prot · H90950 · 2022-01-11 00:00:00 — Vi följer alltså frågan och är fullständigt överens om allvaret. Vattentjänster är ett primärbehov och en förutsättning för en tillfredsställande levnadsstandard, och det läckage som vi ser på grund av eftersatt underhåll kan påverka miljön och grundvattnet och bidra till andra problem. Detta lyfter även interpellanten upp. Det finns inte någon anledning att ifrågasätta den siffra som kommer från Svenskt Vatten, men vad jag har förstått när vi har borrat ned oss lite grann i det här är att dessa 23 miljarder omfattar det totala behovet av investeringar inom hela va-sektorn. Sedan finns det ett uppskattat behov av en ökning när det gäller just va-nätets underhåll. Jag vill som sagt inte på något sätt förminska andra problem som handlar om att man måste göra investeringar på lång sikt, men när det handlar om va-nätets underhåll har jag förstått att ökningen som krävs är . Det är en ökning från 4,1 miljarder som avsätts för va-nätets underhåll till 6,8 miljarder, vilket kanske gör det lite mer greppbart. I dessa 23 miljarder ingår utöver underhållet åtgärder som handlar om bland annat befolkningsökningen och urbaniseringen med utbyggnad av nya bostäder. Det är också en stor post för det kommande va-investeringsbehovet. Jag bor själv i en fastighet som har eget vatten och avlopp, till skillnad mot av övriga svenska folket, så även där finns ett behov som behöver tillgodoses på olika sätt. Ett problem med va-underhållet som kommunutredningen lyfte fram och som interpellanten också påpekar är att mindre kommuner har svårt att skaffa den kapacitet och kompetens som krävs för att driva den här typen av stora investeringsprojekt. Det finns också ett personalförsörjningsproblem i detta. Enligt Svenskt Vatten krävs det ett underlag på ungefär 50 000 invånare för att kunna driva va-verksamhet långsiktigt och strategiskt. Precis som interpellanten säger har vi ledningsnät som byggdes på 50‑, , och de närmar sig nu sin livslängd. är det här kommunernas ansvar, och de har också fått stora tillskott i form av generella statsbidrag. Jag ska komma in på några fler sådana punkter senare och utveckla resonemanget. 46 (M): Tack, statsrådet, för svaret! En annan fråga som jag lyfter är det faktum att va-taxorna i stort ska gå plus minus noll. Detta ställer man sig frågande till om man ser på näten utifrån ett livscykelperspektiv. Att ersätta ett stort nät som byggts på med stora ansträngningar riskerar nu att bli en hämsko för berörda kommuner. Varför inte tillåta en fondering av överskott på samma sätt som till exempel en bostadsrättsförening gör för stambyte? Det borde göra situationen lite mindre dramatisk. Den ansvarsbild som kommunerna hade när näten byggdes har successivt svällt, ska man komma ihåg, och det finns ett investeringsbehov i skolor och äldreomsorg som växer och konkurrerar om investeringsmedlen. Ska kommunerna tvingas välja mellan rent vatten samt ansvarsfull avloppshantering och bygget av en ny skola? Det finns i 30 § lagen om allmänna vattentjänster (2006:412) ett utrymme för fondering för nyinvesteringar om det finns en fastställd investeringsplan avsättningen avser en bestämd åtgärd åtgärden och de beräknade kostnaderna för den redovisas i planen det av planen framgår när de avsatta medlen är avsedda att tas i anspråk planen innehåller de upplysningar som i övrigt behövs för att bedöma behovet av avsättningens storlek. Vad vill jag säga med det här? Jo, i förarbetena sägs att det som avses är ”specificerade investeringsbehov under den närmast följande femårsperioden”. Problemet är att det väldigt omfattande investeringsbehov som föreligger sträcker sig längre än så, och det här kan även vara svårt att precisera långt i förväg. Låt oss anta att landets anläggningsägare vill byta ut två decenniers samlade investeringar , som lagen är konstruerad. Då borde det leda till chockhöjningar av avgifterna. Som statsrådet var inne på är det inte heller rent praktiskt rimligt att man kan göra detta , utan det är ett arbete som borde ta länge tid än så. Hur tänker statsrådet att detta kan lösas? Finns det i så fall en plan? Dessa avsättningar borde kanske ha gjorts under nätens livscykel för realisering under 15–, men det har man alltså inte tillåtits att göra under rådande regelverk. Det var den S-ledda regeringen som lade fram gällande lagstiftning som ter sig alltmer daterad och inte adresserar de utmaningar som vi nu har både i form av anläggningar vars livslängd håller på att ta slut och anläggningar som inte klarar stora nederbördsmängder utifrån klimatförändringarna. Vore det inte bra om ett visst överskott tillåts så att man uteslutande kan använda det i anläggningens reinvestering och att det kan ianspråktas över en längre tidsperiod än ? 47 Klimat- och miljöminister (S): Det är korrekt som interpellanten säger: Med det regelverk som finns kring fondering handlar det i så fall om framtida nyinvesteringar, om det finns en fastställd investeringsplan eller om det avser en bestämd åtgärd. Det gäller inte för ospecificerat underhållsarbete. Däremot är det så att eftersom va-nätens renoveringsbehov är eftersatt och Svenskt Vatten menar att förnyelsetakten behöver öka redan nu finns det formellt sett inga hinder för att öka va-taxan för att finansiera ett löpande underhåll och investeringar för underhållet. Det som jag tyckte var ganska slående när jag satte mig in mer i frågan är hur kommunernas planering för underhåll av de här ledningsnäten ser ut. Man kan konstatera att det är en väldigt låg andel av kommunerna som ens har en förnyelseplan. av de kommuner som deltog i Svenskt Vattens undersökning har en tidsplan för förnyelse av ledningsnäten utifrån ett utrett behov. Att det bör finnas en långsiktig planering är vi väl helt överens om. Men om man ska prata om hur akut problemet egentligen är att va-näten inte underhålls så uppvisar inte ledningsnäten någon försämrad status , enligt Svenskt Vatten. Antalet leveransbrott av dricksvatten och det uppskattade utläckaget ligger också på en hyfsat nivå. Svenskt Vatten menar ändå att förnyelsetakten på ledningsnäten är oroväckande låg och att den skulle behöva öka något. Att det bör finnas en planering för det här bör kanske blir något som uppmärksammas mer i kommunerna runt om i . Interpellanten har också frågat mig om det finns några andra finansieringsmöjligheter och någon planering utöver att regeringen följer frågan. Där kan jag vara helt ärlig och säga att det gör det inte direkt . Vi har alltså gjort ganska stora höjningar av det generella statsbidraget till kommunerna. är det helt korrekt som säger att det är mycket som ska konkurrera om det utrymmet. Vi vet att behoven är stora när det gäller många olika satsningar runt om i våra kommuner. Däremot finns det en möjlighet för regionerna att söka medel från de europeiska regionala utvecklingsfonderna för att kunna bidra till finansiering av va-verksamheter. Detta är någonting som till och med står uttryckt som ett exempel på vad man kan söka fonderna för. Det har man inte prioriterat, vilket är ett medskick vi kanske borde göra på lite olika sätt. Det finns alltså andra finansieringsmöjligheter, men man har valt att inte prioritera dem. 48 (M): Tack för svaren från ! Jag vill ändå avslutningsvis lyfta exemplet , där stora nederbördsmängder fick en stadsdel att svämma över. Det blev väldigt omfattande skador på byggnader, och många fastighetsägare kommer inte att få husen reparerade förrän till kommande midsommar. Det visar att vi måste ta problemställningen på mycket stort allvar och se till att anläggningsägarna ges bättre förutsättningar att lösa framtidsutmaningen på ett klokt sätt. Vi har sett att elnäten behöver förstärkas. Det handlar om klimatomställningen och i denna fråga om va-näten. Allt detta sammantaget har bäring på den civila beredskapen inför större kriser. Jag lyfter det här nu därför att det är hög tid att regeringen tar detta på allvar. Avslutningsvis konstaterar jag att vatten är ett livsviktigt livsmedel som vi ska vårda väl för nu levande men även för framtida generationer. Det krävs en väldigt stor långsiktighet i denna viktiga samhällsfråga. 49 Klimat- och miljöminister (S): Tack, ledamoten, för inlägget! Vi är nog som sagt väldigt överens om att det här är ett område som inte bör få bli eftersatt. Vi har en situation nu där dessa ledningsnät har nått sin tekniska livslängd, höll jag på att säga. Från regeringens sida följer vi absolut frågan och tar den på allvar. Jag uppskattar mycket att man lyfter det allvar som vi ser i och med den klimatpåverkan detta har och den påverkan som klimatkrisen har på . är ett tydligt sådant exempel. Det är klart att vi i takt med detta behöver klimatsäkra inom ett antal olika områden. pratade vi om skyfall. Vi har också sett värmeböljor som har lett till att äldre har dött och så vidare. Vi har även haft bränder. Vi kommer alltså att på många olika områden både tvingas ompröva vår politik och hitta nya politiska lösningar för de nya behov som uppstår. Jag tackar för en bra debatt i en, som jag tyckte, ganska tekniskt komplicerad fråga. Jag har verkligen haft anledning att sätta mig in i den på djupet, och jag ser fram emot fortsatt diskussion. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 18 Svar på interpellation 2021/22:229 om dumpade gifttunnor 50 Klimat- och miljöminister (S): har frågat mig om jag avser att verka för att de dumpade gifttunnorna tas upp ur samt vilka regeringsuppdrag jag är beredd att ge till ansvariga myndigheter för att ta upp och identifiera gifttunnorna. Vidare har frågat mig om regeringen i regleringsbrev har instruerat ansvariga myndigheter att påbörja arbetet med att ta upp de identifierade gifttunnorna . Slutligen har frågat mig vad regeringen bedömer att det kommer att kosta att ta upp gifttunnorna och vilken budget som regeringen har avsatt för detta 2022. Sanering av miljögifter både på land och till havs har varit en prioriterad fråga för regeringen, och stora satsningar har gjorts för att öka takten i saneringsarbetet. Saneringsanslaget har aldrig varit så stort som det är . uppgår saneringsanslaget till . Saneringsanslaget och de statliga bidragen finns till för att mycket förorenade områden ska bli sanerade om det inte finns någon som kan hållas ansvarig för kostnaderna. Jag vill dock betona att det i första hand är den som bedrivit verksamheten och orsakat föroreningen som ska betala när ett förorenat område behöver åtgärdas. I vissa fall kan det också vara fastighetsägaren som ska betala, och ibland kan ansvaret delas. Det finns tyvärr över 1 100 förorenade områden runt om i som utgör en mycket stor risk för människors hälsa och miljö, det vill säga riskklass 1. Detta är alltså samma riskklass som de dumpade gifttunnorna. Därutöver vet vi inte hur många förorenade sedimentområden som finns i hav och vatten. Regeringen har därför gett flera myndigheter i uppdrag att –2023 arbeta för bättre kunskap om förorenade sediment. Detta förväntas också kunna bidra till bättre kunskap om föroreningssituationen i samt vad gäller de dumpade gifttunnorna. En grundprincip är att de förorenade områden som utgör störst risk för människors hälsa och miljö måste åtgärdas först. har därför tagit fram en nationell plan för fördelning av statliga medel för att se till att efterbehandlingsåtgärder genomförs vid de mest prioriterade områdena och för att anslaget ska kunna användas så effektivt som möjligt. Det finns andra förorenade områden i och inom länet som prioriteras högre än tunnorna utifrån risk för människors hälsa och miljö. Jag vill i detta sammanhang också klargöra att undersökningar måste genomföras innan det kan bli tal om när eller hur gifttunnorna ska åtgärdas. Allt annat vore oansvarigt. Innan undersökningarna är gjorda går det inte heller att uppskatta kostnaden för åtgärden. i arbetar för att undersökningar ska komma till stånd. 51 (M): Tack, statsrådet, för svaret! Som alla vet har vi haft en socialdemokratiskt ledd regering , även om den har återuppstått i olika skepnader. Det regeringen har gjort på miljöområdet är tyvärr mest symbolpolitik. Man pratar plastpåsar. Vi har fått en skatt på plastpåsar, vilket gör att svenska hushåll nu inte kan bära hem sin mat i de miljövänliga plastpåsarna. I stället bär de hem den i papperspåsar och köper kinesiska plastpåsar som de använder för sina sopor. Man har subventionerat elcyklar, vilket var en miljardrullning, och man har ägnat sig åt att försöka förbjuda sugrör. Men, fru talman, 23 000 gifttunnor som innehåller kvicksilver har den här regeringen tyvärr negligerat. har vi ett nytt statsråd på plats – ett nytt statsråd som skulle kunna se det otäcka i att som den här debatten pågår vittrar 23 000 betongtunnor, som ingen vet var de är, sönder. Det är det enda vi vet: Vi vet att det ligger 23 000 dumpade gifttunnor någonstans mellan och som innehåller kvicksilver – ett av de absolut värsta gifter som finns, fru talman! Detta är naturligtvis uppmärksammat i . Den utredning som statsrådet pratar om har pågått i ett tjugotal år. , , gjorde en skrivelse, en framställan, till där man skriver just om de 23 000 tunnorna. Man beskriver problemet, och man beskriver gifttunnorna. Man skriver: Det aktuella området är så geografiskt stort och konsekvenserna vid en utlösande faktor så stora att därför vädjar om att lyfta detta ärende högre upp på agendan innan katastrofen är ett faktum. Innan katastrofen är ett faktum, skriver alltså . Jag häpnar lite grann över svaret, fru talman. Jag häpnar över det ointresse som finns av att kvicksilver ligger i , något som många myndigheter, privatpersoner och andra varnar för kan vara största miljökatastrof. Det är rätt många som inte har utomhusbadkar, som jag har läst att statsrådet har. Det är många som vill bada i rent vatten i . Det är många som vill fiska och kunna äta giftfri fisk. Därför skulle jag gärna vilja fråga statsrådet, även om jag har hört svaret: Är inte statsrådet orolig för det som kallar en eventuell katastrof? Det är ett ganska starkt ord, men det är också ett av de absolut giftigaste ämnena som ligger dumpat någonstans mellan och . Tyvärr vet vi inte var. Det borde vara varje anständig regerings skyldighet att se till att få bort gifter ur . För vad är alternativkostnaden om kvicksilver läcker ut i ? 52 Klimat- och miljöminister (S): Tack, , för ditt engagemang i denna fråga och naturligtvis också för en viktig interpellation! har en omfattande industrihistoria och därmed också många förorenade områden. När det gäller kvicksilverutsläpp i finns det uppgifter om att kvicksilver historiskt har släppts ut i via fabrikers avloppsrör, detta innan det fanns någon miljölagstiftning som reglerade utsläppen. Av de 1 100 förorenade områden i som utgör störst risk finns cirka 100 i och . har också valt att skapa en separat lista för förorenade sedimentområden, och där framgår det att det finns andra förorenade områden och sediment som prioriteras högre än gifttunnorna. Tycker ledamoten verkligen att gifttunnorna då ska prioriteras även om det finns andra områden som bedöms utgöra större risk? Jag tycker att det är någonting som expertmyndigheterna ska avgöra. Det finns ungefär 26 000 riskklassade förorenade områden över hela . Av dem utgör som sagt cirka 1 100 en mycket stor risk för människa och miljö, så kallad riskklass 1. Ännu har vi inte tillräckligt med kunskap om hur det ser ut i hav och vatten ur ett nationellt perspektiv. är det myndigheterna som måste avgöra vilka av dessa som är mest prioriterade att åtgärda och i vilken ordning i förhållande till den risk som finns som detta ska göras. Därför är det först efter undersökningar som kan bedöma vilka eventuella åtgärder som kan bli aktuella. När det gäller de tunnor vi diskuterar finns det bilder från havsbotten som visar att de är i dåligt skick. placerar som sagt den här föroreningen i den högsta riskklassen och konstaterar att den kan innebära mycket stor risk. har man inte uppmätt särskilt höga kvicksilverhalter i dumpningsområdet. Men det finns också andra källor runt som har släppt ut kvicksilver. Halterna är till exempel fyra gånger högre när man kommer längre in i . Enligt studier rör dessa utsläpp också betydligt mer kvicksilver än vad som beräknas finnas i de här tunnorna. Det finns med andra ord många andra källor och förorenade områden med miljögifter. Tunnorna är en del i detta. Det är viktigt att komma ihåg, liksom att prioriteringen och bedömningen ska göras efter nogsamma undersökningar. Till exempel skulle det kunna innebära en risk för miljön att ta upp tunnorna direkt. De kan gå sönder, och risken att man då sprider föroreningar är stor. Det är nog egentligen inte vi som ska göra den här prioriteringen. Den ska de som är proffs på detta göra. 53 (M): Man brukar säga att tomma tunnor skramlar mest. Det är möjligtvis en symbol för regeringens politik. Men de här tunnorna, fru talman, är inte tomma. De innehåller kvicksilver. Det är precis som statsrådet säger: När man undersökte tunnorna senast hade flera av dem kraftiga rostskador, enligt artikel . Man varnade också för att betongblandningen hade börjat vittra sönder. Och så fanns det bilder – det finns det ju även i utredningar och annat, men just detta råkade vara artikel. Tunnorna, med kvicksilver, vittrar alltså sönder. Det var naturligtvis därför som gjorde denna framställning till den tidigare, socialdemokratiskt ledda regeringen . , fru talman, är säkert väldigt många nyfikna på vad regeringen har svarat , som varnar för en katastrof som kan vara ett faktum om dessa gifttunnor börjar läcka. Jo, fru talman, åtminstone fram till för sedan hade regeringen inte svarat alls. Det har inte kommit ett livstecken från regeringen, förutom att man bekräftar att man har mottagit begäran. Sedan har det inte hänt någonting . Det brukar ju heta ibland om den här regeringen att man såg det inte komma. I den här frågan, fru talman, om 23 000 gifttunnor innehållande kvicksilver har vi verkligen sett det komma. ansvariga tjänstemän pratar om att det kan upplevas som ett moment 22 med svårigheter när det gäller ansvarsförhållandena. Även om det kanske inte framgick av min fråga eller av statsrådets svar gjorde ju företagen inget fel. Man hade myndigheternas tillåtelse. Det var tyvärr på det här sättet man gjorde . Då kan man ägna tiden åt att försöka peka finger och fråga vem som ska betala, eller så kan man ta ansvar för att vi antingen måste täcka över gifttunnorna eller ta upp dem. Men vi kan inte med berått mod låta betongtunnor med kvicksilver vittra sönder. Det är naturligtvis därför som även är djupt oroliga för den här eventuella kommande miljökatastrofen. Här hade det nyutnämnda statsrådet kunnat komma med ett helt annat svar. Detta är ju samma svar som hennes företrädare har läst upp, eller ungefär i samma riktning. Det kanske är samma tjänstemän som hjälpt till att skriva svaret, vad vet jag. Men ministern hade kunnat komma med en helt annan approach här. Ministern hade kunnat säga: Jag är rädd om barnen. Jag är rädd om barnens hälsa. Vi kan inte låta barn äta giftig fisk. Vi kan inte förorena med kvicksilver. Vi måste ta det här på allvar. Det hade varit ett svar. Det här är exakt samma svar som din företrädare har givit – samma gamla regering, samma gamla politik. Jag beklagar det, för jag tycker att barnen, familjerna, fiskarna, ja, alla förtjänar rent vatten i . Och det minsta man kan begära från regeringen är väl att den svarar på deras framställan för att bekräfta att regeringen tycker att frågan är viktig. Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera sammanträdet till . § 18 (forts.) Svar på interpellation 2021/22:229 om dumpade gifttunnor 54 Klimat- och miljöminister (S): Jag försöker hitta tillbaka till den känsla som vi hade innan debatten avbröts. Vi är i en situation där det faktiskt är så, , att regeringen har skapat bättre förutsättningar för en högre saneringstakt. Vi har bland annat avsatt särskilda medel för just sanering av miljögifter i hav och vatten. I och med detta kan flera av mest förorenade områden åtgärdas. Vi har också beslutat om uppdrag för att få bättre kunskap om förorenade sediment i hav och vatten, och inte minst den fråga vi diskuterar är något som har arbetat med . Men det är några saker som jag vill passa på att trycka på här. För det första är det naturligtvis i första hand förorenaren som ska betala. Statliga bidrag kan bara gå till områden där det saknas någon att hålla helt eller delvis ansvarig. är till för att utreda vem som bör stå för kostnaderna. Ledamoten har helt rätt i att det har varit en lång process, men det är också så att just nu befinner sig i slutskedet i arbetet med ansvarsutredningen för att ställa krav på dem som myndigheten anser är ansvariga och med att undersöka risken med tunnorna. För det andra går det inte att ta bort gifttunnorna utan att det nödvändiga undersökningsarbetet har genomförts. Man måste ha ett bättre underlag för att till exempel bedöma om det finns risk för läckage om man plockar upp tunnorna. Just nu arbetar för att få till stånd ett undersökningsarbete vad gäller gifttunnorna. Det är en sak som är helt avgörande för att vi ska kunna bedöma vilka åtgärder som är lämpliga att vidta. Det går inte att hoppa över det här steget i arbetet. Sammanfattningsvis: Ja, det är ett komplext ärende, och det har tagit tid, men det pågår också ett aktivt arbete i frågan. Sedan är det också otroligt viktigt för mig att få understryka för ledamoten att vi som politiker självfallet har ett ansvar för att saneringsarbetet för att få bort det gift som finns i vårt hav och i våra vatten drivs på med full kraft, vilket det gör. Att säga att regeringen inte har gjort någonting i det här ärendet är faktiskt inte riktigt sant. Jag uppskattar verkligen värnandet om att barn inte ska behöva utsättas för gifter, och jag välkomnar också engagemanget för att vi ska se till att få en miljö, inte bara i hav och vatten utan generellt sett, som innebär att vi kan lämna över en planet till våra barn som är hållbar och en hållbar framtid. 55 (M): Regeringens engagemang i den här frågan har varit så litet att man inte har svarat på den framställan till som gjordes från som har som slogan: För renare vatten längs . Man gjorde en framställan till där man skrev: Det aktuella området är så geografiskt stort och konsekvenserna vid en utlösande faktor så stora att därför vädjar om att lyfta detta ärende högre upp på agendan innan katastrofen är ett faktum. I den här frågan kan man säga att det finns ett stort och brett engagemang från många aktörer, inte minst i mitt eget hemlän där många kommuner är bekymrade. Även runt och i är man bekymrad, liksom med alla kommuner. Den enda som inte verkar vara bekymrad och engagerad är regeringen. Att inte svara på en framställan till visar på nonchalans. I det här fallet vet vi att det finns 23 000 tunnor. Vi vet att det finns kvicksilver. Det vet vi. Vi vet att just nu och varje gång vi debatterar detta – vi kommer säkert att debattera till – vittrar betongblandningen sönder. Allt det här är fakta. Det vet vi. Då hjälper det inte att statsrådet säger i sitt svar att man har tillsatt en utredning som ska pågå . De här utredningarna har pågått . Jag tycker att det vittnar om bristande intresse och engagemang att man inte har svarat på en framställan som kom . Det är bara att visa engagemanget och gå från ord till handling! Det är handlingen som räknas, fru talman, och inte fina ord här i talarstolen. Tack för debatten! 56 Klimat- och miljöminister (S): Jag vill tacka för hans stora engagemang i den här frågan. Det lyser verkligen igenom. Jag vet också att du har lyft frågan . Svaret är att det är ett komplext ärende och att det har tagit , men jag har också inför vår interpellationsdebatt säkerställt att det pågår ett väldigt aktivt arbete i den här frågan. Det jag också tar med mig från den här debatten är att jag naturligtvis kommer att säkerställa att man får ett svar på den här framställan.