prop · H90385 · 2022-01-18 00:00:00 — anges i 4 kap. 1 eller 2 § till följd av bristande integrering med konsu- 2021/22:85 mentens hårdvara, programvara eller nätanslutning ska anses felaktig, om det digitala innehållet eller den digitala tjänsten 1.har integrerats av näringsidkaren eller av någon annan för dennes räkning, eller 2.har integrerats av konsumenten eller någon för dennes räkning och avvikelsen beror på de anvisningar som har tillhandahållits av närings- idkaren. Näringsidkarens ansvar för fel 7 § Näringsidkaren svarar för fel på det digitala innehållet eller den digitala tjänsten som har funnits vid tillhandahållandet och som visar sig från denna tidpunkt. Om det digitala innehållet eller den digitala tjänsten ska tillhandahållas kontinuerligt , svarar näringsidkaren för fel på innehållet eller tjänsten som uppstår eller visar sig . Näringsidkaren svarar för fel till följd av bristande uppdatering som gäller för näringsidkarens skyldighet att uppdatera det digitala innehållet eller den digitala tjänsten. I fall som avses i 4 kap. 16 § svarar näringsidkaren för fel som visar sig även som anges i första och andra styckena. 8 § Ett fel som visar sig från tillhandahållandet av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten eller inom den avtalade perioden vid ett kontinuerligt tillhandahållande av innehållet eller tjänsten , ska anses vara ett fel som näringsidkaren svarar för, om inte näringsidkaren visar något annat eller detta är oförenligt med innehållets eller tjänstens eller felets art. 9 § Det som anges i 8 § gäller inte om 1.konsumentens hårdvara, programvara eller nätanslutning är oförenlig med de tekniska krav som gäller för det digitala innehållet eller den digitala tjänsten, förutsatt att näringsidkaren på ett klart och begripligt sätt före avtalets ingående har informerat konsumenten om dessa tekniska krav, eller 2.konsumenten inte i skälig utsträckning samarbetar med närings- idkaren för att med de tekniskt tillgängliga medel som är minst ingripande för konsumenten avgöra om det är konsumentens hårdvara, programvara eller nätanslutning som har orsakat felet, förutsatt att näringsidkaren på ett klart och begripligt sätt före avtalets ingående har informerat konsumenten om konsekvenserna av bristande samarbete. Påföljder vid fel på det digitala innehållet eller den digitala tjänsten 10 § Vid fel på det digitala innehållet eller den digitala tjänsten får konsumenten enligt 11 och 12 §§ kräva avhjälpande, omleverans eller pris- avdrag eller häva avtalet. Dessutom får konsumenten kräva skadestånd enligt 6 kap. Konsumenten får även hålla inne betalningen enligt 5 kap. Ett krav med anledning av ett fel preskriberas om det inte framställs från utgången av tidsperioden för näringsidkarens felansvar enligt 7 § eller inom den som parterna har avtalat. 2021/22:85 Detta gäller inte i fall som avses i 5 kap. 2 § tredje stycket. 11 § Konsumenten har rätt att kräva att näringsidkaren avhjälper felet på det digitala innehållet eller den digitala tjänsten eller gör en omleverans av innehållet eller tjänsten, om åtgärden är möjlig och kan vidtas utan oskälig kostnad för näringsidkaren. Näringsidkaren får välja mellan att avhjälpa felet och att göra en omleverans. Om konsumenten kräver en annan påföljd än avhjälpande eller omleverans, gäller 5 kap. 5 §. Vid bedömningen av om avhjälpande eller omleverans skulle medföra oskälig kostnad för näringsidkaren ska särskild hänsyn tas till vilken betydelse felet har och vilket värde som det digitala innehållet eller den digitala tjänsten skulle ha haft i felfritt skick. Avhjälpande eller omleverans ska ske inom skälig tid efter det att konsumenten framställde sitt krav och utan kostnad eller väsentlig olägenhet för konsumenten. 12 § Konsumenten har rätt att kräva prisavdrag som svarar mot felet eller att häva avtalet, om avhjälpande eller omleverans inte kommer i fråga, inte sker under de förutsättningar som anges i 11 § tredje stycket eller inte kan ske inom skälig tid efter det att konsumenten framställde sitt krav och utan väsentlig olägenhet för konsumenten. Detsamma gäller om felet kvarstår trots avhjälpande eller omleverans. Om felet med hänsyn till det digitala innehållets eller den digitala tjänstens karaktär och omständigheterna i övrigt är allvarligt, har konsumenten rätt till prisavdrag eller hävning utan föregående försök till avhjälpande eller omleverans. Tillhandahåller näringsidkaren det digitala innehållet eller den digitala tjänsten mot betalning, får konsumenten inte häva avtalet om närings- idkaren visar att felet är ringa. Vid hävning ska konsumenten meddela näringsidkaren att han eller hon häver avtalet. Konsumentens betalningsskyldighet och dröjsmål 13 § För konsumentens betalningsskyldighet gäller 7 kap. 1 och 2 §§. Vid konsumentens avbeställning gäller 7 kap. 3 §. 14 § Konsumenten är i dröjsmål om han eller hon inte betalar för det digitala innehållet eller den digitala tjänsten i rätt tid och detta inte beror på näringsidkaren eller något förhållande på dennes sida. Vid konsumentens dröjsmål är näringsidkaren inte skyldig att tillhanda- hålla det digitala innehållet eller den digitala tjänsten. Näringsidkaren får vid konsumentens dröjsmål välja mellan att kräva att konsumenten betalar och att häva avtalet enligt 7 kap. 6 § första och andra styckena. Om näringsidkaren häver avtalet, får han eller hon dessutom kräva skadestånd enligt 7 kap. 7 och 8 §§. 15 § Om avtalet hävs ska näringsidkaren betala tillbaka det som konsumenten har betalat. Om det digitala innehållet eller den digitala tjänsten tillhandahålls kontinuerligt , ska näringsidkaren betala tillbaka dels den andel av betalningen som svarar mot den tid under vilken det digitala innehållet eller den digitala tjänsten inte var i felfritt skick, dels det som har betalats i förskott för tid efter det att avtalet hävts. 16 § Innehåll som konsumenten har tillhandahållit eller skapat vid användningen av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten och som inte är personuppgifter får inte användas av näringsidkaren efter det att avtalet har hävts. Näringsidkaren får dock använda sådant innehåll om det 1.inte har något annat användningsområde än det som tillhandahålls av näringsidkaren, 2.endast rör konsumentens verksamhet vid hans eller hennes använd- ning av det digitala innehåll eller den digitala tjänst som tillhandahålls av näringsidkaren, 3.har satts samman med andra uppgifter av näringsidkaren och det inte är möjligt eller endast med oproportionella ansträngningar går att dela upp innehållet, eller 4.har skapats gemensamt med andra och innehållet kan användas av andra konsumenter. Om avtalet hävs ska näringsidkaren på konsumentens begäran göra innehåll som avses i första stycket tillgängligt för konsumenten, förutom i de fall som anges i andra stycket 1–3. Innehållet ska göras tillgängligt utan kostnad, inom skälig tid och i ett allmänt använt, maskinläsbart format. 17 § Om avtalet hävs får konsumenten inte använda eller låta någon annan använda det digitala innehållet eller den digitala tjänsten. Näringsidkaren får hindra sådan fortsatt användning. Om ett digitalt innehåll har tillhandahållits på ett fysiskt medium ska konsumenten om näringsidkaren begär det återlämna det fysiska mediet. Återlämnandet ska ske utan onödigt dröjsmål och på näringsidkarens bekostnad. Näringsidkarens begäran ska göras dagar efter det att konsumenten meddelade näringsidkaren att avtalet hävs. Formerna för näringsidkarens återbetalning 18 § Näringsidkaren ska fullgöra sin återbetalningsskyldighet vid pris- avdrag och hävning utan onödigt dröjsmål och dagar efter det att konsumenten krävde prisavdrag eller meddelade näringsidkaren att han eller hon häver avtalet. Näringsidkaren ska använda samma betalningssätt som konsumenten använde, om inte konsumenten uttryckligen går med på något annat. Någon avgift för återbetalningen får inte påföras. Ändring av ett digitalt innehåll eller en digital tjänst 19 § Näringsidkaren får ändra ett digitalt innehåll eller en digital tjänst som ska tillhandahållas kontinuerligt endast om 1.det följer av avtalet och det där anges ett giltigt skäl till en sådan ändring, 2.ändringen sker utan kostnad för konsumenten, och 3.konsumenten har informerats enligt 20 § om ändringen. Om ändringen försämrar konsumentens tillgång till eller användning av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten i mer än endast obetydlig utsträckning, har konsumenten rätt att säga upp avtalet med omedelbar verkan. Det gäller dock inte om konsumenten har möjlighet att utan extra kostnad behålla det digitala innehållet eller den digitala tjänsten utan ändring och i felfritt skick. Uppsägning ska ske senast från det att konsumenten tog emot information enligt 20 § eller från det att änd- ringen genomfördes, om det skedde . Vid uppsägningen tillämpas 15–18 §§. Denna paragraf är inte tillämplig om det digitala innehållet eller den digitala tjänsten ingår i ett paket tillsammans med en internetanslutnings- tjänst eller en allmänt tillgänglig nummerbaserad interpersonell kommuni- kationstjänst. 20 § Näringsidkaren ska informera konsumenten om en ändring enligt 19 §. Informationen ska vara klar och begriplig. I fråga om en ändring som avses i 19 § andra stycket ska konsumenten dessutom i skälig tid ha informerats om ändringens egenskaper och tidpunkten för ändringen samt om rätten att säga upp avtalet eller om möjligheten att behålla innehållet eller tjänsten i oförändrat skick. Informationen enligt andra stycket ska lämnas i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för konsumenten. 21 § Vid avtal om tillhandahållande av ett digitalt innehåll eller en digital tjänst gäller 8 kap. 1 § om begränsning av skadan, 5 § första och andra styckena om anspråk mot näringsidkare i ett tidigare säljled och 7 § om förhållandet till näringsidkarens borgenärer. För konsumentens meddelanden enligt 3 och 12 §§ i detta kapitel gäller 8 kap. 6 §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 1 och 9 kap. om avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll och digitala tjänster i den nya lagen tillämpas även på avtal som har ingåtts före ikraftträdandet, om tillhandahållandet av innehållet eller tjänsten sker efter ikraftträdandet. Bestämmelserna i 9 kap. 19 och 20 §§ tillämpas dock inte på avtal som har ingåtts före ikraftträdandet. 3.Genom lagen upphävs konsumentköplagen (1990:932). 4.Den upphävda lagen gäller dock fortfarande för avtal som omfattas av den lagen och som har ingåtts före ikraftträdandet. 2021/22:85 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1964:528) om tillämplig lag beträffande internationella köp av lösa saker Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1964:528) om tillämplig lag beträffande internationella köp av lösa saker ska ha följande lydelse. Denna lag tillämpas på sådana köp av lösa saker som har internationell karaktär. Från lagens tillämpningsområde undantas 1.köp av registrerade fartyg och luftfartyg, 2.köp av värdepapper, 3. försäljning genom 3. försäljning genom en judiciell myndighets åtgärd eller i exekutiv myndighets åtgärd eller i exekutiv 4. köp som omfattas av konsu- 4. köp som omfattas av konsu- mentköplagen (1990:932) mentköplagen (2022:000) eller av artikel 6 i och rådets förordning (EG) nr 593/2008 rådets förordning (EG) nr 593/2008 av om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (I). lag för avtalsförpliktelser (I). Med köp likställs avtal om leverans av lösa saker som ska tillverkas, om materialet ska tillhandahållas av den som har åtagit sig leveransen. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den äldre lydelsen av 1 § gäller fortfarande om konsumentköplagen (1990:932) gäller för köpet. 1 Senaste lydelse 2014:1450. Förslag till lag om ändring i köplagen Härigenom föreskrivs att 4 § köplagen (1990:931) ska ha följande lydelse. Lagen gäller inte i fall då Lagen gäller inte i fall då konsumentköplagen (1990:932) är konsumentköplagen (2022:000) är 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den äldre lydelsen av 4 § gäller fortfarande om konsumentköplagen (1990:932) gäller för köpet. Förslag till lag om ändring i produktansvarslagen (1992:18) Härigenom föreskrivs att 11 § produktansvarslagen (1992:18) ska ha I den mån någon är skyldig att ersätta I den utsträckning någon är skyldig en skada enligt denna lag, har den att ersätta en skada enligt denna lag, som enligt 31 § konsumentköplagen har den som lämnat ersättning för (1990:932) eller 31 § fjärde stycket skadan enligt 31 § fjärde stycket har lämnat ersättning för skadan rätt eller 6 kap. 3 § andra stycket konsu- att av honom återfå vad han betalat. mentköplagen (2022:000) rätt att av vad han eller hon har betalat. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den äldre lydelsen av 11 § gäller fortfarande om någon har lämnat ersättning enligt 31 § konsumentköplagen (1990:932). 1 Paragrafen fick sin nuvarande beteckning genom 1992:1137. Förslag till lag om ändring i marknadsföringslagen (2008:486) Härigenom föreskrivs1 att 22 § marknadsföringslagen (2008:486) ska ha En näringsidkare, som vid mark- En näringsidkare, som vid mark- genom en garanti eller liknande genom en garanti eller liknande en produkt eller del därav eller för en produkt eller del därav eller för en egenskap hos produkten, ska vid en egenskap hos produkten, ska försäljningen lämna köparen tydlig lämna köparen klar och begriplig information om utfästelsens inne- håll och de uppgifter som är nödvändiga för att köparen ska beteckning, utfästelsens villkor och kunna göra den gällande. hur köparen kan göra utfästelsen tion ska även lämnas om att köparens rättigheter enligt lag inte lämnas om att köparens rättigheter påverkas av utfästelsen. enligt lag inte påverkas av utfästel- ska lämnas i en handling eller i ska lämnas vid försäljningen och någon annan läsbar och varaktig senast vid avlämnandet av produk- form som är tillgänglig för köparen. Dessa ska lämnas i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för Denna lag träder i kraft . 1Jfr och rådets direktiv (EU) 2019/770 av om vissa aspekter på avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll och digitala tjänster, i den ursprungliga lydelsen samt och rådets direktiv (EU) 2019/771 av den 20maj 2019 om vissa aspekter på avtal om försäljning av varor, om ändring av förordning (EU) 2017/2394 och direktiv /22/EG samt om upphävande av direktiv /44/EG, i den ursprungliga lydelsen. 2021/22:85 2.6 Förslag till lag om ändring i kommissionslagen Härigenom föreskrivs att 25 § kommissionslagen (2009:865) ska ha Har tredje man i egenskap av En tredje man som i egenskap av konsument köpt en vara av en konsument har köpt en vara av en kommissionär, har tredje man rätt kommissionär har rätt att mot att mot kommittenten rikta samma kommittenten rikta samma anspråk anspråk på grund av fel i varan som på grund av fel i varan som han eller han eller hon kan göra gällande mot hon kan göra gällande mot kommissionären, om både kommis- kommissionären, om både kommis- övrigt är sådana som sägs i 46 § övrigt är sådana som anges i 8 kap. 5 § (1990:932). Det som sägs i (2022:000). Det som anges i 8 kap. 5 § andra stycket den lagen gäller inte i ett gäller inte i ett sådant fall. En tredje man som med stöd av En tredje man som med stöd av 46 § konsumentköplagen har rätt att 8 kap. 5 § konsumentköplagen har rikta anspråk mot en kommissionär rätt att rikta anspråk mot en i tidigare säljled får göra samma kommissionär i tidigare säljled får göra samma anspråk gällande mot dennes kommittent, om kommitten- ten är näringsidkare. om reklamation med anledning av anspråk mot näringsidkare i tidigare anspråk mot näringsidkare i tidigare säljled gäller också när tredje man säljled gäller också när tredje man vill rikta anspråk mot någon som är vill rikta anspråk mot någon som är 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den äldre lydelsen av 25 § gäller fortfarande om konsumentköplagen (1990:932) gäller för köpet. Ärendet och dess beredning Inom EU har två direktiv antagits på konsumenträttens område. Det är dels och rådets direktiv (EU) 2019/771 av om vissa aspekter på avtal om försäljning av varor, om ändring av förordning (EU) 2017/2394 och direktiv /22/EG samt om upphävan- de av direktiv /44/EG, dels och rådets direktiv (EU) 2019/770 av om vissa aspekter på avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll och digitala tjänster. Det första direktivet om försäljning av varor ersätter konsumentköps- direktivet (1999/44/EG). Det andra direktivet om avtal avseende tillhanda- hållande av digitalt innehåll och digitala tjänster är nytt på unionsnivå. De nationella åtgärderna för att genomföra de nya direktiven ska antas i medlemsstaterna . Direktiven skulle börja tillämpas . Direktiven finns som bilaga 1 och bilaga 2. I Europeiska kommissionens regi har fyra möten hållits om genom- förandet av direktiven. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att ta ställning till hur direktiven ska genomföras i . I uppdraget ingick att analy- sera hur svensk rätt förhåller sig till direktiven och föreslå nödvändiga författningsändringar och andra åtgärder. Utredningen om nya konsumentköpregler överlämnade betänkandet En ny lag om konsumentskydd vid köp och vissa andra avtal. En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 3. Betänkandets lagförslag finns i bilaga 4. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan- serna finns i bilaga 5. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftnings- ärendet (Ju2020/03115). Jämförelsetabeller med en sammanställning av bestämmelserna i direk- tiven och närmast motsvarande bestämmelser i svensk lag, liksom av bestämmelserna i den föreslagna nya lagen och den nuvarande konsument- köplagen, finns i bilaga 6 och bilaga 7. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 8. Lagrådets yttrande finns i bilaga 9. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 5.2, 5.3, 6.3, 6.4, 6.7–6.9, 6.11.2, 6.12, 6.14, 6.16, 7.2, 7.7–7.9, 7.13, 8.3, 8.5, 8.6, 9.3 och 9.6 och i författningskommentaren. I förhållande till lagrådsremissens lagförslag föreslås en något senare ikraftträdandetidpunkt. Denna ändring är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Regeringen har därför inte inhämtat Lagrådets yttrande över det förslaget. I förhållande till lagrådsremissens lagförslag görs dessutom vissa språk- liga och redaktionella ändringar. Direktiven – en redogörelse 4.1Direktivens syfte och enhetliga karaktär Denna proposition behandlar två EU-direktiv på konsumenträttens område, som båda antogs 2019. Det ena är ett direktiv om vissa aspekter på avtal om försäljning av varor medan det andra är ett direktiv om vissa aspekter på avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll och digitala tjänster. Båda direktiven reglerar frågor om avtal mellan en näringsidkare och en konsument. Direktiven är fullharmoniserande förutom i vissa särskilt angivna fall (artikel 4 i respektive direktiv) och bestämmelserna i båda direktiven är tvingande till konsumentens förmån (artikel 21 respektive artikel 22). Direktiven har i stor utsträckning överensstämmande syfte. De ska bidra till en väl fungerande inre marknad och en hög konsumentskyddsnivå genom att fastställa gemensamma regler om vissa krav för avtal mellan näringsidkare (säljare) och konsument (köpare) och särskilt regler om avtalsenlighet, avhjälpande åtgärder vid brist på avtalsenlighet (fel) och formerna för att vidta dessa åtgärder (artikel 1 i respektive direktiv). Direktiven omfattar alla olika försäljningskanaler och både inhemska och gränsöverskridande avtal. Eftersom de två direktiven i relativt stor utsträckning reglerar samma typ av frågor finns en hel del likalydande begrepp och bestämmelser som anger respektive direktivs tillämpningsområde. Stora likheter mellan direk- tiven finns också t.ex. när det gäller bestämmelserna om krav på varan/det digitala innehållet eller den digitala tjänsten, avtalsenlighet och bristande avtalsenlighet samt påföljder vid bristande avtalsenlighet. 4.2Direktivet om försäljning av varor Direktivet innehåller 27 artiklar och har en bilaga med en jämförelsetabell mellan artiklarna i direktivet och i och rådets direktiv /44/EG av om vissa aspekter rörande försäljning av konsumentvaror och härmed förknippade garantier (konsumentköps- direktiv). Det äldre direktivet, som är ett minimidirektiv och delvis reglerar samma frågor som det nya direktivet, upphävs som medlems- staterna ska börja tillämpa de bestämmelser som genomför det nya direktivet om försäljning av varor (artikel 23). Artikel 2 innehåller definitioner av 16 begrepp i direktivet, t.ex. varor, tillverkare, köpeavtal och garanti. I de fall det finns en motsvarande definition i direktivet om avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll och digitala tjänster är definitionerna i de båda direktiven identiska. Det gäller t.ex. begreppen konsument, säljare (som omnämns näringsidkare i det andra direktivet), varor med digitala delar, digitalt innehåll och digital tjänst. Med varor med digitala delar avses alla lösa saker som är integre- rade eller sammankopplade med ett digitalt innehåll eller en digital tjänst på ett sådant sätt att frånvaron av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten skulle göra att varorna inte fungerar. I artikel 3 anges direktivets tillämpningsområde. Direktivet ska tilläm- pas på köpeavtal mellan en konsument och en säljare. Ett avtal om tillhandahållande av varor som ska tillverkas eller produceras ska också anses vara köpeavtal. Direktivet ska inte tillämpas på avtal om tillhanda- hållande av digitalt innehåll eller digitala tjänster, förutom när det är fråga om varor med digitala delar. Direktivet ska inte heller tillämpas på ett fysiskt medium som endast fungerar som bärare av digitalt innehåll, t.ex. en cd-skiva med musik. Från tillämpningsområdet undantas även varor som säljs exekutivt eller på annat sätt tvångsvis med stöd av lag. Medlems- staterna får dessutom undanta avtal om försäljning av begagnade varor som säljs på offentlig auktion och om försäljning av levande djur. Direktivet påverkar inte medlemsstaternas frihet att reglera allmänna avtalsrättsliga aspekter, andra följder av hävning än de som regleras i direktivet och skadestånd. I artikel 5 anges att säljaren är skyldig att tillhandahålla konsumenten avtalsenliga (felfria) varor. Artiklarna 6 och 7 reglerar de subjektiva krav (enligt köpeavtalet) respektive objektiva krav (utöver köpeavtalet) som ska uppfyllas för att en vara ska vara avtalsenlig. Som objektiva krav anges att varan bl.a. ska lämpa sig för de ändamål för vilka varor av samma typ normalt används, att den ska levereras med sådana tillbehör som konsumenten rimligen kan förvänta sig och att den ska finnas i den kvantitet och besitta de egenskaper och andra särdrag som är normala för varor av samma typ och som konsumenten rimligen kan förvänta sig med hänsyn till varans art och med beaktande av offentliga uttalanden om den från bl.a. säljaren. Det finns särskilda regler om vad som ska gälla avseende uppdateringar av varor med digitala delar. Det är möjligt att avvika från de objektiva kraven och från kraven på uppdateringar, om konsumenten vid köpeavtalets ingående särskilt har informerats om avvikelsen och konsumenten då uttryckligen och separat har godkänt den. Enligt artiklarna 8 och 9 kan bristande avtalsenlighet under vissa förutsättningar även föreligga vid felaktig installation av varor och när varorna är belastade med någon tredjemansrättighet. Artikel 10 innehåller bestämmelser om felansvaret. Säljaren ska ansvara gentemot konsumenten för all bristande avtalsenlighet som finns då varorna levererades och som framkommer från den tidpunkten eller den medlemsstaten föreskriver. Vid varor med digitala delar finns en särreglering när köpeavtalet föreskriver ett konti- nuerligt tillhandahållande av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten som utgör den digitala delen i varan.