prop · H903153 · 2022-03-17 00:00:00 — I de fall där det anges att paragrafen eller stycket överensstämmer i sak med sin hittillsvarande mot- svarighet är ändringarna endast redaktionella eller språkliga. I övrigt finns ett antal paragrafer eller stycken som har motsvarigheter i den hittills- varande regleringen men ett delvis annat innehåll i sak. I de fallen anges vilken paragraf eller vilket stycke som regleringen motsvarar. När det gäller sådana paragrafer i de nya kapitlen som överensstämmer med eller delvis motsvarar den hittillsvarande regleringen hänvisas till de äldre förarbeten som är aktuella för tillämpningen. Inledande bestämmelser Kapitlet ersätter hittillsvarande 1 kap. 1 § I denna lag finns bestämmelser om elnätsverksamhet, ansvaret för det natio- nella elsystemet och handel med el. I paragrafen anges lagens tillämpningsområde. Den motsvarar delvis hit- tillsvarande 1 kap. 1 § första stycket. I lagen regleras förutsättningarna för att bedriva elnätsverksamhet. Det finns vidare bestämmelser om den systemansvariga myndighetens ansvar för det nationella elsystemet, inbegripet balanseringen av det samlade elnätet i , och de skyldigheter nätföretag, elhandelsföretag och balansansvariga har i det sammanhanget. I lagen regleras även vissa frågor om handel med el, i huvudsak när det gäller leverans av el till elanvändare. 2 § Lagen är indelad i följande kapitel: – 2 kap. Nätkoncession och ledningar vid trafikleder, – 3 kap. Nätföretag och drift av elnät, Anslutning till elnätet och överföring av el, – 5 kap. Intäktsram för nätverksamhet, Mätning av överförd el, – 7 kap. , Övergripande systemansvar och balansansvar m.m., –10 kap. Avbrottsersättning, Särskilda bestämmelser om överföring och leverans av el till konsu- menter, Tillsyn m.m., och –13 kap. Övriga bestämmelser. I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, finns en innehålls- förteckning för lagen. 3 § Bestämmelser om elsäkerhet finns i elsäkerhetslagen (2016:732). I paragrafen finns en upplysning om elsäkerhetslagen. Den överensstäm- mer med hittillsvarande 1 kap. 1 § andra stycket. Ord och uttryck i lagen 4 § Ord och uttryck i lagen har samma betydelse som i elsäkerhetslagen (2016:732). I övrigt avses i lagen med : den byrå som inrättats genom och rådets förordning (EG) nr 713/2009 av om inrättande av en byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter, aggregering: en sammanslagning av flera elanvändares förbrukning eller sam- manslagning av producerad el för försäljning, anskaffning eller auktionering på elmarknader, distribution: överföring av el för någon annans räkning genom ett lokalnät eller ett regionnät, distributionsnätsföretag: ett nätföretag som innehar ett lokalnät eller ett region- nät, elleverantör: den som yrkesmässigt levererar el, elmarknadsdirektivet: och rådets direktiv (EU) 2019/944 av om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om ändring av direktiv /27/EU, i den ursprungliga lydelsen, energilagringsanläggning: en sådan anläggning i elsystemet som används för att i systemet skjuta upp den slutliga användningen av el till en senare tidpunkt än produktionstillfället eller för omvandling av elenergi till en form av energi som kan lagras, lagringen av den energin och den följande återomvandlingen av energin till el eller någon annan energibärare, EU:s elmarknadsförordning: och rådets förordning (EU) 2019/943 av om den inre marknaden för el, icke frekvensrelaterad stödtjänst: en stödtjänst som används av ett nätföretag för spänningsreglering i stationärt tillstånd, snabba inmatningar av reaktiv effekt, trög- het för upprätthållande av stabiliteten i lokalnät, kortslutningsström samt förmåga till dödnätsstart och till ödrift, intäktsram: de samlade intäkter som en nätkoncessionshavare högst får uppbära från nätverksamheten , laddningspunkt: ett gränssnitt där el kan överföras till ett elfordon i taget eller där batteriet på ett elfordon i taget kan bytas ut, lokalnät: ett ledningsnät som omfattas av en nätkoncession för område utan en lägsta tillåtna spänning, nätföretag: den som bedriver nätverksamhet, nätverksamhet: att med stöd av en nätkoncession ställa en starkströmsledning till förfogande för överföring av el för någon annans räkning och vidta de åtgärder som behövs för överföringen, regionnät: en ledning eller ett ledningsnät som inte ingår i ett transmissionsnät och som omfattas av en nätkoncession för linje eller av en nätkoncession för om- råde med en lägsta tillåtna spänning, stödtjänst: en tjänst som behövs för driften av ett nätföretags elnät med undantag för hantering av överbelastning, transmission: överföring av el för någon annans räkning genom ett transmis- transmissionsnät: ett tekniskt och driftsmässigt sammanhängande ledningsnät som har en spänning om eller mer, sträcker sig över flera nätregioner i och länkar samman det nationella elnätet med elnät i andra länder, transmissionsnätsföretag: ett nätföretag som innehar en ledning som ingår i ett I paragrafen behandlas vissa ord och uttryck i lagen. hittillsvarande 1 kap. 2–6 §§. Paragrafen utformas enligt Lagrådets förslag. Hänvisningen till elsäkerhetslagen i första stycket ersätter hittillsvarande 1 kap. 2 och 3 §§. Det finns i lagen inga särskilda definitioner av elektrisk anläggning eller starkströmsledning (jfr 2 och 3 §§ elsäkerhetslagen). I andra stycket finns förklaringar till ord och uttryck som har en särskild betydelse i lagen. är den byrå som inrättats genom och rådets förordning (EG) nr 713/2009 av om inrättande av en byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter. Byrån, som har sitt säte i , , kallas vanligtvis , en förkortning för ”Agency for the Cooperation of Energy Regulators”, se t.ex. 23 kap. 5 § första stycket 5 lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. Termen aggregering har ingen tidigare motsvarighet i lagen. definitionen mot artikel 2.18 i elmarknadsdirektivet. flera elanvändares förbrukning eller flera elproducenters produktion samman för sådan handel som anges i definitionen. I 3 kap. regleras hur aggregatorer ska behandlas när nätföretagen anskaffar stödtjänster. vägandena finns i avsnitt 7.3. Termen distribution är ny i lagen. distribution som transport av el i system med högspännings-, mellanspännings- och lågspänningsnät för tillhandahållande till kunder, men inte leverans (artikel 2.28). Någon saklig skillnad när det gäller vilken verksamhet som avses är inte avsedd. I lagen görs skillnad mellan distri- bution och transmission (se nedan). Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Även benämningen distributionsnätsföretag är ny i lagen. avses benämns i elmarknadsdirektivet systemansvarig för distributionssy- Enligt direktivets definition är en sådan systemansvarig en fysisk eller juridisk person som ansvarar för drift, säkerställande av underhåll av och, vid behov, utbyggnad av distributionssystemet inom ett visst område och, i tillämpliga fall, dess sammanlänkningar till andra system och för att säkerställa att systemet på lång sikt kan uppfylla rimliga krav på distribu- tion av el (artikel 2.29). I är detta de nätföretag som innehar re- gionnät och lokalnät. En lång rad krav enligt lagen gäller endast sådana nätföretag som är distributionsnätsföretag (se t.ex. 3 kap. 21–27 §§). vägandena finns i avsnitt 5.2. Definitionen av elleverantör motsvarar hittillsvarande 1 kap. 6 § första Även om det inte anges uttryckligen kan elen ha producerats av elleverantören själv eller av någon annan. För och rådets direktiv (EU) 2019/944 av om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om ändring av direktiv /27/EU, i den ursprungliga lydelsen, används i lagen beteckningen elmarknadsdirektivet. Termen energilagringsanläggning är ny i lagen. Det som avses är en energilagringsanläggning i elmarknadsdirektivets mening. En energi- lagringsanläggning är enligt artikel 2.60 i direktivet en anläggning i el- systemet där energi lagras. En definition av energilagring finns i arti- kel 2.59 i direktivet och svarar i huvudsak mot det som anges i paragrafen. Som ett förtydligande anges dock att anläggningen ska användas för energilagring. Det betyder att en sådan uppskjutning av användningen som inte är särskilt avsedd faller utanför tillämpningsområdet för den reglering som finns i 3 kap. i fråga om nätföretags innehav av energilagringsanlägg- ningar. Ett batteri är ett exempel på en anläggning som kan användas för att skjuta upp den slutliga användningen av el. Till anläggningar som kan användas för omvandling, lagring och återomvandling hör pumpkraftverk och vätgaslager. Övervägandena finns i avsnitt 16. och rådets förordning (EU) 2019/943 av om den inre marknaden för el benämns i lagen EU:s elmarknadsför- ordning. Hänvisningar till förordningen i lagen avser den vid varje tid- punkt gällande lydelsen (s.k. dynamisk hänvisning). Övervägandena i fråga om hänvisningens utformning finns i avsnitt 9 och 24.2. Uttrycket icke frekvensrelaterad stödtjänst har inte någon tidigare mot- svarighet i lagen. Definitionen svarar mot den som finns i artikel 2.49 i elmarknadsdirektivet. I 3 kap. finns bestämmelser om nätföretagens an- skaffning av bl.a. icke frekvensrelaterade stödtjänster. Gemensamt för sådana stödtjänster är att de inte avser den kortsiktiga balansen mellan produktion och förbrukning (frekvensregleringen). Icke frekvensrelate- rade stödtjänster kan användas för spänningsregleringen. För att upprätt- hålla spänningen kan det krävas exempelvis snabb inmatning av reaktiv effekt vid en störning. Rotationsenergi från roterande massor som är synkront kopplade till kraftsystemet skapar tröghet och kan lokalt bidra till spänningsstabilitet och kortslutningsström. Kortslutningsström är en para- meter t.ex. för att automatisk skyddsutrustning ska kunna detektera ett fel på en anläggning. Dödnätsstart innebär att en elproduktionsanläggning kan starta trots att elnätet vid anläggningen saknar spänning. Ödrift är drift av en del av ett nät som är isolerat efter att ha kopplats bort från ett större elsystem. Övervägandena finns i avsnitt 7.1. Definitionen av intäktsram överensstämmer med hittillsvarande 1 kap. 5 a §. Termen laddningspunkt är ny i lagen och svarar i sak mot definitionen av laddningsstation i artikel 2.33 i elmarknadsdirektivet. I 3 kap. regleras nätföretagens innehav av laddningspunkter. Övervägandena finns i av- snitt 14. Termen lokalnät har i lagen använts endast i rubriken till 5 kap. 13 § men är allmänt etablerad. Distinktionen mellan lokalnät och andra delar av elnätet har betydelse för redovisningen av nätverksamhet, skyldigheten att ansluta anläggningar och utformningen av avgifter för överföring av el. Att termen, som behandlas i avsnitt 5.2, används i lagen innebär ingen ändring i sak. 2021/22:153 har inte haft en definition. Definitionen har bety- delse bl.a. när det gäller frågan om vilka nätkoncessionshavare som har en skyldighet enligt lagen. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Definitionen av nätverksamhet motsvarar delvis hittillsvarande 1 kap. 4 § första stycket. Nätverksamhet är i huvudsak att överföra el för någon annans räkning. Även den som uteslutande överför el åt ett annat bolag, exempelvis en elproducent, i samma koncern bedriver nätverksamhet, om ledningen används med stöd av en nätkoncession. Jämfört med den hittills- varande regleringen tydliggörs att den som överför el för någon annans räkning på ett nät som inte kräver nätkoncession inte bedriver nätverk- samhet i lagens mening. Till nätverksamhet hör bl.a. projektering, byggan- de och underhåll av ledningar, ställverk och transformatorstationer, anslut- ning av elektriska anläggningar samt mätning och beräkning av överförd effekt och energi. En reglering som motsvarar hittillsvarande 1 kap. 4 § andra stycket och preciserar vad som avses med anslutning av elektriska anläggningar finns i 4 kap. 15 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. I likhet med lokalnät är termen regionnät allmänt etablerad men har inte använts i lagtexten. Ett regionnät motsvarar delvis en region- ledning enligt hittillsvarande 1 kap. 4 a § andra stycket men omfattar även ett ledningsnät som omfattas av en nätkoncession för område med en lägsta tillåtna spänning. Överväganden som berör termen finns i avsnitt 5.2. Termen stödtjänst har ingen tidigare motsvarighet i lagen. I sak motsva- rar definitionen artikel 2.48 i elmarknadsdirektivet. Termen omfattar både balansering och icke frekvensrelaterade stödtjänster. Övervägandena finns i avsnitt 7.1. Termen transmission är ny i lagen. Den verksamhet som avses betecknas i elmarknadsdirektivet överföring och definieras som transport av el i sammanlänkade system med högspänningsnät samt nät med extra hög spänning för tillhandahållande till slutkunder eller distributörer, men inte leverans (artikel 2.34). I lagen används termen överföring som beteckning på all transport av el, alltså både överföring och distribution med den terminologi som används i elmarknadsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Definitionen av transmissionsnät överensstämmer i sak med hittills- varande 1 kap. 4 a § första stycket. Definitionen av transmissionsnätsföretag motsvarar hittillsvarande 1 kap. 5 b §. Den får en delvis annan utformning utan att det görs någon ändring när det gäller vilken aktör som avses (jfr prop. 2017/18:237 s. 33 f.). 5 § Den myndighet som regeringen bestämmer ska vara nätmyndighet enligt denna lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. I paragrafen finns en upplysning om att regeringen utser en nätmyndighet. Den överensstämmer i sak med hittillsvarande 1 kap. 7 §. Enligt 3 § elförordningen (2013:208) ska vara nätmyndighet enligt ellagen. Elanvändare som importerar el 6 § En elanvändare som importerar el ska fullgöra de skyldigheter som en el- leverantör har. I paragrafen regleras skyldigheter för en elanvändare som importerar el. Den överensstämmer i sak med hittillsvarande 1 kap. 6 § andra stycket (prop. 1998/99:137 s. 41). Leverans av el inom en byggnad eller ett begränsat område 7 § Regeringen får meddela föreskrifter om att en verksamhet inom en byggnad eller ett begränsat område inte ska omfattas av det som enligt lagen gäller för en elleverantör. I paragrafen bemyndigas regeringen att meddela föreskrifter om undantag från de rättigheter och skyldigheter som en elleverantör har enligt lagen. Den överensstämmer i sak med hittillsvarande 1 kap. 6 § tredje stycket (prop. 1998/99:137 s. 42). 2 kap. Nätkoncession och ledningar vid trafikleder 54 § Om en skyldighet enligt 51 eller 53 § inte fullgörs, får nätmyndigheten 1.förelägga den som är skyldig att vidta återställningsåtgärder att fullgöra skyldigheten, eller 2.besluta att sådana åtgärder ska vidtas på den åtgärdsskyldiges bekostnad. Ett föreläggande får förenas med vite. Ett beslut om att åtgärderna ska vidtas på den åtgärdsskyldiges bekostnad får verkställas. I paragrafen regleras åtgärder som kan vidta om någon inte fullgör skyldigheten att vidta återställningsåtgärder. Den justeras endast språkligt. 3 kap. Nätföretag och drift av elnät Kapitlet ersätter hittillsvarande 3 kap. och innehåller motsvarigheter till bl.a. bestämmelser i hittillsvarande 3 kap. 1 § Ett nätföretag ska i fråga om sitt elnät ansvara för 1. drift och underhåll, 2. utbyggnad vid behov, 3. eventuella anslutningar till andra ledningsnät, 4. att nätet är säkert, tillförlitligt och effektivt, och 5. att nätet på lång sikt kan uppfylla rimliga krav på överföring av el. I paragrafen anges ett nätföretags grundläggande skyldigheter när det Den överensstämmer i sak med hittillsvarande 3 kap. 1 § 2004/05:62 s. 264 och 439). Den genomför delar av artiklarna 31 och 40 i elmarknadsdirektivet. 2021/22:153 Organisation av driften 2 § Driften av en ledning eller ett ledningsnät ska vara organiserad så att följande åtgärder utförs i : 1.övervakning och styrning av ledningen eller ledningsnätet, och 2.utfärdande av arbetsbegäran och driftorder. I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, anges krav i fråga om driften av elnät. Övervägandena finns i avsnitt 6. Styrning omfattar alla arbeten och kopplingar som kan göras på anlägg- ningen och dess delar. Med arbetsbegäran avses en begäran om tillstånd att få utföra arbete på en elanläggning enligt en vald arbetsmetod. Med driftorder avses den order med åtgärder som ska vidtas och som tas fram utifrån en mottagen arbetsbegäran. Kravet på att momenten ska utföras i innebär att de som ansvarar för den aktuella driften på nätföretaget ska ha sin anställning i och även befinna sig här. Kravet på att momenten ska utföras inom landet träffar även eventuella underentreprenörer till nätföretaget. El som ett nätföretag använder i nätverksamheten 3 § Ett nätföretag ska anskaffa den el som är avsedd att täcka nätförluster eller som behövs för driften av ledningsnätet på ett öppet, icke-diskriminerande och marknadsorienterat sätt. Nätföretaget får inte med hänvisning endast till kraftslag ställa upp villkor som utesluter elproducenter från att tillhandahålla el som är avsedd att täcka nätförluster eller behövs för driften av ledningsnätet. I paragrafen regleras nätföretagens anskaffning av el för egen räkning. Den överensstämmer i sak med hittillsvarande 3 kap. 16 § (prop. s.70 f. och 267 och prop. 2013/14:174 s. 206–208 och 270). Första stycket genomför artikel 31.5 i elmarknadsdirektivet. 4 § Ett nätföretag ska anskaffa icke frekvensrelaterade stödtjänster på ett öppet, icke-diskriminerande och marknadsorienterat sätt. Första stycket ska inte tillämpas om 1.lagen (2016:1146) om upphandling inom försörjningssektorerna gäller för an- skaffningen, 2.anskaffningen gäller en nätkomponent som är integrerad i elnätet och används uteslutande för att säkerställa en säker och tillförlitlig drift av nätet, dock inte för balansering eller hantering av överbelastning, eller 3.nätmyndigheten har beviljat dispens i det enskilda fallet. I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, anges krav i fråga om nätföretagens anskaffning av icke frekvensrelaterade stödtjänster. genomför artiklarna 31.7 och 40.5 i elmarknadsdirektivet. finns i avsnitt 7.2. I första stycket anges grundläggande krav på anskaffningen av icke fre- En definition av icke frekvensrelaterad stöd- tjänst finns i 1 kap. 4 §. Kravet på öppenhet betyder att nätföretaget måste vända sig till markna- den när det anskaffar de aktuella stödtjänsterna. Några regler om hur detta ska gå till finns inte, men stycket innebär att företaget inte får träffa avtal Prop. 2021/22:153 under hand med någon leverantör utan att först genom kontakter på marknaden ha tillkännagivit sin avsikt att anskaffa tjänsten. Något krav på upphandling i formell mening finns inte enligt paragrafen. Att anskaffningen måste ske på ett icke-diskriminerande sätt innebär att anbuden måste bedömas på samma sätt. Ingen diskriminerande åtskillnad får alltså ske. Kravet på att anskaffningen av stödtjänsten ska ske på ett marknads- orienterat sätt innebär att nätföretaget måste undersöka vilka ekonomiska villkor som erbjuds på marknaden och sedan träffa avtal utifrån rationella överväganden i fråga om pris och övriga villkor. Av andra stycket första punkten framgår att första stycket är subsidiärt till lagen (2016:1146) om upphandling inom försörjningssektorerna. Genom andra stycket andra punkten undantas nätföretagen från skyldig- heten att följa första stycket vid anskaffningen av sådana helt integrerade nätkomponenter som definieras i artikel 2.51 i elmarknadsdirektivet. En sådan komponent används inte för balansering, dvs. undantaget omfattar inte tjänster som syftar till att upprätthålla balansen mellan inmatning och uttag av el på nätet. Komponenten får inte heller användas för hantering av överbelastning. Med hantering av överbelastning avses i detta samman- hang att hantera begränsningar i tillgänglig kapacitet. Enligt andra stycket tredje punkten kan bevilja dispens från skyldigheten enligt första stycket i enskilda fall. För- utsättningarna för dispens anges i 5 §. 5 § får bevilja dispens enligt 4 § andra stycket 3 endast om det är ekonomiskt ineffektivt att anskaffa stödtjänsten på ett öppet, icke-diskrimineran- de eller marknadsorienterat sätt. Paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, anger förutsättning- arna för en sådan dispens som ska kunna beviljas enligt artiklarna 31.7 och 40.5 i elmarknadsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.2. Ett nätföretag kan hos ansöka om en sådan dispens som avses i 4 § andra stycket 3. I paragrafen anges förutsättningar- na för att inspektionen ska bevilja en dispens. För att det ska anses vara ekonomiskt ineffektivt att anskaffa stödtjänsten på ett marknadsbaserat sätt måste nätföretaget kunna visa att en sådan anskaffning leder till dyrare tjänster för företagets kunder. 6 § Ett nätföretag som anskaffar stödtjänster ska i förhållande till elproducenter behandla aktörer som tillhandahåller tjänster i form av ändrad elförbrukning genom aggregering på ett icke-diskriminerande sätt på grundval av aktörernas tekniska kapacitet. I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, behandlas särskilt sådana stödtjänster som innefattar ändrad elförbrukning genom aggrege- ring. Den genomför artikel 17.2 i elmarknadsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Vad som avses med aggregering anges i 1 kap. 4 §. En aggregator, som lägger samman kundlaster, kan tillhandahålla stödtjänster i form av efter- frågeflexibilitet. Aggregatorn, som har avtal med de enskilda elanvändar- 2021/22:153 na, åtar sig alltså att mot ersättning se till att elanvändarnas samlade för- brukning ökar eller minskar. Nätföretaget ska ge aggregatorer samma möj- ligheter som elproducenter med utgångspunkt i aggregatorns tekniska kapacitet. 7 § Ett nätföretag får inte ingå avtal om stödtjänster förrän nätmyndigheten har godkänt de metoder som har använts för att utforma avtalen. Första stycket gäller inte avtal enligt 8 kap. 4 § andra stycket. Paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, reglerar förhands- prövningen av andra villkor än sådana som avser balanstjänster. Den genomför delvis artiklarna 31.6, 40.6 och 59.7 b i elmarknadsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.4. En förhandsprövning enligt första stycket kan i normalfallet ske genom att granskar de standardvillkor som används för att utforma avtal om stödtjänster. När det gäller sådana balanstjänster som regleras i 8 kap. finns en sär- skild ordning för förhandsprövning av avtal (8 kap. 4 a § andra stycket). Enligt andra stycket är sådana avtal undantagna från förhandsprövningen enligt förevarande paragraf. 8 § ska godkänna de metoder som avses i 7 § första stycket, om metoderna kan antas leda till att stödtjänster 1.utförs så effektivt som möjligt, 2.ger lämpliga incitament för nätanvändarna att balansera inmatning och uttag, 3.tillhandahålls på ett objektivt och icke-diskriminerande sätt. beslut i fråga om godkännande gäller . digheten ska delge beslutet enligt 49 § första stycket 1 och andra stycket delgiv- ningslagen (2010:1932). I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, anges de krav som i samband med förhandsprövningen ska ställas på tillhandahållande av stödtjänster. Den genomför delvis artikel 59.7 b i elmarknadsdirektivet. I fråga om balansavtal finns en motsvarande reglering i 8 kap. 4 a § andra stycket andra meningen och tredje stycket. Övervägandena finns i av- snitt 7.4. De krav som anges i första stycket svarar mot det som enligt elmarknads- direktivet ska gälla för tillhandahållande av stödtjänster. Enligt andra stycket första meningen ska ett beslut av Energimarknads- inspektionen gälla trots att det inte har fått laga kraft. Av andra meningen följer att beslutet ska delges enligt bestämmelserna om kungörelse- delgivning med en obestämd krets. 9 § Ett nätföretag ska offentliggöra de villkor som företaget tillämpar i avtalen enligt 7 § första stycket och utan dröjsmål ge den som begär det skriftlig informa- tion om villkoren.