prop · H903174 · 2022-03-22 00:00:00 — betalat mest för att hamna högst upp i rankningen. Skälen för regeringens förslag: Genom ändringsdirektivet införs en ny bestämmelse i artikel 7 i direktivet om otillbörliga affärsmetoder som 2021/22:174 gäller informationskrav vid rankning av produkter som erbjuds digitalt. Bestämmelsen tar sikte på situationer då en näringsidkare ger konsumenter möjlighet att söka efter produkter som erbjuds av olika näringsidkare eller av konsumenter på grund av en sökning i form av ett nyckelord, en fras eller annan data som matas in i en dator för bearbetning av ett program. Oavsett var transaktionen slutligen ingås ska allmän information ges om de huvudparametrar som bestämmer rankningen av de produkter som presenteras för konsumenten till följd av sökningen och dessa parametrars relativa betydelse jämfört med andra parametrar. handahålls i ett särskilt avsnitt av onlinegränssnittet och vara direkt och enkelt tillgänglig från den sida där sökresultaten presenteras. tionen ska anses vara väsentlig. Ett i sammanhanget centralt begrepp är rankning. detta som den relativa position som tilldelas näringsidkarnas produkter såsom de presenteras, organiseras eller vidarebefordras av näringsidkaren, oberoende av vilka tekniska medel som används för sådan presentation, organisation eller vidarebefordran. I avsnitt 5.2 föreslås att en definition av begreppet rankning införs i 3 § marknadsföringslagen. Bakgrunden till det nya informationskravet om rankning av produkter är vissa transparenskrav vid rankning i och rådets för- ordning (EU) 2019/1150 av om främjande av rättvisa villkor och transparens för företagsanvändare av onlinebaserade förmed- lingstjänster (EU:s plattformsförordning). ningen omfattar ett stort antal onlinebaserade förmedlingstjänster, inbe- gripet marknadsplatser online, men kraven är endast tillämpliga för leve- rantören av den onlinebaserade förmedlingstjänsten i förhållande till andra näringsidkare som erbjuder varor och tjänster via förmedlingstjänsten. Inom EU har det bedömts att vissa kompletterande informationskrav bör införas i direktivet om otillbörliga affärsmetoder för att säkerställa transpa- rens även i förhållande till konsumenter. I skäl 20–23 till ändringsdirektivet framhålls att näringsidkare som ger konsumenter möjlighet att söka efter varor och tjänster, som resor, inkvartering och fritidsaktiviteter som erbjuds av olika näringsidkare eller av konsumenter, bör informera konsumenterna om de standardiserade huvudparametrar som bestämmer rankningen av de erbjudanden som presenteras för konsumenterna till följd av sökningen, samt deras relativa betydelse jämfört med andra parametrar. Informationen bör vara konkret och göras tillgänglig på ett enkelt, väl synligt och direkt sätt. som bestämmer rankningen avser alla allmänna kriterier, processer, speci- fika signaler som införlivats med algoritmer eller andra anpassnings- eller nedprioriteringsmekanismer som används i samband med rankningen. För att genomföra direktivet krävs att en bestämmelse med ett mot- svarande informationskrav vid rankning av produkter införs i marknads- Regeringen delar Konsumenters uppfattning att en sådan bestämmelse kan möjliggöra mer informerade och hållbara köp. linje med vad Visita förespråkar kan bestämmelsen också främja transpa- rensen när det gäller de kriterier som ligger till grund för rankningen. Bestämmelsen bör begränsas till att gälla i situationer när näringsidkare ger konsumenter möjlighet att söka digitalt efter produkter. omfatta webbplatser m.m. där endast andra näringsidkare har möjlighet att En informationsskyldighet i sådana situationer skulle gå utöver regleringen i direktivet och leda till en alltför stor informations- börda. Som framhåller bör inte reglerna utformas på ett sätt som innebär att det blir för mycket information att ta in för konsumenterna, vilket skulle kunna innebära en ökad administrativ och ekonomisk börda för företagen. Inom ramen för vad som krävs för att ändringsdirektivet ska genomföras korrekt bör bestämmelsen, som , Annonsörer och TU – Medier i påpekar, vara utformad så att näringsidkaren kan tillhandahålla information på ett så effektivt, informa- tivt och tydligt sätt som möjligt. Ordet huvudparametrar framstår i sammanhanget som något svårtill- gängligt. Lagtexten bör i stället lämpligen utformas så att näringsidkaren ska informera om de kriterier som främst bestämmer rankningen av de produkter som presenteras och deras betydelse jämfört med andra kriterier. Därigenom framgår också att, som förespråkar, närings- idkaren inte är skyldig att i detalj redovisa hur rankningsmekanismerna fungerar. Informationen bör anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket mark- nadsföringslagen. Vid brister i informationen kan det alltså bli fråga om ett vilseledande utelämnande, dvs. marknadsföringen kan vara att anse som otillbörlig. Det bör av lagtexten framgå att informationen ska lämnas i ett särskilt avsnitt i onlinegränssnittet samt vara direkt och lätt tillgänglig från den plats där sökresultaten presenteras. Som har redogjorts för i avsnitt 5.2 förekommer begreppet onlinegränssnitt i andra EU-rättsliga sammanhang. Regeringen delar utredningens och uppfattning att det är lämpligast att använda begreppet onlinegränssnitt i bestämmelsen i mark- nadsföringslagen. Det nya informationskravet i direktivet är inte tillämpligt på leverantörer av sökmotorer enligt definitionen i artikel 2.6 i EU:s plattformsförordning. En sökmotor definieras i förordningen som en digital tjänst som gör det möjligt för användare att mata in sökfraser för att göra sökningar på i princip alla webbplatser eller alla webbplatser på ett visst språk på grund- val av en fråga om vilket ämne som helst i form av ett nyckelord, en röst- begäran, en fras eller någon annan inmatning och som returnerar resultat i vilket format som helst som innehåller information om det begärda inne- hållet. En leverantör av en sökmotor är en fysisk eller juridisk person som tillhandahåller eller erbjuder sig att tillhandahålla, sökmotorer till konsu- menter. Dessa är redan enligt förordningen skyldiga att ange huvudpara- metrarna, vilka enskilt eller tillsammans är mest betydelsefulla vid bestäm- mandet av rankningen samt dessa huvudparametrars relativa betydelse, genom att tillhandahålla en lättillgänglig och allmänt tillgänglig beskriv- ning, som är enkelt och begripligt formulerad, på sina sökmotorer. För att det inte ska råda några oklarheter om när det nya informationskravet är tillämpligt bör det, med viss språklig justering av utredningens förslag, i den nya bestämmelsen införas ett undantag för sådana leverantörer av sökmotorer som avses i EU:s plattformsförordning. Den nya bestämmelsen i marknadsföringslagen ska ha samma innebörd som den som framgår av ändringsdirektivet. Mot den bakgrunden finns det inte förutsättningar att därutöver, som IT&Telekomföretagen, Visita och efterlyser, utforma villkoren i enlighet med de som gäller för rangordning och sökresultat i EU:s plattformsförordning. 2021/22:174 bedömas bör detta inte innebära problem i den praktiska tillämpningen av bestämmelsen. Regeringens förslag: Det ska införas en ny bestämmelse i marknads- föringslagen som innebär att en näringsidkare som ger tillgång till kon- sumentrecensioner av produkter ska informera om huruvida närings- idkaren säkerställer att recensionerna kommer från konsumenter som har använt eller köpt produkterna och i sådant fall på vilket sätt det görs. Sådan information ska anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket marknadsföringslagen, vilket innebär att marknadsföringen kan vara att anse som otillbörlig. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens. ningens förslag till lagtext är något annorlunda utformat. Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser yttrar sig särskilt Flera av dessa, bl.a. Annonsörer och TU – Medier i , instämmer i utredningens förslag eller har inga invändningar mot framhåller betydelsen av konsumentrecensioner när konsumenter fattar köpbeslut. Det är enligt myndigheten allt vanligare att webbsidor har positiva recensioner publicerade redan innan närings- idkarna har hunnit få några kunder. förslaget förhoppningsvis kommer att minska antalet falska recensioner och ge konsumenter en mer korrekt bild av andra konsumenters erfaren- anser att tillägget är ett bra och viktigt sätt att säker- ställa en rättvis marknad och välinformerade konsumenter. Handel anser att förslaget är bra men att det är viktigt att informationskrav inte försvårar för konsumenterna. Skälen för regeringens förslag: Genom ändringsdirektivet införs en ny punkt 6 i artikel 7 i direktivet om otillbörliga affärsmetoder. omfattar situationen då en näringsidkare ger tillgång till konsument- recensioner av produkter. Den innebär att näringsidkaren ska informera om huruvida näringsidkaren säkerställer att de publicerade recensionerna härrör från konsumenter som faktiskt har använt eller köpt produkterna och om så är fallet på vilket sätt detta har säkerställts. ska anses som väsentlig. I skäl 47 och 48 till ändringsdirektivet framhålls bl.a. att konsumenter förlitar sig i allt högre grad på konsumentrecensioner och konsument- rekommendationer när de fattar köpbeslut. håller konsumentrecensioner av produkter bör de därför informera konsu- menterna om huruvida de har processer eller rutiner för att säkerställa att de publicerade recensionerna härrör från konsumenter som faktiskt har använt eller köpt produkterna. Om sådana processer eller rutiner finns bör näringsidkarna tillhandahålla information om hur kontrollerna utförs och ge tydlig information till konsumenter om hur recensioner behandlas, t.ex. om alla recensioner, oavsett om de är positiva eller negativa, läggs ut eller om recensioner har sponsrats eller påverkats av en avtalsförbindelse med Att påstå att recensioner av en produkt har lagts ut av konsumenter som faktiskt har använt eller köpt den produkten när inga rimliga och proportionella åtgärder har vidtagits för att säkerställa att Prop. 2021/22:174 recensionerna verkligen härrör från sådana konsumenter bör betraktas som en otillbörlig affärsmetod som är vilseledande. Sådana åtgärder skulle kunna inkludera tekniska medel för att kontrollera tillförlitligheten hos den person som lägger ut en recension, t.ex. genom att begära information för att kontrollera att konsumenten faktiskt har använt eller köpt produkten. Bestämmelserna om konsumentrecensioner och konsumentrekommenda- tioner är inte avsedda att påverka sedvanlig och legitim praxis att i reklam göra överdrivna påståenden eller påståenden som inte är avsedda att upp- fattas i bokstavlig mening. För att genomföra ändringsdirektivet krävs att en motsvarande bestäm- melse med informationskrav införs i marknadsföringslagen. Regeringen delar vad remissinstanserna, bl.a. och , har framfört om bestämmelsens betydelse samt om att den kan bidra till en rättvis marknad och informerade konsumenter. Som fram- håller bör dock reglerna inte utformas på ett sätt som innebär att det blir för mycket information för konsumenterna att ta till sig. Av bestämmelsen bör det, med viss språklig justering av utredningens förslag, framgå att en näringsidkare som ger tillgång till konsumentrecensioner av produkter ska informera om huruvida näringsidkaren säkerställer att recensionerna kommer från konsumenter som har använt eller köpt produkterna och i så fall på vilket sätt det görs. Informationen bör anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket marknadsföringslagen, vilket innebär att marknads- föringen kan vara att anse som otillbörlig. 5.7Försäljning i en konsuments bostad och under utflykter Regeringens bedömning: Det bör inte införas några särskilda begräns- ningar i lag när det gäller försäljning i en konsuments bostad eller under utflykter som organiseras av näringsidkaren i marknadsförings- eller försäljningssyfte. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte några synpunkter på bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: Genom ändringsdirektivet har artikel 3.5 i direktivet om otillbörliga affärsmetoder fått en ny lydelse. Enligt den nya lydelsen hindrar direktivet inte medlemsstaterna från att anta bestämmelser för att skydda konsumenters berättigade intressen vad gäller aggressiva eller vilseledande marknadsförings- eller försäljnings- metoder i samband med en näringsidkares icke begärda besök i konsu- mentens hem eller utflykter som organiseras av en näringsidkare. Sådana bestämmelser ska vara proportionella, icke-diskriminerande och motivera- de med hänsyn till konsumentskyddet. I skäl 54 till ändringsdirektivet framhålls att vissa särskilt aggressiva eller vilseledande marknadsförings- eller försäljningsmetoder i samband med besök i konsumentens hem eller under utflykter kan utsätta konsu- menterna för påtryckningar att köpa varor eller tjänster som de annars inte skulle köpa eller inköp till mycket höga priser, ofta med omedelbar 2021/22:174 betalning. Det framhålls i skälet att sådana metoder ofta riktar sig mot äldre personer eller andra utsatta konsumenter. Av skäl 55 följer att det, genom ändringarna i direktivet om otillbörliga affärsmetoder, har förtydligats att direktivet inte påverkar medlemsstater- nas frihet att anta nationella bestämmelser för att skydda konsumenternas intressen i de nämnda situationerna. Nationella bestämmelser skulle, enligt skälet, t.ex. kunna föreskriva att besök i konsumenters hem inte är tillåtet vissa tider eller att besök inte är tillåtet om konsumenten har förklarat att han eller hon inte godtar sådana besök. I skälet anges också att det skulle kunna handla om föreskrifter gällande betalningsrutiner. Regeringen konstaterar att behovet av konsumentskydd i allmänhet är stort vid försäljning i en konsuments bostad och under utflykter. Konsu- menten är typiskt sett mindre väl förberedd på att ingå avtal jämfört med situationer där avtal ingås i en affärslokal. Försäljningsmetoderna kan också uppfattas som påträngande och leda till impulsköp som konsument- en efter närmare överväganden inte vill stå fast vid. Det finns emellertid i dessa situationer redan särskilda konsumentskyddande regler i distans- avtalslagen och marknadsföringslagen. Enligt den förstnämnda lagen har näringsidkaren bl.a. en särskilt omfattande skyldighet att informera konsu- menten innan ett avtal ingås och näringsidkaren ska ge konsumenten en kopia av avtalet eller en bekräftelse på avtalet. Vidare har konsumenten en rätt att frånträda avtalet (ångerrätt). När det gäller mark- nadsföringslagen ska marknadsföring stämma överens med god marknads- föringssed. Näringsidkaren får inte heller använda sig av aggressiva eller vilseledande affärsmetoder. Det finns även en bestämmelse i den s.k. svarta listan (punkt 25) som innebär att det under alla förhållanden är otillåtet att göra personliga besök i konsumentens hem och ignorera dennes anmodan om att lämna hemmet eller inte komma tillbaka, utom under de omständigheter och i den utsträckning som enligt nationell lagstiftning är motiverat för att få en avtalsmässig skyldighet fullgjord. Som utredningen konstaterar är försäljning i konsumenters bostäder en viktig försäljningskanal för många företag i och branschen bidrar till sysselsättning för inte minst unga personer. Direkthandel kan vidare innebära fördelar för vissa konsumenter, som t.ex. har svårt att ta sig till butiker och känner osäkerhet inför att handla på distans. Försäljningsmeto- den kan visserligen upplevas som påträngande. Som har konstaterats finns det dock regler som ger ett skydd för konsumenter mot påträng- ande och vilseledande marknadsförings- eller försäljningsmetoder i sam- band med besök i konsumentens bostad eller under utflykter. Det har enligt regeringen inte framkommit att det finns problem av sådan omfattning att det krävs ytterligare lagstiftning. 5.8Nya punkter i svarta listan Regeringens bedömning: De nya punkterna i den lista med affärs- metoder som under alla förhållanden ska anses otillbörliga (den s.k. svarta listan) gäller enligt marknadsföringslagen automatiskt som svensk lag. Ytterligare lagstiftningsåtgärder bör därför inte vidtas. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flera remissinstanser, bl.a. TU – Medier i , Prop. 2021/22:174 och , tillstyrker eller har inte några invänd- ningar mot bedömningen. för fram att den nya punkten om sökresultat är bra ur konkurrenssynpunkt och att tillägget om konsument- recensioner förhoppningsvis kan verka avskräckande. anför att den svarta listan är tydlig och att det är positivt att samma regler får ett rakt genomslag i medlemsstaterna. Annonsörer instämmer i utredningens bedömning, men förespråkar att terminologin där uttrycket ”svart lista” används ändras. Skälen för regeringens bedömning Allmänt om de nya punkterna i svarta listan Bilaga I till direktivet om otillbörliga affärsmetoder, den s.k. svarta listan, ändras genom artikel 3.7 i ändringsdirektivet. Det införs fyra nya punkter med affärsmetoder som under alla förhållanden ska anses otillbörliga. Detta innebär att det inte krävs att metoderna i fråga påverkar eller sanno- likt påverkar konsumentens förmåga att fatta ett välgrundat affärsbeslut. De är otillbörliga oavsett vilket resultat de har lett till. Av artikel 5.5 i direktivet om otillbörliga affärsmetoder framgår att förteckningen i bilagan till direktivet ska gälla i alla medlemsstater och att den får ändras endast genom en översyn av direktivet. Genom ändringsdirektivet införs en ny punkt i bilaga I till direktivet om otillbörliga affärsmetoder som behandlar sökresultat. Enligt punkt 11a är det otillbörligt att tillhandahålla sökresultat som svar på en konsuments sökning på internet utan att, i fall då det rör sig om betald reklam eller då betalning skett specifikt för att uppnå en högre rankning av produkter, i sökresultaten tydligt informera om detta. I skäl 18–20 till ändringsdirektivet framhålls att det har en stor inverkan på konsumenter att leverantörer av onlinesökfunktioner rankar kommersi- ella erbjudanden högre eller använder andra sätt för att ge dem en mer framskjuten placering i resultat vid sökningar på internet. Om en närings- idkare direkt eller indirekt har betalat en leverantör av onlinesökfunktioner för en högre rankning av en produkt i sökresultaten bör leverantören av onlinesökfunktionen, enligt vad som anges i skälen, informera kunderna om denna omständighet i en kortfattad, lättillgänglig och begriplig form. Det framgår vidare av skälen att indirekt betalning kan ha formen av en näringsidkares godtagande av alla former av ytterligare skyldigheter mot leverantören av onlinesökfunktionen vilket specifikt resulterar i en högre rankning. En ny punkt om biljetter införs i bilaga I till direktivet om otillbörliga affärsmetoder genom ändringsdirektivet (23a). Enligt den är det otillbör- ligt att till konsumenter vidaresälja biljetter till kultur- och idrottsevene- mang om näringsidkaren har förvärvat dem genom användning av automatiserade medel för att kringgå eventuella begränsningar av antalet 2021/22:174 biljetter som en person kan köpa eller andra regler som är tillämpliga på biljettköp. Av skäl 50 till ändringsdirektivet framgår att det bör vara förbjudet för näringsidkare att till konsumenter vidaresälja biljetter till kultur- och idrottsevenemang som de har förvärvat genom användning av program- vara som ger näringsidkare möjlighet att köpa biljetter utöver de tekniska begränsningar som tillämpas av den primära biljettförsäljaren eller att kringgå andra tekniska medel som den primära försäljaren har infört för att säkerställa att biljetter finns tillgängliga för alla. Förbudet påverkar inte eventuella andra nationella åtgärder som medlemsstaterna kan vidta för att skydda konsumenters intressen samt säkra sin kulturpolitik och bred tillgång till kultur- och idrottsevenemang, exempelvis att reglera vidare- försäljningspriser på biljetter. Två nya punkter i bilaga I till direktivet om otillbörliga affärsmetoder som behandlar konsumentrecensioner införs genom ändringsdirektivet (23b och 23c). Enligt punkt 23b är det otillbörligt att uppge att recensioner av en pro- dukt har lagts ut av konsumenter som faktiskt har använt eller köpt pro- dukten utan att vidta rimliga och proportionella åtgärder för att säkerställa att recensionerna härrör från sådana konsumenter. Enligt punkt 23c är det otillbörligt att lägga ut eller ge en annan juridisk eller fysisk person i uppdrag att lägga ut falska konsumentrecensioner eller konsument- rekommendationer, eller ge en vilseledande bild av konsumentrecensioner eller konsumentrekommendationer på sociala medier för att göra reklam för produkter. Enligt skäl 47 till ändringsdirektivet är bakgrunden att konsumenter i allt högre grad förlitar sig på konsumentrecensioner och konsument- rekommendationer när de fattar köpbeslut. Det bör därför betraktas som en otillbörlig affärsmetod att vilseleda konsumenter genom att påstå att recensioner av en produkt har lagts ut av konsumenter som faktiskt använt eller köpt den produkten när inga rimliga och proportionella åtgärder har vidtagits för att säkerställa att recensionerna verkligen härrör från sådana konsumenter. Sådana åtgärder anges kunna inkludera tekniska medel för att kontrollera tillförlitligheten hos den person som lägger ut en recension, t.ex. genom att begära information för att kontrollera att konsumenten faktiskt har använt eller köpt produkten. Det bör vidare, enligt skäl 49 till ändringsdirektivet, vara förbjudet för näringsidkare att lägga ut falska konsumentrecensioner och konsument- rekommendationer, som s.k. gillanden på sociala medier, eller att ge andra i uppdrag att göra detta för att göra reklam för sina produkter, samt att manipulera konsumentrecensioner och konsumentrekommendationer, exempelvis genom att endast publicera positiva recensioner och radera negativa recensioner. Som framgår av avsnitt 5.6 föreslår regeringen att det i marknadsförings- lagen införs en ny paragraf angående näringsidkares skyldighet att infor- mera om konsumentrecensioner. Överväganden med anledning av de nya punkterna i svarta listan Av 4 § första stycket marknadsföringslagen framgår att bilagan med den s.k. svarta listan i direktivet om otillbörliga affärsmetoder gäller som Bilagan kompletterar på detta sätt de allmänna bestämmelserna Listan är uppdelad i två avsnitt, med förbud mot vilseledande respektive aggressiv marknadsföring. bilagan tillämpas i svensk rätt även när marknadsföringsmetoderna används mot näringsidkare (se prop. 2007/08:115 s. 106–108). Regeringen delar Svensk Handels och förhoppningar om att tilläggen i den svarta listan ska ha positiva effekter. Annonsörers synpunkt på terminologin konstaterar regeringen att uttrycket ”svart lista” har använts alltsedan direktivet om otillbörliga affärsmetoder genomfördes i svensk rätt. För att det ska vara tydligt vad som avses är det nödvändigt att i viss utsträckning använda den vedertagna Det kan tilläggas att uttrycket inte används i lag- I lagrådsremissen konstaterades att det, i samband med införandet av marknadsföringslagen, beslutades att den svarta listan skulle utgöra svensk lag genom en hänvisning i marknadsföringslagen. Detta innebär att de nya punkterna automatiskt gäller som svensk lag fr.o.m. det datum som ändringsdirektivet börjar gälla, vilket enligt artikel 7.1 är . Regeringen bedömde i lagrådsremissen att det inte behövdes någon änd- ring i marknadsföringslagen för att genomföra artikel 3.7 i svensk rätt, men att det följer av marknadsföringslagen att regeringen ska tillkännage den nya lydelsen av bilagan i . nya bestämmelser i svarta listan inte får läggas till grund för marknads- störningsavgift utan att ha införlivats med den svenska rättsordningen och att det måste finnas stöd i lag för att regeringen ska få göra det genom en Regeringen noterar i detta sammanhang att det av