypen är felaktig adress. När jag för inte alltför länge sedan studerade statsvetenskap i fördes en stor diskussion om var studenter skulle folkbokföra sig, så det är alltså en vanlig feltyp i folkbokföringen. Vi behöver ha ordning och reda i systemen, men för att komma till rätta med felen och bristerna gäller det att vi är effektiva och inte satsar på till exempel en stor folkräkning, vilket man ibland förordar. Eftersom är korrekt är det bättre att attackera de där det finns fel och brister och åtgärda dem. Det är det mest effektiva sättet att komma till rätta med denna problematik. 13 (M): Statsrådet nämner en utredning som ska titta på detta och att vi kan förvänta oss svar 2023, om jag minns rätt. Det betyder att eventuella åtgärder kommer efter stundande val. Är det inte lite sent? I val till kommuner och regioner kan skillnaden i röstetal mellan partier vara liten. Då kan enstaka röster påverka valutgången, och varje röst är viktig och måste hanteras med respekt. Inför detta faktum, kan vi lita på att de som röstar verkligen finns? Finns det en handlingsplan för att komma åt personer som använder falska identiteter så att vi kan lita på årets valresultat? Avslutningsvis, fru talman, föreslår ett tiopunktsförslag , däribland att ska ge regeringen i uppdrag att genomföra en nationell folkräkning och säkerställa genomförandet genom uppdrag till berörda myndigheter. anser också att bör ansvara för genomförandet och samarbeta med kommunerna och relevanta myndigheter i genomförandet. anser även att fysiska besök bör göras på adresser i områden som utmärker sig och där det finns misstanke om felaktig folkbokföring. De som ej verifierats i folkräkningen bör kunna gå miste om vissa välfärdsförmåner. förespråkar också kontroll av biometriska uppgifter som huvudregel vid utfärdande av samordningsnummer och vid folkbokföring. vill också slopa sekretessen mellan myndigheter så att en ny huvudregel i sekretesslagstiftning etableras som innebär att berörda myndigheter alltid ska kunna dela relevant information med varandra. Hur ser statsrådet på våra förslag? Kan vi få genomslag för detta? 14 Statsrådet (S): Tack, , för ytterligare ett inlägg i denna debatt! Det är glädjande att våra förslag i mångt och mycket synkar. Det som gör och de uppdrag som redan har fått handlar bland annat om att göra kontrollbesök. Det var en lagändring som trädde i kraft . har också fått möjlighet att avregistrera den som i folkbokföringen har registrerats under en falsk identitet. Denna lagändring trädde i kraft . Regeringen har även infört en sekretessbrytande bestämmelse som gör att det blir lättare för myndigheterna att inhämta information från varandra och ha ett kraftigt informationsutbyte när det gäller just folkbokföringen. återinförde vi som sagt också folkbokföringsbrottet, som avskaffades . Dessutom pågår det pilotprojekt som jag nämnde tidigare i interpellationsdebatten. Det pågår alltså ett antal saker där jag upplever att vi har ganska stor samsyn mellan den socialdemokratiska regeringen och om hur vi kan komma till rätta med problemen, och detta är glädjande. Det finns saker som man kan fortsätta att titta på, och vi är beredda att diskutera detta tillsammans med andra partier. Vi är övertygade om att den mest effektiva kontrollåtgärden inte handlar om att genomföra en stor folkräkning utan om att faktiskt använda de system som vi har och som är av god kvalitet och se till att de förbättras. Frågan är vad som blir mest effektivt och träffsäkert, och där anser vi att det mest träffsäkra är att förbättra folkbokföringen. Jag vill passa på att tacka för denna mycket viktiga interpellation. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 5 Svar på interpellationerna 2021/22:202, 224 och 269 om det svenska jordbrukets konkurrenskraft 15 Statsrådet (S): har frågat mig om jag har för avsikt att införa någon form av krispaket för lantbruket. har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att stärka det svenska jordbrukets konkurrenskraft. har frågat mig om jag tänker ta några initiativ med anledning av de uppgifter som framkommer i Lantbruksbarometern och vilka åtgärder jag tänker vidta för att mildra de effekter på den ekonomiska kris vi nu ser inom svenskt jordbruk. lönsamhet har utmanats av kostnadsökningar som en följd av ökade priser på flera olika insatsvaror. Kostnadsökningarna påverkar inte bara svenska lantbrukare utan är kopplade till förändringar på råvarupriser och energipriser generellt. har priserna på flertalet jordbruksvaror ökat, vilket till en del kan kompensera för de ökade kostnaderna. I linje med den svenska livsmedelsstrategin arbetar regeringen aktivt för att långsiktigt stärka konkurrenskraften i svenskt lantbruk. Därför har tre handlingsplaner för livsmedelsstrategin beslutats. Handlingsplan 1 innehåller satsningar på via nationella medel och öronmärkta medel i landsbygdsprogrammet. Handlingsplan 2 innehåller satsningar på 2020–2025 samt en extra förstärkning på . Handlingsplan 3 innefattar ytterligare satsningar om 2021–2023. Regeringen beräknar att för åren 2024–2025 tillföra och för åren 2026 och framåt . Handlingsplanerna omfattar bland annat satsningar på forskning och innovation, regelförenkling och kompetensförsörjning. Dessutom aviserades en ytterligare förstärkning på för 2022−2025 i budgetpropositionen till vildsvinspaketet, som är en åtgärd i handlingsplanerna. Regeringen har därtill gjort stora satsningar i budgeten för att stärka infrastrukturen och servicen på landsbygden. Utformningen av EU:s gemensamma jordbrukspolitik är därutöver ett viktigt verktyg för att stärka det svenska jordbruket. En central utgångspunkt när strategiska plan för den gemensamma jordbrukspolitiken har utformats är att den ska stärka jordbrukets lönsamhet och underlätta möjligheten att nå livsmedelsstrategins mål. Totalt –2027 omfattar den strategiska planen . Utöver detta beräknas tillföras nationella åtgärder som möter målen i CAP. Hur utvecklingen av priset på insatsvaror och jordbruksvaror förändras framöver kommer att vara en viktig faktor för jordbrukets lönsamhet. Jag har en nära dialog med näringen kring dessa frågor i syfte att analysera och följa situationen. 16 (M): Det finns ungefär 15 000 heltidsarbetande lantbrukare i . Böndernas kostnader skenar, på allvar. LRF kan i en aktuell beräkning visa att kostnaderna för lantbrukarna har ökat med på årsbasis. Att bära dessa 4,1 miljarder ovanpå alla andra löpande kostnader blir mycket svårt och för många lantbrukare totalt ohållbart i längden. Att det är ohållbart på många sätt kan vi se i statistik , som ändå är en ganska lång tidsperiod. Landareal som används som jordbruksmark i har minskat från 3 till 3 . Det är en nedgång med , motsvarande nästan . Antalet jordbruksföretag i har minskat från ungefär 71 000 till ungefär 58 2020. Det är en reducering . Jag fortsätter med fler siffror. I fanns ungefär 348 000 mjölkkor 2010, jämfört med bara 300 2020. Det är en nedgång . Något som är anmärkningsvärt är att har antalet företag med mjölkkor minskat från 5 619 till 3 087 stycken, vilket innebär färre företag. Det är också många som äger färre mjölkkor. Om man tittar på antalet nötkreatur i landet ser man att det gick tillbaka , och antalet företag som håller på med nötkreatur minskade . Antalet företag med grisar minskade , och även antalet företag som håller på med får har minskat, . Något som har ökat är kycklingproduktionen, vilket är bra, och även andelen värphönor. Däremot, vad gäller ägg, har antalet företag som håller på med värphöns gått ned . Mat och potatis är det man brukar säga att vi behöver för att klara oss. odlades potatis av åkermarken. Det är mindre än , en minskning . har vi alltså blivit 1 miljon fler människor i som ska dela på mindre svenskproducerad mat. importerade vi jordbruksprodukter och livsmedel till ett värde av nästan . Jämfört med 2010 är det en ökning . Hur ska vi klara oss i i händelse av kris eller krig eller om någonting händer med logistiken, med transporterna? I den svenska livsmedelsstrategin som antogs stakades en väg ut mot att produktionen i skulle öka och därmed ge en högre självförsörjningsgrad. Det ser inte ut så än i alla fall. Till exempel kommer av det lammkött som vi äter från svensk produktion. Lantbruket behövs och är jätteviktigt för att vi ska få mat med hög kvalitet även framöver och för att vi ska få mat med hög kvalitet när det är kris. Dessvärre är inget av det som ministern lyfter fram någonting nytt eller någonting som har gett något större resultat som ger en kraftig vändning. Vad säger fru ministern, vore det inte bra att ha lite fler tuffa insatser, så att vi fortsatt kan äta kött från den lokala bonden eller köpa mjölk från rekoringen i området? 17 (M): Jag tackar ministern för svaret. Men, fru talman, detta duger inte på något sätt. Vi har en livsmedelsstrategi i . Det är jättebra. Ministern lyfter fram diverse handlingsplaner och åtgärder. Under de år som livsmedelsstrategin har funnits har vi tydligt sett att detta inte hjälper. Det är inte tillräckligt. hade vi en torkkris i . Vi har haft många tuffa år för mjölkproduktionen. Vi har haft en så kallad mjölkkris under många av dessa år. Vi har sett hur en griskris växer fram. har vi ett världsläge som ser mer och mer bekymmersamt ut. Vi såg hur slöt sig och slutade med exporten av till exempel konstgödsel – mineralgödsel. Vi ser hur och dammsuger marknaden på mineralgödsel för att förse sina egna befolkningar med mat. Vi har också diverse olika väderfenomen just nu som påverkar livsmedelsproduktionen runt om i världen. som allt detta händer ser det ut som att vi kommer att minska vår livsmedelsproduktion i och minska vår möjlighet att försörja vår egen befolkning. Övriga världen ser mer och mer till att försörja sin egen befolkning med mat. Men här tycker vi inte att det är viktigt. Eller tycker vi det, landsbygdsministern? Tycker vi att det är viktigt att producera vår egen mat? I så fall duger inte detta. Landsbygdsministern säger att man har en nära relation med näringen. Jag har också en väldigt nära relation med näringen. Det går inte längre att säga att man följer utvecklingen. är vi nämligen från ett vårbruk i då vi ska förbereda års skörd, med kostnadslägen som beskrevs här tidigare som är ofantligt mycket högre . Jag har själv ett jordbruk hemma med ett ökat kostnadsläge på när det kommer till mineralgödsel, drivmedel och energi. Det är väldigt mycket pengar. tänker jag att jag ska försöka producera så mycket livsmedel som jag kan för att försörja den svenska marknaden och de svenska invånarna med livsmedel. Vi måste göra någonting annat. Det kan tyckas vara tråkigt att vi återigen står här och pratar om krispaket och annat för svenskt jordbruk. Men det är där man hamnar eftersom vi har haft en så dålig jordbrukspolitik. Och skyller jag inte bara på den senaste regeringen eller den regering som har suttit med vid rodret . Detta är en dålig jordbrukspolitik . Vi har inte tyckt att detta är viktigt. Vi har inte värnat detta. När man pratar med stora försäljare av jordbruksprodukter säger de att det kan bli en bristsituation på till exempel mineralgödsel men även på utsäde. Men det kommer att bli helt andra kostnadslägen. Och vad kommer att hända? I de mindre gynnsamma jordbruksområdena i kanske man väljer att helt enkelt inte så sina fält denna vår. Vad leder det till? Jo, det kommer att leda till en minskad livsmedelsproduktion i . Det som jag är väldigt orolig över är att när jordbruket försvinner i dessa mindre gynnsamma områden startas det aldrig upp igen, utan då är det borta. Jag är därför väldigt intresserad av att höra landsbygdsministerns resonemang kring detta. Vad händer när vi växlar ned livsmedelsproduktionen i nu? 18 (KD): Jag tackar ministern för svaret. Att vi är så många – tre ledamöter – som vill diskutera detta visar hur stor denna fråga är. Detta är inte någon liten fråga eller någon icke-fråga, utan det är en otroligt stor fråga. Därför är jag så tacksam för att vi är så många som diskuterar detta med ministern. Vi ser, som mina duktiga kollegor har sagt här, att det ekonomiska läget för svenska bönder just nu är enormt tufft. Dieselpriset har skjutit i höjden, elpriset har skjutit i höjden, foderpriset har skjutit i höjden och priset på handelsgödsel har stuckit i väg som en raket. Precis som ledamoten var inne på är frågan om handelsgödsel ens går att få tag på längre. Det är många som har hört av sig till mig och vädjat om hjälp. fick jag ett mejl som jag tänkte läsa upp för ministern. Ämnet är: Finns det en framtid? Där står följande: Vad kommer att hända med svenskt lantbruk? Vi har ingen likviditet kvar i animalieproduktionen och lever i bästa fall på rost och röta. Det pratas om krisstöd, men det känns som om ingenting händer. Vi har ingen som kan nå ut medialt och få folk att förstå allvaret. Energipriset knäcker oss fort. Det finns inga reserver kvar, och framför allt har svensk mjölkproduktion inte tjänat pengar och därmed inte konsoliderat sig. Jag tror att riksdag biter sig i svansen om man inte gör någonting . En annan mjölkföretagare ringde och sa att han hade hoppats att den ökning av mjölkpriset som de faktiskt fick skulle göra att han skulle kunna betala arrendet och kunna laga lite grann i sitt kostall. Men han sa att med de höga kostnader som vi nu ser kan han inte ta ut någon lön längre utan får leva på sin frus lön och att han inte kan fortsätta på detta sätt. Jag kan fortsätta att berätta om ytterligare en mjölkföretagare som har omkring 90 kor. När han började var snittet ungefär 58 kossor. är det faktiskt över 100. Så han ligger lite under snittet. Han berättade, precis som berättade om sin gård, att hans ökade kostnader på den gård som han driver var . Han sa: , var ska jag hitta dessa pengar? Om jag har fått så många förtvivlade mejl och samtal med vädjanden om hjälp förstår jag att ministern har fått en otrolig mängd mejl, telefonsamtal och annat. Därför är min fråga till ministern, i likhet med mina kollegors: Vad svarar ministern på ropen om hjälp? Kan ministern berätta någonting för alla som faktiskt lyssnar på detta och som verkligen har vädjat om hjälp? Finns det någonting som regeringen just nu kan göra? Det vore fantastiskt om vi kunde få höra det. 19 Statsrådet (S): Regeringen och jag ser att detta är en allvarlig situation. Insatsvarorna har ökat. Importen av vissa insatsvaror är inte heller helt enkel. Det är en enormt allvarlig situation. måste man som regering analysera situationen, och det är också det vi har gjort. Vi vet vilken kostnadsutveckling det har varit, men vi måste också titta på intäktssidan. Har den mött upp? Nej, vår bedömning är att den inte riktigt har mött upp men att det, som jag sa i mitt förra anförande, har hjälpt lite att man har kunnat se ett högre avräkningspris och annat. Men situationen är allvarlig för många bönder ute på landsbygden. Vad gör vi då? Jo, det är det jag säger: Vi analyserar. Både näringen och min statssekreterare med flera kommer att komma till miljö- och jordbruksutskottet och låta utskottet ta del av den analys som kommer att tas fram. Jag kommer att träffa näringen igen i snar närtid. Efter det kommer också med sin rapport , så att ledamöterna vet, där de också har analyserat hur det ser ut med både utgifter och inkomster för jordbruket. Med det sagt vill jag säga att vi ser situationen. De förslag som vi har fått från näringen är också mycket det som Utredningen om fossiloberoende jordbruk tar fasta på. Den utredningen är nu ute på remiss och kommer strax tillbaka till oss. Där finns det många intressanta förslag. Först ska den vara ute på remiss till, tror jag, och sedan kommer vi att få tillbaka den så att vi kan börja behandla den. Men vi gör också andra saker här och . Som ni vet ligger det i livsmedelsstrategin bara . Vi vet också att det krävs en långsiktighet. Situationen är här och , men för att vända på utvecklingen och få lönsamhet på gårdsnivå krävs det också andra åtgärder. Jag tycker att den strategiska planen tar hand om lite av det, där vi går mot ett mer aktivt jordbruk, ser till att fler unga jordbrukare får större möjligheter och ser till att livsmedelsproduktionen förhoppningsvis ökar i och med att jordbruket blir mer aktivt. Det görs alltså saker långsiktigt, men det görs också saker nu som är viktiga. Andra satsningar på landsbygden som också är viktiga om man driver ett jordbruk kan vara bredband eller att man i Klimatklivet nu kan söka stöd för en biogasanläggning. Omställningen är ju också viktig, det vet vi – att vi inte har det här beroendet av insatsvarorna. Vi ser hellre en produktion i än att behöva vänta på import från och inte veta kostnaderna för den. Det görs alltså mycket. Det jag kan säga i det akuta läget är att vi fortfarande tittar på situationen. Jag vet att ni som sitter i miljö- och jordbruksutskottet kommer att få träffa både näring, statssekreterare och andra redan, tror jag, . 20 (M): Tack, ministern, för det utvecklade svaret! Det är ju bra med analyser. Det håller jag verkligen med om. Men sedan måste man också agera. Jag tycker att regeringen behöver agera mer och ta ledartröjan nu när lantbrukare är så kraftigt drabbade av höjda kostnader för foder, konstgödsel, diesel och liknande. Det går inte att komma ifrån: Djuren måste ha mat, vi behöver gödsel till grödorna och man behöver ha sin traktor och andra maskiner. Dessa drivs med drivmedel. Det går inte att trolla fram någonting annat. Priserna har ökat på det mesta. Bara hade gödnings- och jordförbättringsmedel ökat . Det är helt horribelt! Energi och drivmedel hade ökat , och det var alltså innan de hemska elpriserna och de fortsatt skenande priserna på drivmedel. De höga priserna på el och bränsle innebär en ohållbar situation för bönder. berättade tidigare om de ökade kostnader det kan bli bara på en gård. Men detta sker även i andra branscher, till exempel i hästnäringen. Vi har en hästägare i Sala, , som har ungefär hundra hästar. Deras elräkning har gått från 60 000 till 154 000 – bara på el! Det rapporteras att läget nu är hårdare än när bönder och djurhållare drabbades av torkan 2018. Efterfrågan på livsmedel och jordbruksråvaror ökar, både i och runt om i världen. minskar vår produktion här i . Vi blir sårbara. producerade bönder av landets livsmedel. är vi betydligt fler, som jag var inne på tidigare, men vi producerar inte mer mat. Vi litar på importen. Vi litar på att hamn ska fungera. Vi litar på att allting ska kunna komma in i och ut ur . Ungefär varannan tugga vi äter är importerad. Självförsörjningsgraden har sjunkit till . I är den . Vi har ändå mjöl, socker och morötter som vi kan vara självförsörjande på, men det räcker inte särskilt . Även om morotskaka är gott är det inte gott hur länge som helst. Naturligtvis krävs det också en ugn för att baka det, och då behöver man också el. Varje medborgare förväntas ta ansvar för sin egen mat, men den stora frågan är ju var den ska komma ifrån när det verkligen gäller, när det blir kris eller i värsta fall krig. Den bistra sanningen är att vårt land inte längre har mat till alla sina invånare. Vi kanske inte märker bristen en vanlig dag i fredstid, men vi skulle bli smärtsamt medvetna vid en kris. Vi har ju varit i en pandemi, och vi såg hur hyllor stod tomma i början av coronapandemin. Vårt land kan inte längre föda sitt folk. Det är horribelt! Skulle komma upp i åtminstone 80 procents försörjningsgrad skulle det bidra till mindre klimatpåverkan, stärka matproduktionen och i förlängningen ge väldigt många nya jobb.