prot · H909133 · 2022-06-17 00:00:00 — Det som varit vägledande för utformningen av sjukförsäkringen är en aktiv sjukskrivningsprocess som påskyndar återgången till arbete. Detta förslag kan i stället leda till att vi återigen får en sjukförsäkring som präglas av passivitet. Alla de reformer som genomförs inom pensionssystemet, bland annat att riktåldern för pension kommer att höjas , har som syfte att vi ska jobba längre. Detta förslag går i en helt annan riktning. Alla som har en arbetsförmåga kommer att behövas på arbetsmarknaden. Då kan vi inte ha ett sjukförsäkringssystem som leder till att äldre med förmåga att arbeta lämnar arbetsmarknaden via sjukersättning. Regeringen har monterat ned rehabiliteringskedjan och även avskaffat den bortre tidsgränsen, vilket har lett till fler sjukskrivna utan aktiva rehabiliteringsinsatser. Dessutom är ålder ingen sjukdom. Sjukersättning eller förtidspension, som förmånen tidigare benämndes, bör vara en sista utväg när alla andra möjligheter är uttömda. Att välja en lösning som handlar om att gömma och glömma denna grupp sjukskrivna genom förtidspensionering innebär att de förvisas till ett utanförskap. I förslaget benämns underlättandet i fråga om att få sjukersättning för dem som närmar sig ålderspensionen som en trygghetspension. Låt mig slutligen säga att detta begrepp är sakligt felaktigt eftersom detta inte utgör en ålderspensionsförmån. Det är därför direkt vilseledande att beskriva förmånen som en trygghetspension. 52 (SD): Vi debatterar nu socialförsäkringsutskottets betänkande 29 om sjukersättning till äldre i förvärvsarbetande ålder. För inte så länge sedan debatterade vi riktåldern för pension. Vi från har varit kritiska till höjd riktålder just eftersom alla inte har samma förutsättningar. Exempelvis sliter kvinnor i vårdyrken ut sig, och de klarar knappt att arbeta fram till att de är . Det är svårt att se att de ska orka fram till att de är , då man tidigast ska kunna ta ut garantipensionen. En undersökning som har gjort visar att det är få personer som arbetar inom äldreomsorgen, kanske för att många är utslitna. Tyvärr är det bara vi från och som har sett problemen med höjd riktålder och motsatt oss det. Däremot har fackförbundet varit kritiska, så även hela , . Trots detta har höjd riktålder nu drivits igenom. Självklart är vi medvetna om att medellivslängden har stigit och att det finns de som kan arbeta längre. Och – absolut – är man vid god hälsa är det positivt att man kan arbeta extra för att påverka sin egen pension positivt. Då ska det också följas av att det finns trygghetssystem som är utformade för att man ska kunna arbeta längre. Problemet är att denna möjlighet inte går att generalisera över alla yrkesgrupper. En del börjar arbeta tidigt i livet, i slitsamma yrken, och en del börjar arbeta senare i livet efter många års akademiska studier. Att dessutom införa höjd pensionsålder och riktålder som arbetsförhållandena bland annat inom vård och omsorg i vissa fall är fullständigt omänskliga är helt fel väg att gå. Det är många som är väldigt oroliga över vad som ska hända om de inte klarar att arbeta upp till riktåldern. Även om det inte är tillräckligt är det bra att regeringen nu tagit fram lite plåster på såren till dem som är så utslitna att de inte kan arbeta upp till riktåldern. De ska i alla fall få det lite lättare att få sjukersättning. Sjukersättning beviljas inte lättvindigt . Åtta av tio får avslag på sin ansökan. Man ska ha en stadigvarande nedsatt arbetsförmåga i förhållande till alla normalt förekommande arbeten på arbetsmarknaden, och alla rehabiliteringsåtgärder ska vara uttömda. Många upplever att det är som att tränga igenom ett nålsöga. Genom att införa en förändring som innebär att de som har kvar till riktåldern endast ska bedömas mot yrken de har erfarenhet av minskar risken att äldre som är utslitna och som har nedsatt arbetsförmåga varken får pension eller sjukersättning utan i stället hänvisas till försörjningsstöd. Det är ju inte så att någon som är utsliten mirakulöst blir fullt arbetsför för att den får avslag på sin ansökan om sjukersättning. Det är självklart viktigt, anser jag, att man fortfarande ser över rehabiliteringsåtgärder när det gäller de yrken som personen har arbetserfarenhet av och personens ordinarie arbete. Den här förändringen tar inte bort ansvaret att se över sådana möjligheter och att hjälpa dem som vill kunna återgå till sitt arbete. Den tar heller inte bort möjligheten för dem som mår bra att arbeta vidare, eftersom man fortfarande ska en stadigvarande nedsatt arbetsförmåga om minst en fjärdedel för att få sjukersättning. Har man inte det bedöms man kunna arbeta fram till riktåldern. Man kan göra en hypotetisk bedömning – att en kvinna , som är utsliten efter många års arbete, till exempel inom vården, hux flux ska ställa om och arbeta med ett administrativt arbete. Men det måste inte i praktiken leda till att denna kvinna faktiskt klarar av eller får ett sådant arbete. Förmodligen kommer det i stället att leda till utförsäkring och att hon hänvisas till för att ansöka om försörjningsstöd. Därför anser vi i att det minsta vi kan göra för dem som är utslitna i arbetet, för dem som ställt upp för oss när våra barn eller vi själva har blivit sjuka, för dem som slitit inom barnomsorgen och tagit hand om våra barn så att vi kunnat arbeta, för dem som slitit inom lantbruket utan rast och återhämtning för att vi ska få mat på bordet, för dem som slitit inom svensk industri och bidragit till svensk innovation och ekonomisk tillväxt, ja, för alla dem som gjort detta för och med det dragit på sig förslitningsskador av olika slag – för dem är det minsta vi kan göra att inte tvinga dem till en näst intill omöjlig hypotetisk omställning till annat yrke som troligen bara kommer att leda till utförsäkring. För dem är det minsta vi kan göra att bevilja sjukersättning om de inte längre klarar att arbeta och om de har en stadigvarande nedsatt arbetsförmåga inom den bransch som de har erfarenhet av. Därför är jag glad att det finns en majoritet för den här propositionen. Eftersom vi har varit kritiska till just riktåldern anser vi dock att åldersgränsen för att få en annan bedömning inte ska höjas i takt med riktåldern utan stanna , som kommer att bli gränsen när detta går igenom. Detta kommer ofta att beröra människor som börjat arbeta tidigt i livet i slitsamma yrken, och om åldersgränsen ständigt ska höjas kommer vi fortfarande att hamna i problemet att människor hamnar i kläm och varken får möjlighet till pension eller sjukersättning när de är utslitna. Jag satt själv med i referensgruppen till utredningen som tog fram förslaget och lade då fram synpunkten om det inte skulle vara möjligt att låta bli att höja åldersgränsen från och att man ska, om man är , bedömas mot sitt nuvarande arbete i stället för formuleringen om tidigare erfarenheter. Svaret var då att det skulle bli enklare om det var samma bedömning för dem som har fast anställning och dem som är arbetslösa eller inte har fast anställning. Jag anser dock att det borde vara möjligt att bedömas mot nuvarande arbete för dem som har en anställning och göra en bedömning för andra enligt propositionens förslag. Därför ställer yrkar vi bifall till reservation 2 i betänkandet. 53 (V): Alldeles höjde andra partier i den här kammaren pensionsåldern. Argumentet var att medellivslängden ökar. röstade nej till att höja pensionsåldern. Att vi lever betyder ju inte att alla kan arbeta längre. Den faktiska pensionsåldern inom många LO-yrken är lägre än den pensionsålder som är. Därför skulle vi inte ha höjt pensionsåldern. är det redan beslutat. Jag beklagar det. tycker att pensionerna ska höjas, inte pensionsåldern. Den som tvingas att gå i pension tidigare på grund av att man jobbat i ett slitsamt yrke kommer ju inte att orka jobba längre bara för att politikerna har bestämt det. Det enda som kommer att hända är att många nu får en ännu lägre pension. Den allmänna löneavgiften har ökat enormt och ligger på . Det löneutrymme som vi gemensamt avstår går inte längre till pensionerna och sjukförsäkringen utan till stora skattebidrag till redan lönsamma företag. vill i stället förstärka sjukförsäkringen och höja inbetalningarna till pensionssystemet. Nästa mandatperiod skulle svenska pensionärer kunna få en höjning på . ska vi diskutera och fatta beslut om den ventil i sjukförsäkringen som ställde krav på i samband med höstens budgetomröstning – en trygghetspension. Det kommer att bli enklare att få sjukersättning om du är äldre. Det är en helt nödvändig reform som införs, och jag är väldigt glad att ställde detta krav. Flera borgerliga partier gör som de alltid gör och röstar nej till förbättringar av sjukförsäkringen. De struntar i att äldre hårt arbetande människor inte kan jobba till 66 eller och vill därför avslå dagens förbättring. Det är skamlöst. Människor som byggt upp det här landet, som slitit i vården, på verkstadsgolvet eller i byggbranschen ska ha rätt till en bra pension. Dagens pensionssystem är inte riggat för dem. Men till och med den här lilla ventilen som skulle kunna spela en avgörande roll för många vill , och Liberalerna sätta stopp för. hade velat ha en fast gräns och att man ska prövas mot det jobb man har eftersom riktåldern inte hänger ihop med hur länge människor kan jobba. Många yrkesgrupper kommer fortfarande att ha det lika slitsamt. Folk som behöver gå i pension på grund av ett fysiskt krävande och slitsamt jobb kan knappast jobba längre bara för att riktåldern ökar. Det hänger inte ihop, och därför har vi en reservation som innebär förbättringar i förslaget. Samhället har tappat kontrollen över syftet med socialförsäkringarna, och utförsäkringar har skett på löpande band. Vi som är förtroendevalda – valda av folket att representera medborgarna – ska agera handlingskraftigt och inte blunda eller främst agera pratmakare. De löften vi ger ska vi genomföra. Jag har all förståelse för att många har tappat tron på politiken av försämringar. Många politiker säger en sak men gör en annan. ska i stället stå för det vi lovar. Vi representerar våra väljare, inte oss själva. Vi kompromissar och är hemskt konstruktiva, men vi kräver politiskt inflytande om våra mandat krävs. När våra mandat krävdes behövde vi sätta en förbättrad sjukförsäkring högst upp på dagordningen. Det var första gången röster krävdes i en budget den här mandatperioden, och då lyckades vi också genomdriva flera förbättringar. får fler ersättning när de blir sjuka. Det är dock fortfarande alldeles för många som nekas, och fler förändringar av sjukförsäkringen måste ske. Jag begriper inte varför inte regeringen lägger fram på bord de delar som redan är utredda och som skulle göra det enklare för alla oavsett ålder att få sjukersättning. Det finns en majoritet i ; ändå läggs det inte fram. Medan andra pratar agerar vi, och det ska vi göra framåt också. Ett samarbete där ska ingå måste fortsätta att förbättra sjukförsäkringen. Det är kanske inte så märkligt att högern är emot en förstärkt sjukförsäkring. Det ska löna sig att arbeta, säger de, men de begriper inte att fungerande socialförsäkringar dit alla som jobbar har avsatt en andel av sin egen lön är det viktigaste systemet om vi ska ha starka och trygga löntagare i . En amerikansk arbetslinje där löneutvecklingen hålls nere har importerats till . I stället för starka omställningsförsäkringar och kraftfull jobbpolitik har politiker agerat för att göra löntagare otrygga och fattiga genom rekordlåga ersättningsnivåer. Många har inte ens fått den låga ersättning de har rätt till utan tvingas i bästa fall försörjas av anhöriga eller . I stället har vi fortsatt med stora skattesubventioner och branschstöd till företag som redan går väldigt bra. Det finns mycket kvar att göra. De skarpa tidsgränserna behöver tas bort. Läkarintyg ska gälla. Den som är kroniskt sjuk eller har en funktionsnedsättning måste få rätt till varaktig ersättning. De som utförsäkrats ska ha upprättelse. Pensionerna ska höjas, inte pensionsåldern. Det ska se till. Välfärdslöftet måste återupprättas. kommer att fortsätta att ligga på till dess att alla de förbättringar i sjukförsäkringen som vi driver är genomförda. Jag yrkar bifall till reservation 2. 54 (L): Från Liberalernas sida yrkar vi avslag på propositionen Sjukersättning till äldre i förvärvsarbetande ålder och bifall till reservation 1 under punkt 1. Vi liberaler vägrar att acceptera att människor ställs åt sidan. Allas kompetenser behövs. Allas medverkan i samhället hela livet behövs. Alla behöver känna sig behövda. Låt det inte råda några som helst tvivel om att Liberalerna ser, förstår och känner med dem vars kropp eller knopp inte orkar längre, att orken sinar, i arbetslivet oberoende av vilken typ av arbete man har haft, arbeten som på olika sätt sliter hårt. Vi kommer aldrig att gå med på att förminska människors frihet eller människors viktiga bidrag till helheten med deras alldeles egna erfarenheter, kompetenser eller yrkesskickligheter, oavsett ålder. Synsättet att sjukersättning är lösningen på ett problem som vi har och som verkligen också ställer människor åt sidan är helt fel. Självklart behövs det reformer på detta område för att stödja människor att fortsätta bidra. Men det är inte pensionssystemets fel, och det är framför allt inte sjukförsäkringens fel, i denna del. Däremot behövs det reformer inom arbetslivet när det gäller våra anställningsformer och anställningssystem som gör att man på en glidande skala kan fortsätta och gå över till ett mentorskap eller enklare kan byta mellan arbeten när ens kompetenser kanske kommer bättre till nytta och man har möjlighet att fortsätta att utveckla sig, sin arbetsplats och sina arbetskamrater. Inom detta område behöver vi en lång rad reformer. Men grundpunkten är att alla behövs och att alla är viktiga. Det är fel att använda sjukförsäkringssystemets verktyg till just det som denna proposition avser. Ålder är ingen sjukdom. Sjukersättning, eller förtidspension som det hette tidigare, kan vara helt rätt . Det ska man inte sticka under stol med. Men det bör ändå alltid vara en absolut sista utväg när alla andra möjligheter för att förstärka och trygga individen är uttömda. Individens möjligheter, rättigheter och friheter måste gå före systemet. Det som föreslås är ingen pension – det måste vi komma ihåg – utan en del i sjukersättningssystemet. Jag har mött en del personer som nästan tar det som en skymf att de ska hamna i sjukersättningssystemet eftersom de inte är sjuka. Det är inte där problemet ligger. Regeringens förslag kommer att leda till fler förtidspensionerade i stället för att man arbetar med de aktiva rehabiliteringsinsatserna, habiliteringsinsatser, reformer inom arbetslivet, som jag tidigare nämnde, och ge individer möjligheter att faktiskt fortsätta att gå framåt och återgå till sitt arbete eller arbeta vidare med någonting annat och kanske på ett helt annat sätt och fortsätta bidra i sitt sociala sammanhang. Förslaget leder med andra ord till en sjukförsäkring som återigen präglas av mer passivitet och som riskerar att medföra att alltför många lämnar arbetslivet . Det innebär faktiskt en återgång sjukfrånvaro med sjuktal som steg dramatiskt på grund av något helt annat än en sjukdomsbild. Jag ska kommentera något av det som föregående talare har sagt. Höjningarna av pensionsåldern inom pensionssystemet har till syfte att så många som möjligt ska kunna fortsätta att arbeta, utvecklas och bidra. Det nu aktuella förslaget går i direkt motsatt riktning och får till följd att en grupp sjukskrivna hänvisas till ett åsidosatt liv och till ett liv i utanförskap. Avslutningsvis: Ställ nu inte människor åt sidan! Alla behövs, oavsett kroppsliga eller intellektuella funktionaliteter, oavsett ålder och oavsett status. Livet ska kunna levas hela livet, och ingen ska ställas åt sidan. 55 (S): I reportageboken arbetar med våra kroppar, skriven av och med bilder av , får man ta del av hur det moderna arbetslivet kan se ut . , som är lagerarbetare, säger: Det är lätt att glömma ergonomin eftersom vi plockar på ackord. Avdelningen bredvid har individuellt ackord där varje person blir utpekad om den inte jobbar tillräckligt fort. Folk orkar inte ens arbeta till pensionsåldern. Det krävs mycket förändringar om människor ska klara sig fram till . Amirah, butiksanställd, säger: i kassan kan jag knappt gå upprätt. Jag har kvar till pensionen och har redan ont i handleder, axlar och knän. Jag går till sjukgymnast, vilket hjälper mig från att bli sjukskriven, men värken försvinner inte. Den försvinner först efter två veckors semester. Men när jag börjar jobba igen är den tillbaka . , billackerare, säger: Vi puttar bilarna till den 60-gradiga ugnen. Jag önskar att vi hade tunnare arbetskläder. Varma dagar är värst, då är jag helt slutkörd. Det är som ett hårt träningspass. Många tvingas sluta innan pensionen. Vad händer i våra kroppar? Hur påverkas fertiliteten av de farliga ämnena som jag jobbar med? Hur påverkas svetsare av svetsröken? Det finns ingen forskning på vad gifterna vi utsätts för gör med oss kvinnor och våra kroppar. All forskning är på män. I en rapport från Katalys beskrivs hur samhället speglas i medierna. Den visar bland annat att personer med arbetarklassbakgrund ges av utrymmet i våra tv-nyheter. Kanske är det en förklaring till att vissa partier och politiska företrädare helt saknar förmågan att se klassamhället och hur det påverkar människors möjligheter och liv. I en färsk rapport från beskrivs de genomsnittliga pensionerna för medlemmar som har arbetat ett långt arbetsliv i butik och lager. Den visar att den totala pensionen för medlemmarna ligger på i genomsnitt efter skatt och för kvinnor på efter skatt. Gränsen för låg ekonomisk standard enligt är . Detta är helt orimligt. Men det är inte bara traditionella arbetaryrken som berörs och påverkas av hur vårt skyddsnät fungerar. Vi såg under pandemin att sjuksköterskor, förskollärare, lärare men också många andra yrken vann på att karensavdraget försvann. Vi vet att pandemin ytterligare drog isär villkoren på arbetsmarknaden. Och det är tydligt att de allra flesta vinner på mer trygghet, inte mindre. När man tar tunnelbanan här i , som jag gör ibland, och åker den röda linjen från i till i passerar man hela . Här bor människor från hela världen. Här bor undersköterskor, byggarbetare, städare, vd:ar och butiksarbetare. Resan tar kanske , men den visar upp en väldigt tydlig bild av vårt samhälle: Vi har olika yrken, vi har olika bakgrund och vi har olika förutsättningar. Det skiljer i medellivslängd mellan en kortutbildad person i i kommun och en långutbildad person i . Vi debatterar regeringens förslag om en trygghetspension, en sjukersättning till äldre i förvärvsarbetande ålder. För oss socialdemokrater är trygga socialförsäkringar en grundläggande del av välfärden. På samma sätt som att skolan, vården och omsorgen ska finnas där och fungera för alla, vara fri från vinstintresse och ge högsta möjliga kvalitet ska man känna trygghet när man blir sjuk. Man ska kunna lita på att pensionen räcker både till en fika med barnbarnen och till hyran – och när man inte klarar att arbeta ska vi hjälpa varandra med en hög a-kassa. Att ta tillbaka den demokratiska kontrollen i välfärden innebär att ha en sjukförsäkring som fungerar bättre. För mig är det enkelt: Sjukförsäkringen ger trygghet när vår arbetsförmåga är nedsatt, tillfälligt eller på lång sikt. Vi arbetar och betalar in till försäkringen, och om olyckan är framme eller när kroppen inte längre orkar – ja, då får vi skydd. Men låt mig vara tydlig: Högerregeringens nedmontering av tryggheten för vanligt folk 2006–2014 har gjort att tusentals människor i vårt land har hamnat utanför. Därför har regeringen, reform för reform, stärkt sjukförsäkringen under den här mandatperioden. Behovsanställda ska få rätt till sjukpenning. Vi har ändrat reglerna så att fler långtidssjukskrivna får rätt till rehabilitering. Vi har sett till att färre har utförsäkrats, och vi har avskaffat stupstocken. Vi har också stärkt den ekonomiska tryggheten genom att ta bort funkisskatten och höja taket i sjukpenningen. har fått tydliga instruktioner om att arbeta både tillsammans med andra myndigheter och förebyggande för att detta ska fungera. Vi tar i och med detta ärende ställning till trygghetspensionen. Den ger ekonomisk trygghet till den som har slitit ut sig under arbetslivet och inte kan arbeta hela vägen till pensionen och därför behöver ta ut sin ålderspension , vilket leder till en livsvarigt sämre ekonomisk situation med en lägre pension. Trygghetspensionen är en del av sjukersättningen och innebär att de som har som mest kvar tills de uppnår den ålder då man kan få sjukersättning ska få sin arbetsförmåga prövad mot arbete som de har erfarenhet av eller annat lämpligt arbete som är tillgängligt. Gällande regelverk för rätten till sjukersättning tar ingen hänsyn till ålder, vilket medför att arbetsförmågan hos en 64-åring prövas på precis samma sätt som arbetsförmågan hos en 43-åring eller 34-åring trots att tiden för omskolning, rehabilitering och omställning är mer begränsad. Jag är glad att flera partier kommer att yrka bifall till förslaget om trygghetspension, men jag är oroad över vad som händer om olyckan är framme och vi får en moderatledd, högerkonservativ regering efter valet . I motion och utifrån moderatens anförande här är det nämligen tydligt att man yrkar avslag på förslaget om den här reformen. Man gör det för att man hävdar att trygghetspensionen skulle förpassa människor till ett ”utanförskap”. Man gör det med argumentet att regeringen vill ”gömma undan” sjukskrivna. Detta visar en oförmåga att förstå hur villkoren för vanligt folk ser ut. Skulle vi som föreslår avslå reformen riskerar vi också att döma tusentals kvinnor som har slitit under långa yrkesliv men varken haft orken att jobba till pension eller fått möjligheten att jobba heltid till livslång fattigdom. Trygghetspensionens syfte är att ge dem som har nedsatt arbetsförmåga i slutet av arbetslivet ett stöd, vilket skulle ge en betydligt högre pension. Med den här reformen skulle exempelvis en undersköterska som får ta del av förmånen öka sin pension med nästan om hon får trygghetspension av sitt yrkesliv. Detta omfattar alltså människor som har arbetat. De har arbetat hårt och länge och betalat sin skatt och sina försäkringar, år , men för duger inte detta. Vi vet vad det innebar för sjuka och arbetslösa förra gången en moderatledd regering fick chansen. Och i högerpartiernas eget budgetförslag inför årets budgetprocess är det tydligt att en moderatledd konservativ högerregering med stöd av , också framåt kan innebära återinförd stupstock, sänkta ersättningar för sjuka, återinförd funkisskatt och försämrad a-kassa för den som förlorat sitt arbete. Vi har under den här mandatperioden ökat tempot och reformtakten i vår sjukförsäkring, men vi måste göra mer. Övriga förslag som nämnts i debatten och som finns i den utredning som ligger till grund för den här reformen måste vi genomföra. Det handlar om att fler ska ges rätt till sjukersättning. Bedömningen är så otroligt snäv att nästan ingen släpps in, vilket tvingar många till orimliga livsvillkor. Det handlar också om att vi ska stärka rehabiliteringen och förändra regelverket så att personer med sjukersättning kan delta i ideellt arbete och i det demokratiska arbetet. Detta är förslag som bereds i och som jag vill ska förverkligas. Men vi behöver också göra mer, och utreds andra viktiga förbättringar, som en bättre arbetsskadeförsäkring eller hur vi kan förändra karensavdraget så att det blir mer rättvist. Förslag kommer att landa på nästkommande regerings bord inom en ganska snar framtid, och därför krävs att vi återigen får en socialdemokratisk regering. Jag inledde med berättelser från , och och deras egna ord från boken arbetar med våra kroppar. Trygghetspensionen kommer att ge många en trygghet i slutet av yrkeslivet.