prop · H903238 · 2022-05-05 00:00:00 — Enligt artikel 23 kan en myndighet begära att en myndighet lämna in en begäran om tillsynsåtgärder hos en myndighet i en annan medlemsstat. I artiklarna 25–28 finns bestämmelser om kontroll av produkter som förs in på unionsmarknaden. Enligt artikel 25.3 ska produkter som omfattas av unionsrätten och som ska hänföras till tullförfarandet för övergång till fri omsättning vara föremål för myndighetskontroll. I artikel 26 anges att den ansvariga kontrollmyndigheten ska skjuta upp övergången till fri omsättning om det konstateras att produkten inte åtföljs av korrekt dokumentation, märkning eller kontaktuppgifter till relevanta ekonomiska aktörer, eller om det av andra skäl finns anledning att tro att produkten inte överensstämmer med den tillämpliga unionsrätten eller att produkten utgör en allvarlig risk för till exempel hälsa, säkerhet eller miljö. Kontroll- myndigheten ska underrätta marknadskontrollmyndigheterna om att man har skjutit upp övergången till fri omsättning. Artiklarna 29–35 innehåller bestämmelser om samordnad tillsyn och internationellt samarbete. Det skapas bland annat ett unionsnätverk för produktöverensstämmelse och särskilda administrativa grupper för samarbete om frågor om marknadskontroll. I artikel 34 anges att Europeiska kommissionen ska vidareutveckla och underhålla ett 2021/22:238 informations- och kommunikationssystem för insamling, behandling och lagring av information om frågor som rör tillsyn av harmoniserad unionslagstiftning, i syfte att förbättra utbytet av uppgifter mellan medlemsstaterna. I artikel 41 anges att medlemsstaterna ska fastställa regler om sanktioner för överträdelse av förordningen och den harmoniserade unions- lagstiftning som förtecknas i bilaga II till förordningen som inför skyldigheter för ekonomiska aktörer och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de tillämpas i enlighet med nationell rätt. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionerliga och avskräckande. Enligt artikel 44 ska EU:s marknadskontrollförordning tillämpas i sin helhet . Marknadskontrollmyndigheterna ska ha de befogenheter som anges i artikel 14.4 i EU:s Regeringens förslag: Det ska i sektorslagstiftningen anges att marknadskontrollmyndigheten vid marknadskontroll enligt EU:s marknadskontrollförordning har befogenhet enligt artikel 14.4 i EU:s kräva att ekonomiska aktörer ska tillhandahålla handlingar, specifikationer, data eller uppgifter (artikel 14.4 a–14.4 c) utföra oanmälda inspektioner på plats och fysiska kontroller av produkter (artikel 14.4 d) • få tillträde till lokaler, mark eller transportmedel (artikel 14.4 e) • inleda undersökningar på eget initiativ (artikel 14.4 f) • kräva att ekonomiska aktörer ska vidta lämpliga åtgärder för att få en bristande överensstämmelse att upphöra eller att eliminera en risk • själv vidta åtgärder (artikel 14.4 h) • införskaffa, inspektera och demontera varuprover (artikel 14.4 j) kräva att innehåll på ett onlinegränssnitt ska avlägsnas, att en varning ska visas eller att åtkomsten ska begränsas (artikel 14.4 k). Hänvisningarna till artikel 14.4 i EU:s marknadskontrollförordning ska Regleringen ska tas in i en ny lag om marknadskontroll av EU-gödsel- produkter och i följande sektorslagar: • lagen om elektromagnetisk kompatibilitet • lagen om måttenheter, mätningar och mätdon • lagen om märkning av skor •lagen om marknadsföring av kristallglas •lagen om åtgärder mot buller och avgaser från mobila maskiner •lagen om transport av farligt gods •lagen om brandfarliga och explosiva varor •lagen om leksakers säkerhet •lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s textilmärknings- förordning •lagen om fritidsbåtar och vattenskotrar •lagen om marin utrustning •lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om personlig skyddsutrustning •lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s energimärknings- förordning •lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s däckmärknings- förordning •lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om gasanordningar •lagen om tobak och liknande produkter •lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. ska få införskaffa varuprover under dold identitet enligt artikel 14.4 j endast om det är nödvändigt för att syftet med kontrollen ska uppnås. Myndigheten ska underrätta den ekonomiska aktören om att införskaffandet har skett under dold identitet, så snart det går utan att syftet med åtgärden går förlorat. Befogenhet att kräva att innehåll på ett onlinegränssnitt avlägsnas, att en varning visas eller att åtkomsten begränsas enligt artikel 14.4 k ska inte gälla i fråga om databaser som omfattas av tryckfrihets- förordningens eller yttrandefrihetsgrundlagens skydd. När ändrade förhållanden ger anledning till det ska marknadskontrollmyndigheten besluta att en skyldighet att vidta en åtgärd avseende ett onlinegränssnitt inte längre ska gälla. Regeringens bedömning: Det bör inte införas särskilda bestämmelser i sektorslagarna om förutsättningar för när inspektioner ska få genomföras. Det bör inte heller anges i lagarna att befogenheten att få tillträde till lokaler även omfattar bostäder. Det finns inte behov av att använda beteckningen anonymt köp för införskaffande av varuprover under dold eller fingerad identitet. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer delvis med Utredningen föreslår att befogenheterna för marknads- kontrollmyndigheterna ska framgå av bestämmelser i en sektors- Utredningen föreslår att oanmälda inspektioner i utrymmen som inte är tillgängliga för allmänheten ska få genomföras endast under vissa förutsättningar. Utredningen föreslår att det i den sektorsövergripande lagen ska anges att befogenheten i artikel 14.4 e Utredningen föreslår även att en marknadskontroll- myndighets införskaffande av varuprover under dold eller fingerad identitet ska betecknas anonymt köp. Utredningen föreslår att online- gränssnitt ska undantas från yttrandefrihetsgrundlagens skydd. Utredningen föreslår inte något undantag för databaser som omfattas av Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot den av utredningen föreslagna sektorsövergripande Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll anser att en sektorsövergripande lag ger ökade möjligheter till samverkan mellan myndigheterna och tydlighet i förhållande till marknadens olika aktörer. och Kemikalieinspektionen avstyrker att harmoniserad unionslagstiftning på miljöområdet omfattas av en sektorsövergripande Marknadskontroll på miljöområdet bör även fortsättningsvis ske med stöd av miljölagstiftningen. anser att en annan ordning än samlad tillsyn via sektorslagstiftningen försvårar en effektiv användning av tillsynsmyndigheternas resurser och kompetens. påpekar vikten av att marknads- kontrollmyndigheterna beaktar proportionalitetsprincipen vid tillämp- ningen av alla sina befogenheter. Justitiekanslern lyfter fram att det kan finnas skäl att överväga om proportionalitetsprincipen bör komma till uttryck i lagen. artiklarna 14.4 a–14.4 c att kräva handlingar, specifikationer, data eller uppgifter att marknadskontrollmyndigheterna bör ges möjlighet att inhämta information och handlingar från var och en, det vill säga även från andra än ekonomiska aktörer. Detta för att öka marknadskontroll- myndigheternas möjligheter att identifiera ekonomiska aktörer. Vad gäller befogenheten enligt artikel 14.4 e att få tillträde till lokaler, inklusive bostäder, stödjer Konsumenter att inspektioner ska kunna utföras även i bostäder då det är allt vanligare att näringsverksamhet sker i eller i anslutning till hemmiljön. stryker avseende tobak och liknande produkter behovet av att kunna göra inspektioner i bostäder. går längre än EU:s marknadskontrollförordning som inte nämner möjligheten till intrång i privatliv, och efterfrågar vad som ligger bakom anser att förslaget att inkludera bostäder är Om det genomförs bör villkoren noga specificeras och det bör definieras vad som utgör en bostad. Teknikföretagen kan se behov av att i vissa fall kunna utföra inspektioner i hemmet men anser att det bör ställas höga krav på skälen för en sådan inspektion och ifrågasätter om inte beslut om intrång i människors privatliv först bör prövas i någon inspektioner i bostäder utgör betonar att grundlagsskyddet mot husrannsakan och liknande intrång även omfattar ekonomiska aktörer. delar inte utredningens synsätt att marknadskontroll inte ska ske hos tredje part. Kontroll av produkter som byggs på plats hos slutanvändare kan enligt myndigheten endast ske där produkten finns. anser att frågan om när en marknads- kontrollmyndighet själv får vidta åtgärder enligt artikel 14.4 h inte är tillräckligt utredd. uppmärksammar att möjligheten att själv vidta åtgärder kan medföra höga kostnader om den ekonomiska aktören inte ersätter kostnaderna. Enligt bör det därför avsättas ett belopp som marknadskontrollmyndigheterna gemensamt förfogar för att täcka kostnader. I fråga om utredningens förslag vad gäller införskaffande av varuprover enligt artikel 14.4 j efterfrågar ytterligare vägledande exempel på hur varuprover kan införskaffas anonymt utan att använda fingerad identitet. anser inte att den ekonomiska aktören ska underrättas i efterhand om ett anonymt köp. Underrättelser i efterhand kan leda till att ekonomiska aktörer försvårar anonyma köp. tillstyrker anonyma köp men påpekar att anonyma köp av tobaksprodukter i webbutiker försvåras av att måste styrkas. och Konsumenter betonar vikten av att dolda köp görs med stor restriktivitet. Konsumenter påpekar att det är ganska vanligt att personnummer behöver anges vid köpet och det finns en risk att en väsentlig del av marknaden undslipper kontroll om köp inte kan genomföras i dessa fall. IKEM Innovations- och kemiindustrierna efterfrågar råd eller vägledning kring hur myndigheter ska ta ut varuprover för produkter som har serieproducerats. och välkomnar förslaget om onlinegränssnitt (artikel 14.4 k) men ser båda behov av att kunna inhämta uppgifter om ägande av webbsidor från andra än ekonomiska aktörer. ser gärna att det förtydligas med stöd av vilka bestämmelser en marknadskontrollmyndighet kan kräva uppgifter om äganderätten till en webbplats från en godkänd återförsäljare (eng. registrar) eller den som förvaltar en toppdomän. Myndigheten för press, radio och tv påpekar att det kan uppstå tillämpningsproblem när det gäller att avgöra vilka onlinegränssnitt som omfattas av yttrandefrihets- grundlagens skydd. Det kan inte uteslutas att tryckfrihetsförordningen i undantagsfall skulle kunna vara tillämplig på databaser som berörs av EU:s marknadskontrollförordning. anser att marknadskontrollmyndigheterna bör föra dialog med relevanta mellanhänder, till exempel internetleverantörer, för att säkerställa att åtgärderna som mellanhanden vidtar är proportionerliga. Stiftelsen anser att beslut om att åtgärder ska riktas mot internetleverantörer, innehålls- leverantörer eller värdtjänstleverantörer bör fattas av domstol. anser att bedömningen av vad som skyddas av yttrandefrihetsgrundlagens tillämpningsområde och vad som kan anses utgöra en godtagbar inskränkning i yttrande- och informationsfriheten innefattar gränsdragningsfrågor som inte är lämpliga att underställa marknadskontrollmyndigheterna och understryker vikten av att överväganden av sådan karaktär uteslutande prövas av domstol. Enligt bör även varningsmeddelanden underställas domstol. Förslaget och bedömningen i utkastet till lagrådsremiss överens- stämmer i huvudsak med regeringens. hänvisningar till artikel 14.4 i EU:s marknadskontrollförordning. föreslås inte en ny lag om marknadskontroll av EU-gödselprodukter utan endast ändringar i lagen (1992:1684) om EG-gödselmedel. föreslås att bestämmelserna om marknadskontroll i 22 § lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor ska upphöra att gälla. utkastet föreslås en särskild bestämmelse i (2010:900) om att en marknadskontrollmyndighet får besluta om de förelägganden som behövs för att de krav på byggprodukter som fastställs i och rådets förordning (EU) nr 305/2011 av den om fastställande av harmoniserade villkor för saluföring av byggprodukter och om upphävande av rådets direktiv /106/EG och och rådets förordning (EU) 2016/424 av 2016 om linbaneanläggningar och om upphävande av direktiv /9/EG Utkastets lagförslag har även en annan språklig utformning. Remissinstanserna: Remissutfallet är blandat. , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) och Svensk Handel, invänder mot förslaget att bestämmelser om marknadskontroll ska finnas samlade i respektive sektorslag och förordar en sektorsövergripande välkomnar lagförslaget som innebär att tillsyn av såväl harmoniserade som icke harmoniserade byggprodukter kommer att hanteras i samma lagstiftning. ser positivt på att marknadskontrollmyndigheternas befogenheter och sanktionsmöjligheter tydliggörs och anges i alla produktlagar. medelsverket och är positiva till att kompletteringar till EU:s marknadskontrollförordning på deras respektive områden huvud- sakligen görs genom ändringar i . Kemikalieinspektionen föreslår att begreppet ”EG-förordning” i 1 och 2 §§ lagen (1992:1684) om EG-gödselmedel ersätts med antingen uttrycket ”EU-förordning” eller en fullständig hänvisning till och rådets förordning (EU) 2019/1009 av 2019 om fastställande av bestämmelser om tillhandahållande på marknaden av EU-gödselprodukter och om ändring av förordningarna (EG) nr 1069/2009 och (EG) nr 1107/2009 samt om upphävande av förordning (EG) nr 2003/2003. föreslår att det införs en bestämmelse som anger att en marknadskontrollmyndighet har rätt att vid begäran av en utländsk marknadskontrollmyndighet få tillgång till de upplysningar och handlingar i den utsträckning som behövs för att följa den utländska marknads- även upp att det behövs ett tydligare mandat för en svensk marknads- kontrollmyndighet att kunna förelägga en ekonomisk aktör att vidta åtgärder efter att en marknadskontrollmyndighet i en annan medlemsstat har framställt en begäran om tillsynsåtgärder enligt artikel 23 i EU:s När det gäller utkastets förslag rörande oanmälda inspektioner och tillträde till lokaler (artiklarna 14.4 d och e) anser Transportstyrelsen att myndigheten även bör ges befogenhet att kontrollera marin utrustning ombord på fartyg hos slutanvändare. anser att det finns skäl att ge marknadskontrollmyndigheten tillträde till bostäder vid kontroll av hissar eftersom det i avsaknad av sådant tillträde endast är möjligt att utföra dokumentationskontroll av hissar som installerats i bostäder. vidhåller sin synpunkt att myndigheten bör ges möjlighet att vid marknadskontroll besöka slutanvändare men stödjer, för det fall någon sådan befogenhet inte föreslås, en fortsatt utredning av och anser att inspektioner bör få ske först efter beslut av domstol på ansökan av marknadskontrollmyndigheten. och anser även att frågan om inspektioner i bostäder borde regleras i sektorslagstiftningen och att det av bestämmelserna bör framgå att det endast är bostäder som har koppling till näringsverksamhet som kan underställas inspektion. Justitiekanslern anser att förslagen i utkastet gällande oanmälda inspektioner i utrymmen som inte är allmänna innebär att det saknas tydliga förutsättningar för när sådana inspektioner får göras. Justitiekanslern tillgodoser utkastets förslag grundläggande rättighets- och rättssäkerhetsaspekter i än mindre grad än utredningens förslag. I fråga om utkastets förslag vad gäller införskaffande av varuprover enligt artikel 14.4 j anser att det finns behov av en bestämmelse som ger uttryckligt stöd för att förelägga ekonomiska aktörer att inkomma med varuprover oberoende av hur eventuell ersättning för varuprovet ska hanteras enligt tillämplig sektorslag. och vill understryka vikten av att dolda köp används som en sista utväg och tillämpas med mycket stor restriktivitet. för samhällsskydd och beredskap anser att det med anledning av att artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 har upphävts bör läggas till en möjlighet i lagen om brandfarliga och explosiva varor för tillsyns- myndigheten att begära provexemplar. Myndigheten ser gärna att marknadskontrollmyndigheternas befogenhet att införskaffa varuprover inte begränsas till inköp. Myndigheten avstyrker också utkastets förslag att 22 § lagen om brandfarliga och explosiva varor ska upphävas. och anser att frågor om begränsning av onlinegränssnitt och varningsmeddelanden enligt artikel 14.4 k uteslutande bör underställas domstol. föreslår att ordet åtgärd inte ska användas i den paragraf där marknadskontrollmyndigheten ges befogenheter enligt artikel 14.4 i EU:s marknadskontrollförordning. att utkastets föreslagna bestämmelse om vitesföreläggande bör kompletteras med begreppet förbud för att tydliggöra att marknadskontrollmyndigheten kan rikta både förelägganden och förbud mot ekonomiska aktörer. Skälen för regeringens förslag och bedömning En enhetlig lagteknisk lösning med undantag för Bestämmelserna i marknadskontrollförordning utgör ett ramverk som kompletterar och stärker befintliga bestämmelser i harmoniserad unionslagstiftning på produktområdet. Förordningen är av delvis blandad Det innebär att utrymmet för nationell reglering är något större än vad som vanligtvis är fallet vid EU-förordningar och att förordningen 2021/22:238 förutsätter viss nationell reglering för att den ska kunna tillämpas effektivt i . Förordningen berör ett större antal sektorslagar. Att komplettera förordningen med nödvändig nationell reglering innebär alltså att ett större antal sektorslagar behöver ändras. Som utredningen konstaterar är merparten av de kompletterande bestämmelser som behövs av generell karaktär, i betydelsen att de rör flertalet och inte bara en viss sektor. Oavsett vilken lagstiftningsteknik som används är regeringens utgångs- punkt därför att kompletteringarna ska göras enhetliga beträffande såväl innehåll som form för all berörd sektorslagstiftning. Förhållandena på miljöområdet är emellertid speciella vilket motiverar en särskild lagteknisk lösning för det området. Frågan om kontroll av produkter som omfattas av tillämpningsområde behandlas därför i avsnitt 7. I detta avsnitt behandlas övriga sektorslagar som berörs av EU:s marknadskontrollförordning. Val av lagstiftningsteknik – reglering bör ske i varje sektorslag Utredningens förslag har lett till ny lagstiftning som kompletterar EU:s marknadskontrollförordning (se prop. 2020/21:189). Den nya lagstiftningen, som gäller , innebär att det i nio sektorslagar har införts bestämmelser som innebär att en marknadskontrollmyndighet har befogenhet att besluta om åtgärder enligt artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontrollförordning. Det rör sig om följande sektorslagar: •lagen (2011:579) om leksakers säkerhet •lagen (2014:534) med kompletterande bestämmelser till EU:s textilmärkningsförordning •lagen (2016:96) om fritidsbåtar och vattenskotrar •radioutrustningslagen (2016:392) •lagen (2016:768) om marin utrustning •lagen (2018:125) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om personlig skyddsutrustning •lagen (2018:550) med kompletterande bestämmelser till EU:s energi- märkningsförordning •lagen (2018:551) med kompletterande bestämmelser till EU:s däck- märkningsförordning •lagen (2018:1178) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om gasanordningar. För att ska fullgöra sina unionsrättsliga skyldigheter är det nödvändigt att alla svenska marknadskontrollmyndigheter som har ansvar för att kontrollera att produkterna överensstämmer med kraven i den harmoniserade unionslagstiftningen har de befogenheter som framgår i artikel 14.4 i EU:s marknadskontrollförordning. Utredningen föreslår att detta görs genom att befintliga bestämmelser om marknadskontroll upphävs i sektorslagstiftning som genomför eller kompletterar de 70 unionsrättsakter som förtecknas i bilaga I till EU:s marknadskontroll- förordning. Bestämmelser om marknadskontroll ska enligt utredningens förslag samlas i en sektorsövergripande lag som ska gälla för kontrollen av produktkraven i de 70 unionsrättsakterna. I utkastet föreslås att bestämmelser om marknadskontroll tas in i sektorslagstiftningen. Som utredningen och några remissinstanser lyfter fram, bland dem Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll, finns det fördelar med en sektorsövergripande lag. En sektorsövergripande lag kan bidra till en ökad tydlighet för de ekonomiska aktörerna och även främja en enhetlig begreppsanvändning i fråga om marknadskontroll. En sektors- övergripande lag kan även ligga till grund för en framtida reglering som gäller för fler produkter och produktkrav än som omfattas av EU:s marknadskontrollförordning. Det finns å andra sidan även fördelar med att bevara dagens systematik där produktkraven i sig och bestämmelser om marknadskontroll finns samlat i sektorslagstiftningen. Som utredningen påpekar kan en ordning där befogenheterna i artikel 14.4 tilldelas marknadskontrollmyndigheterna genom att det införs nya bestämmelser i sektorslagstiftningen ses som den minst ingripande lagstiftningstekniken och tekniken gör även att behovet av produktspecifik särreglering, nu eller , kan beaktas i hög utsträckning. Som , som tillsammans med Kemikalie- inspektionen avstyrker en sektorsövergripande lag, framför kan en samlad tillsyn via sektorslagstiftningen i många fall antas utgöra en effektiv användning av tillsynsmyndigheternas resurser och kompetens. En samlad tillsyn innebär då att kontrollmyndigheten inte bara utför marknads- kontroll enligt EU:s marknadskontrollförordning utan även annan kontroll eller tillsyn med stöd av den enskilda sektorslagstiftningen (till exempel med stöd av bestämmelserna i arbetsmiljölagen [1977:1160]). Detta sätt att reglera befogenheterna i artikel 14.4 ligger även i linje med den lagstiftningsteknik som har använts för de lagändringar som trädde i kraft . Även om det till skillnad från det lagstiftningsärendet nu är fråga om att tilldela marknadskontrollmyndigheterna samtliga befogenheter i artikel 14.4 visar ärendet att befogenheterna kan tilldelas myndigheterna med mindre tillägg i de aktuella sektorslagarna. Det finns sammanfattningsvis starka skäl att, i enlighet med utkastets förslag, tilldela befogenheterna i artikel 14.4 i sektorslagstiftningen, i stället för i en sektorsövergripande lag. Det bör således av sektorslagarna framgå att marknadskontrollmyndigheten vid marknadskontroll har befogenheter enligt artikel 14.4 i EU:s marknadskontrollförordning. Av skäl som framgår nedan ska marknadskontrollmyndighetens befogenheter vid utövandet av marknadskontroll över att produkter överensstämmer med kraven i förordning (EU) 2019/1009 dock tilldelas genom en ny lag om marknadskontroll av EU-gödselprodukter. Befogenheterna ska framgå av bestämmelser i följande sektorslagar: •arbetsmiljölagen (1977:1160) •lagen (1992:1512) om elektromagnetisk kompatibilitet •lagen (1992:1514) om måttenheter, mätningar och mätdon •lagen (1995:669) om märkning av skor •lagen (1996:1118) om marknadsföring av kristallglas •lagen (1998:1707) om åtgärder mot buller och avgaser från mobila maskiner •fordonslagen (2002:574) •lagen (2006:263) om transport av farligt gods •lagen (2008:112) om ekodesign •luftfartslagen (2010:500) •plan- och bygglagen (2010:900) •lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor •avgasreningslagen (2011:318) •drivmedelslagen (2011:319) •lagen (2011:579) om leksakers säkerhet •lagen (2013:849) om EU-miljömärket •lagen (2014:534) med kompletterande bestämmelser till EU:s textilmärkningsförordning •lagen (2016:96) om fritidsbåtar och vattenskotrar •radioutrustningslagen (2016:392) •elsäkerhetslagen (2016:732) •lagen (2016:768) om marin utrustning •lagen (2018:125) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om personlig skyddsutrustning •lagen (2018:550) med kompletterande bestämmelser till EU:s energimärkningsförordning