prop · H903267 · 2022-06-30 00:00:00 — Det handlar t.ex. om att yrkesverksamma inom socialtjänst och hälso- och sjukvård ska ha den kunskap och kompetens som krävs för att upptäcka fall av hedersrelaterat våld och förtryck och kunna agera. Vidare har fått i uppdrag att stärka det systematiska arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck. Det ska göras genom kunskapshöjande insatser och stöd till olika personalgrupper inom förskolan och skolan. är huvudansvarig myndighet för det så kallade kompetensstödsuppdraget, som syftar till att tillhandahålla och kvalitetssäkra kunskaps- och metodstöd om våld i nära relationer till kommuner, regioner och ideella organisationer. Kompetensstödsuppdraget har pågått . ska enligt uppdraget tillhandahålla och kvalitetssäkra kunskaps- och metodstöd, så kallat kompetensstöd, i samverkan med Nationellt centrum för kvinnofrid vid () och Barnafrid – nationellt centrum för kunskap om våld mot barn vid . , , Barnafrid, länsstyrelserna och ska samverka om förbättrad kunskap och metodutveckling. har tagit fram flera kunskapsstöd och utbildningsmaterial inom ramen för sina uppdrag att stödja utvecklingen av arbete inom vård och omsorg med mäns våld mot kvinnor. Bland annat har ett bedömningsstöd för avseende arbete med barn som är eller kan vara utsatta för hedersrelaterat våld tagits fram. Länsstyrelserna har i uppdrag, att i samverkan med , ge regionalt kompetensstöd till kommuner i syfte att underlätta genomförandet av nationell kunskap och stimulera långsiktigt utvecklingsarbete (S2020/01591). Även ideella föreningar och stiftelser ska erbjudas stöd. Fortsatta behov av mer kunskap tog fram ett kunskapsstöd i form av en rapport, Behandlingsmetoder för personer som utövar våld i nära relationer, som beskriver fjorton behandlingsmetoder för våldsutövare. visar att det saknas tillräckligt vetenskapligt stöd i forskningslitteraturen för att någon behandlingsmetod ska kunna rekommenderas som den som i första hand bör användas. Rapporten visar att metoderna vanligen fokuserar på en analys av individens våldsbeteende och träning av färdigheter att hantera tankar och känslor och att kommunicera i en nära relation. Metoderna är också främst riktade mot impulsivitet och situationsbundet våld. I rapporten skriver vidare att metoderna inte är lika tydligt inriktade på instrumentellt våld och makt- och kontrollvåld, dvs. när våldet innebär en mer systematisk begränsning av en partners frihet och livsutrymme. ser ett behov av att undersöka möjligheten att utveckla nya och annorlunda metoder för makt- och kontrollvåld, då detta är något som behandlare anser sig sakna i sitt arbete. pekar i rapporten på behovet av mer kunskap om att arbeta med familjer där hedersrelaterat våld och förtryck förekommer, genom att utvärdera sådana verksamheter under förutsättning att de har den utsattes säkerhet som överordnat mål. pekar även på behovet av mer kunskap om stödet till den utsatta när en separation från släkten behöver upprätthållas samt långsiktig uppföljning och utvärdering av metoder för att hjälpa en ung människa till ett självständigt liv utan kontakt med familjen. understryker i rapporten behovet av att utvärdera och jämföra effekterna av olika behandlingsmetoder på olika typer av våld. bedömer i sin årsredovisning att allt fler kommuner arbetar med att utveckla kvaliteten och att arbetet mot våld i nära relationer har blivit mer synliggjort och prioriterat hos kommuner och regioner. konstaterar att olika kommuner och regioner har kommit olika långt med att skapa långsiktiga förändringar. bedömer att det därmed finns fortsatt behov av kontinuerlig kompetensförsörjning, men också handlingsplaner, rutiner och systematisk uppföljning. konstaterar i sin rapport insatser ger resultat att de flesta av regeringens uppdrag handlar om kunskapsbaserat arbete och förbättrad samverkan och styrning. Det finns ett övergripande fokus på barnets rätt och barnets bästa, hedersrelaterat våld och förtryck samt hbtqi-personers rättigheter. till mängden uppdrag är det enligt ett mindre antal som omfattar ett fokus på våldsutövare och maskulinitetsnormer, flickors och unga kvinnors utsatthet för våld samt funktionshinderperspektivet. Framtagna kunskapsstöd behöver användas och följas upp Statskontorets kartläggning av den nationella strategin visar att det är en stor utmaning för myndigheterna att se till att de kunskapsstöd, metoder och arbetssätt som myndigheter tar fram och sprider också implementeras i verksamheterna. Statskontoret bedömer att arbetet skulle bli effektivare om det fanns ett mer konkret stöd till kommuners och regioners arbete med att få genomslag för nya arbetssätt och för att kunskap ska komma till 2021/22:267 praktisk användning. Statskontoret drar slutsatsen att kan ta en större roll i att följa upp användningen av kunskap och följa upp implementeringen och användningen av kompetensstödet. Även rapporten av vissa skador och dödsfall –2021 (2022) pekar på att det inte råder någon brist på ändamålsenliga regelverk och kunskapsstöd utan att det främst är i tillämpningen som arbetet brister. Myndigheten för vård- och omsorgsanalys har fått i uppdrag att analysera och bedöma hur kompetensstödet har uppfyllt de övergripande målen och bidragit till att målet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Uppdraget ska redovisas . Att ta fram och kvalitetssäkra nya metoder för yrkesverksamma är ett långsiktigt utvecklingsarbete. Sedan den nationella strategin beslutades har regeringen tagit flera initiativ i denna riktning som kan förväntas resultera i förbättrade metoder först . Det avser bl.a. utvecklingen av våldsförebyggande insatser, förutsättningarna för att upptäcka våld och regionala stödstrukturer. Examensmål om mäns våld mot kvinnor och våld i nära relationer En annan central åtgärd är att regeringen har infört examensmål om kunskap om mäns våld mot kvinnor och våld i nära relationer för vissa yrkesexamina i examensordningen, bilaga 2 högskoleförordning (1993:100). Ändringarna gäller fr.o.m. och avser utbildningar till yrken som innebär möten med våldsutsatta kvinnor och barn, t.ex. de utbildningar som leder till juristexamen, läkarexamen, sjuksköterskeexamen och socionomexamen. För att berörda lärosäten ska ha tillgång till så bra kunskap som möjligt på området har i uppdrag att erbjuda utbildningsinsatser och kunskapsstöd för lärare och andra utbildningsansvariga vid universitet och högskolor, i frågor som rör mäns våld mot kvinnor och våld i nära relationer (A2020/02655). Frågor om hedersrelaterat våld och förtryck, barnäktenskap, tvångsäktenskap, könsstympning av kvinnor, våld mot barn samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål och hbtqi-personers utsatthet för våld i nära relationer ingår i uppdraget. Uppdraget gavs första gången och utbildningarna skulle då genomföras i samverkan med (Nationellt centrum för kvinnofrid, NCK). I det nuvarande uppdraget ingår även (Barnafrid – Nationellt ). samarbetar även med andra relevanta högskolor och universitet och Nationella kompetensteamet mot hedersrelaterat våld och förtryck vid . 3.4.2Utvecklingen på området utifrån indikatorerna Fortbildning för handläggare som utreder barn eller vuxna som utsatts för eller bevittnat våld Det saknas träffsäkra indikatorer för att följa målsättningen om förbättrad kunskap och metodutveckling. har ändå redovisat två indikatorer som det finns data för från Öppna jämförelser, i syfte att kunna ge en bild av utvecklingen på området. Öppna jämförelser är ett Skr. 2021/22:267 verktyg för att ge kommuner och regioner stöd i deras utvecklingsarbete. Andelen kommuner som enligt Öppna jämförelser genomför fortbildning för handläggare som utreder barn eller vuxna som utsatts för eller bevittnat våld ökade något –2020. erbjöd av kommunerna fortbildning för handläggare som utreder barn och för de som utreder vuxna. låg motsvarande andelar på har andelen sjunkit till . Andelen kommuner vars personal har genomgått vidareutbildningar på högskolenivå för handläggare är lägre. Skillnaden mellan vidareutbildningar för handläggare som utreder barn och för de som utreder vuxna har ökat . var andelen kommuner vars personal genomgått vidareutbildning på högskolenivå för barnhandläggare och för vuxenhandläggare . var motsvarande andelar . syns en nedåtgående trend. Det är sannolikt att nedgången för respektive indikator beror på coronapandemin, då möjligheterna att delta i fortbildningar med fysiska träffar var begränsade. 3.5Det regionala arbetet med att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor fick länsstyrelserna i uppdrag att inom sina respektive län stödja genomförande och uppföljning av regeringens nationella strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor (S2017/07420). Länsstyrelserna har en viktig roll som samordnare av det lokala och regionala arbetet för att motverka mäns våld mot kvinnor, våld i nära relationer, sexuellt våld, hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och människohandel. Resurserna till länsstyrelsernas arbete mot mäns våld mot kvinnor har permanentats i syfte att ytterligare stärka de långsiktiga förutsättningarna att stödja genomförandet i länen av den nationella strategin. Länsstyrelsernas uppgifter framgår av förordning (2021:995) om länsstyrelsernas regionala arbete mot mäns våld mot kvinnor. Statskontoret föreslår förbättrad samordning mellan förebyggande uppdrag I Statskontorets utvärdering av regeringens nationella strategi bedömer myndigheten att länsstyrelserna har fått goda förutsättningar i form av resurser och annan styrning att arbeta för strategins genomförande i länen. Strategin har också bidragit till att göra länsstyrelsernas roll som sam- ordnare i länen tydligare. Därtill har samordningen mellan länsstyrelserna blivit bättre sedan länsstyrelserna inrättade en nationell samordnare för sitt uppdrag om mäns våld mot kvinnor. Av undersökningen framgår att förutsättningarna ser olika ut mellan Det finns strukturella skillnader mellan länen, såsom länets befolkningsmässiga storlek och antalet kommuner, som påverkar länsstyrelsernas möjligheter att arbeta för strategins genomslag. Kommuner och regioner är viktiga samverkansaktörer för länsstyrelsernas arbete. Statskontoret bedömer att länsstyrelserna har goda förutsättningar att arbeta gentemot , men att det är svårare för länsstyrelserna att nå in i skolan som är en viktig arena för det förebyggande arbetet. De kan nå vissa verksamheter, främst elevhälsan, men det är svårare att nå ledningsnivå inom skolan. Vad gäller hälso- och sjukvården bedömer Statskontoret att det varierar hur väl länsstyrelserna lyckas få genomslag för strategin. Olika länsstyrelser har också lyckats olika väl med att dra nytta av de regionala samverkans- och stödstrukturerna (RSS). I länsstyrelsernas årsredovisningar syns en förstärkning av samverkan med RSS. Statskontoret bedömer att länsstyrelserna kan förbättra sina förutsättningar att nå ut med strategin genom att samordna sig internt mellan de olika förebyggande uppdragen, exempelvis det brottsförebyggande arbetet. En samordning kan underlätta kontakten med kommunerna och minska risken för att kommunerna blir överbelastade. Flera länsstyrelser lyfter i sina årsredovisningar att ett sådant arbete har påbörjats. Länsstyrelserna lyfter själva fram att de behöver arbeta mer med ledningsnivån i kommuner och regioner. En annan slutsats i rapporten är att kunskapskedjan inom området behöver fungera bättre. Myndigheterna behöver prioritera insatser som syftar till att yrkesverksamma inom framför allt kommuner och regioner praktiskt ska använda kunskaper som sprids. Statskontoret bedömer att kommuner och regioner behöver stöd för att använda den kunskap som finns och pekar på att det framför allt är länsstyrelserna som har i uppdrag att stödja hur arbetet med mäns våld mot kvinnor genomförs i kommuner och regioner. Statskontoret bedömer att länsstyrelserna behöver ge bättre stöd, och att de kan dra nytta av de regionala samverkans- och stödstrukturerna i det arbetet. Statskontoret föreslår att länsstyrelserna fokuserar mer på att stödja kommuner och regioner att använda den kunskap, de arbetssätt och de metoder som finns. Fokus på kunskaps- och metodstöd Vad gäller länsstyrelsernas arbete med att förebygga våld har olika former av kunskaps- och metodstöd, så kallat kompetensstöd, varit den vanligast förekommande insatsen –2020. Flertalet länsstyrelser har i sina årliga verksamhetsredovisningar rapporterat insatser som innefattar att höja kunskap och kompetens kring att förebygga mäns våld mot kvinnor hos mottagande aktörer. Det rör sig om en bredd av insatser såsom utbildningsinsatser och medverkande och anordnande av konferenser. vänta på, som ger en konkret vägledning för hur ett systematiskt och kunskapsbaserat våldsförebyggande arbete kan bedrivas, har använts av en majoritet av länsstyrelserna. Länsstyrelserna bedömer att kommunernas förutsättningar för att ta emot det stöd som länsstyrelserna erbjuder ser olika ut, bl.a. eftersom kommunerna är olika stora. Detta lyfts också fram i Statskontorets undersökning. En viktig förutsättning för ett effektivt våldsförebyggande regionalt arbete är att det finns en strategisk mottagare på lokal nivå. Enligt satsningar ger resultat (A2022/00656) kan en tydligare nationell styrning, exempelvis genom riktade medel, vara ett sätt att stärka förutsättningarna att ta emot stödet på Regeringen har inrättat ett nytt statsbidrag som Skr. 2021/22:267 ska fördelas enligt förordningen (2022:722) om statsbidrag för visst våldsförebyggande arbete. Enligt finns det behov av att utveckla uppföljningen av det våldsförebyggande arbetet på regional och lokal nivå, bl.a. genom att utveckla indikatorer för att mäta resultat och effekter av det arbete som bedrivs. Det saknas ett enhetligt system för uppföljning för länsstyrelserna och lokala aktörer. Det pågår ett utvecklingsarbete hos länsstyrelserna för att ta fram fler indikatorer bl.a. för det våldsförebyggande arbetet på regional nivå. och framåt ska länsstyrelserna enligt förordningen om länsstyrelsernas regionala arbete mot mäns våld mot kvinnor lämna en redovisning till , med kopia till , av det arbete som har utförts inom respektive län. I rapporten ska länsstyrelserna särskilt redovisa en bedömning av vilka resultat och effekter som har uppnåtts, en analys av utvecklingen av arbetet i länet samt regionala och lokala behov av stöd på området. ska samråda med om vilken redovisning som behövs. Detta är den första skrivelsen där regeringen redovisar en fördjupad uppföljning av arbetet med att förebygga och bekämpa mäns våld mot Regeringen avser återkomma till med en uppföljning av arbetet. Mäns våld mot kvinnor är ett omfattande samhällsproblem som får stora konsekvenser för de drabbade. därför ytterligare och regelbundna uppföljningar för att kunna ge en mer träffsäker bild av utvecklingen på området mäns våld mot kvinnor. Regeringen kan mot bakgrund av rapport Våldsförebyggande satsningar ger resultat (A2022/00656) konstatera att utvecklingen på hela området mäns våld mot kvinnor är svårbedömd. Regeringen kan dock utifrån de indikatorer som Jämställdhetsmyndig- heten har följt upp sammantaget konstatera att det syns vissa positiva tend- enser , bl.a. vad gäller återfallsförebyggande in- satser och utsatthet för våld. Inom flera indikatorer är utvecklingen dock svår att tolka. Uppföljningen visar att det sker förändringar på flera om- råden utifrån indikatorerna . bedöms coronapandemin ha påverkat utvecklingen. handla om kapacitet och prioriteringar inom ramen för olika verksamheter eller möjligheter för respondenter i urvals- undersökningar att svara utan att övervakas av en eventuell våldsutövare. Kommande uppföljningar utifrån utvalda indikatorer förväntas ge tydlig- are svar på om coronapandemin har påverkat utvecklingen. Indikatorerna för den nationella strategins första målsättning om andel elever som är benägna att använda våld om en annan elev kallade den för något dumt och andel elever som instämmer med stereotypa påståenden om jämställdhet och könsroller visar på en svag utveckling och som i de flesta fall ligger inom felmarginalen. Det är därför inte möjligt att dra några säkra slutsatser om utvecklingen på detta område. indikatorerna och attitydundersökning från 2019 visar dock stora skillnader i attityder till jämställdhet mellan unga kvinnor och unga män. Normer och värderingar är något som förändras långsamt och utvecklingen behöver därför följas under ett flertal år. Det har vidare skett en viss nedgång när det gäller utvecklingen av självrapporterad utsatthet för vissa brott (misshandel, sexualbrott och att bli tagen på mot sin vilja eller tvingad att göra något I ett längre tidsperspektiv har även antalet konstaterade fall av dödligt våld mot kvinnor av en nuvarande eller tidigare partner minskat. Indikatorerna som mäter det återfallsförebyggande arbetet i Kriminal- vårdens verksamheter visar på en positiv Andelen klienter med risk för återfall i partnervåld eller sex- ualbrott som fullföljer återfallsförebyggande program ökar. vården har ställt om en stor del av denna verksamhet till digitala träffar till följd av coronapandemin. Det blir därför särskilt viktigt att följa dessa indikatorer för att se om den positiva trenden kvarstår efter coronapandemins särskilda förutsättningar. Det är svårt att identifiera någon tydlig trend utifrån flera av indikatorerna inom strategins andra målsättning som syftar till att mäta tillgången till stöd och skydd samt rutiner för upptäckt av våld. flesta verksamhetsområden inom syns en ökning av andelen kommuner som har aktuella skriftliga rutiner –2020, för att därefter minska för samtliga verksamheter till 2021. anmälda köp av sexuell tjänst, som är ett spanings- och ingripandebrott där polisens arbete har stor betydelse för hur många brott som anmäls, har dock ökat kraftigt . Det visar på att Polismyndig- heten i större utsträckning arbetar aktivt mot denna brottslighet. ningsbenägenheten när det gäller sexualbrott är alltjämt låg. procent av kvinnor utsatta för sexualbrott uppgav att händelsen hade polisanmälts i NTU:s uppföljningsintervjuer avseende utsatthet och Resultat från uppföljningsintervjuer avseende har ännu inte När det gäller den tredje målsättningen om effektivare brottsbekämp- ning har antalet personuppklarade våldtäkter och köp av sexuell tjänst ökat När det gäller våldtäkt har även andelen personuppklarade brott ökat. För vissa brott syns ingen tydlig trend när det gäller uppklaring, och för vissa brott är antalet brott för få för att dra några slutsatser om utvecklingen. Skillnaden mellan i vilken grad olika åklagar- kammare beviljar kontaktförbud minskar. Utvecklingen mot den fjärde målsättningen om förbättrad kunskap och metodutveckling går inte att mäta på ett tillförlitligt sätt efter- som det saknas indikatorer kopplade till målsättningen. som redovisas i denna uppföljning går det dock att se en positiv utveckling för större delen av strategiperioden, dock inte 2021, bl.a. vad gäller an- delen kommuner som genomför fortbildning för handläggare som utreder barn eller vuxna som har utsatts för eller bevittnat våld. Det regionala arbetet har utvecklats enligt Statskontoret som menar att den nationella strategin har bidragit till att göra länsstyrelsernas roll som samordnare i länen tydligare. Samordningen mellan länsstyrelserna har blivit bättre sedan länsstyrelserna inrättade en nationell samordnare för sitt uppdrag om mäns våld mot kvinnor. redovisar att olika former av kunskaps- och metodstöd, så kallat kompetensstöd, har varit den vanligast förekommande insatsen av länsstyrelserna – 2020. Det finns enligt behov av att utveckla uppföljningen av det våldsförebyggande arbetet på regional och lokal nivå, bl.a. genom att utveckla indikatorer för att mäta resultat och effekter av det arbete som bedrivs. Fortsatt uppföljning och vidareutveckling av indikatorer behövs Mäns våld mot kvinnor spänner över alla samhällsområden och samhällsnivåer. Uppföljning av god kvalitet är en förutsättning för att bedöma genomförda insatser och politikområdets utveckling. Som konstaterats i denna skrivelse utgår uppföljningen av området mäns våld mot kvinnor utifrån ett urval av indikatorer. Ytterligare indikatorer behövs för att följa upp utvecklingen av alla områden i den nationella strategin och bedöma i vilken mån ett önskvärt utfall har uppnåtts, särskilt avseende det våldsförebyggande arbetet och kunskap och metodutveckling. Det kan finnas befintliga mått som kan fungera som indikatorer, vilka bör ingå i kommande uppföljningar. Regeringen bedömer därför att det är angeläget att , i dialog med andra aktörer på området, fortsätter sitt pågående arbete med att vidareutveckla indikatorerna för att utvecklingen på området mäns våld mot kvinnor ska kunna mätas och bedömas på ett än mer tillförlitligt sätt. Det är också angeläget att kommande uppföljningar i den mån det är möjligt speglar de utvecklingsområden som pekas ut i regeringens åtgärdsprogram för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor 2021–2023. Det pågår arbete som förväntas bidra till kommande uppföljningar av den nationella strategin. Till exempel har ett arbete initierats för att utveckla statistiken inom patientregistret till att omfatta primärvården. innehåller uppgifter om skador till följd av övergrepp av annan person och tillstånd kopplade till könsstympning. har lämnat ett förslag om att patientregistret ska kompletteras med uppgifter från primärvården till regeringen. Förslaget har remissbehandlats och bereds i . Gällande det brottsbekämpande arbetet försvåras uppföljningen av att det saknas möjligheter att följa ärenden genom rättskedjan. expertgrupp GREVIO uppmanar de svenska myndigheterna att slutföra det pågående arbetet med att införa ärendehanteringssystem som skulle göra alla brott som rör mäns våld mot kvinnor spårbara från anmälan till dom (GREVIO, Baseline evaluation report , 2019, paragraf 55). Regeringen bedömer att det är ett angeläget utvecklingsområde. Genom det pågående arbetet inom ramen för rättsväsendets digitalisering utvecklar myndigheterna det sista steget i ett ärendeflöde som medger spårbarhet på brott och brottsmisstankar från registrering till domslut. Systemutvecklingen slutförs , men den nya ärenderapporteringen kommer att implementeras successivt hos domstolarna. Heltäckande data baserat på det nya systemet som kan användas för statistik och uppföljning av våld mot kvinnor bedöms finnas tillgänglig först för . Ny statistik kommer därmed vara möjlig att utveckla . Vad gäller hedersrelaterat våld och förtryck inklusive könsstympning kvarstår utmaningar i att mäta utsatthet. Det finns stora svårigheter i att mäta hur många som är utsatta, bl.a. på grund av så kallad småtalsproblematik i urvalsundersökningar och att det rör en särskilt utsatt grupp som ofta är svår att nå med konventionella statistiska undersökningar och metoder. Det saknas även en nationell omfattningskartläggning. Kompetensteamet mot hedersrelaterat våld och förtryck vid har fått i uppdrag att förbereda inrättandet av ett nationellt mot hedersrelaterat våld och förtryck vid myndigheten. Av uppdraget framgår att det till centrumets verksamhet ska höra att regelbundet undersöka omfattningen av hedersvåld i samt utvecklingen av samhällets insatser på området. Regeringens åtgärdsprogram för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor fokuserar bl.a. på hbtqi-personers särskilda utsatthet. Alla aktörer som har uppdrag inom den nationella strategins område behöver beakta de förutsättningar och den kunskap som finns gällande hbtqi-per- soner. Vid kommande uppföljningar av nationella strategin bör hbtqipersoners våldsutsatthet ingå i den mån det är möjligt. Förebyggande metoder och arbetssätt behöver tas fram och utvärderas