prop · H903125 · 2022-03-01 00:00:00 — om finansiell samordning av lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser1 ska ha följande lydelse. Ledamöter och ersättare i för- Ledamöter och ersättare i för- bundsstyrelsen utses av kommun- bundsstyrelsen utses av kommun- och regionfullmäktige, av Försäk- ringskassan och av Arbetsförmed- ringskassan och av Arbetsförmed- När ledamöter eller ersätt- När ledamöter eller ersätt- are ska utses för kommun och are ska utses för kommun och region ska det, under de förutsätt- region ska det, under de förutsätt- ningar som anges i lagen (1992:339) om proportionellt val- (2022:000) om proportionella val i sätt, ske genom proportionellt val. kommuner och regioner, ske genom proportionellt val. Till ledamot eller ersättare i styrelsen får en medlem utse endast den som 1.ledamot eller ersättare i kommun- eller regionfullmäktige, 2.anställd vid , eller 3.anställd vid Arbetsförmedlingen. När det utses ersättare i styrelsen ska det bestämmas i vilken ordning de ska kallas till tjänstgöring. Denna lag träder i kraft . Senaste lydelse av lagens rubrik 2004:793. Senaste lydelse 2019:914. Förslag till lag om ändring i kommunallagen Härigenom föreskrivs att 5 kap. 58 §, 6 kap. 20, 28, 31, 37, 38 och 42 §§ och 9 kap. 8 § kommunallagen (2017:725) ska ha följande lydelse. Om det begärs av det antal Under de förutsättningar som väljande som anges i 2 § lagen anges i lagen (2022:000) om (1992:339) om proportionellt val- proportionella val i kommuner och sätt ska följande val vara propor- regioner ska följande val vara 1.val av ledamöter och ersättare i nämnder och beredningar, 2.val av revisorer som avses i 12 kap. 4 och 5 §§, 3.val av ledamöter och suppleanter i styrelsen för aktiebolag, 4.val av ledamöter och suppleanter i styrelsen för ekonomiska föreningar eller stiftelser, och 5.val av revisorer, revisorssuppleanter och lekmannarevisorer som ska granska styrelsens förvaltning i aktiebolag, ekonomiska föreningar och stiftelser. Första stycket 1 ska inte gälla vid val till en nämnd som avses i 6 kap. 2 § 2, om två tredjedelar av de närvarande ledamöterna i fullmäktige vid inrättandet av nämnden har röstat för att ledamöter i nämnden ska väljas på någon annan grund än partipolitisk. Om en ledamot avgår , ska fyllnadsval hållas. Om ledamoten har utsetts vid ett Om ledamoten har utsetts vid ett proportionellt val, inträder i stället proportionellt val, ska fullmäktige, en ersättare i enlighet med den ord- så långt som det är möjligt, säker- ning som har bestämts för ersätt- ställa att representationen i nämn- den inte förändras. Om fullmäktige har återkallat uppdragen för de förtroendevalda enligt 4 kap. 10 §, ska val av nya ledamöter och ersättare hållas. En förtroendevald är jävig, om 1.saken angår honom eller henne själv eller hans eller hennes make, sambo, förälder, barn eller syskon eller någon annan närstående eller om ärendets utgång kan väntas medföra synnerlig nytta eller skada för den förtroendevalde själv eller någon närstående, 1.han eller hon eller någon närstående är part i ärendet eller annars kan antas bli påverkad av beslutet i en inte oväsentlig utsträckning, 2021/22:125 2. han eller hon eller någon närstående är ställföreträdare för den som saken angår eller för någon som kan vänta synnerlig nytta eller skada av ärendets utgång, 3.ärendet rör tillsyn över sådan verksamhet som han eller hon själv är knuten till, 4.han eller hon har fört talan som ombud eller mot ersättning biträtt någon i saken, eller 5.det i övrigt finns någon särskild omständighet som är ägnad att rubba förtroendet för hans eller hennes opartiskhet i ärendet. 2.han eller hon eller någon närstående är eller har varit ställföreträdare eller ombud för en part iärendet eller för någon annan som kan antas bli påverkad av beslutet i en inte oväsentlig utsträckning, 3.ärendet rör tillsyn över sådan verksamhet som han eller hon själv är knuten till, eller 4.det finns någon annan särskild omständighet som gör att hans eller hennes opartiskhet i ärendet kan ifrågasättas. Om ett ärende hos en nämnd Om ett ärende hos en nämnd berör ett aktiebolag där kommunen berör ett aktiebolag där kommunen eller regionen äger minst hälften av eller regionen äger minst hälften av aktierna eller en stiftelse där kom- aktierna eller en stiftelse där kom- munen eller regionen utser minst munen eller regionen utser minst hälften av styrelseledamöterna, ska hälften av styrelseledamöterna, ska den som handlägger ärendet inte den som handlägger ärendet inte anses jävig enligt 28 § 2 eller 5 anses jävig enligt 28 § 2 eller 4 enbart på grund av att han eller hon enbart på grund av att han eller hon är ställföreträdare för bolaget eller är ställföreträdare för bolaget eller stiftelsen eller på något annat sätt är stiftelsen eller på något annat sätt är Detta gäller inte när en Detta gäller inte när en Den som handlägger ett ärende Den som handlägger ett ärende hos en nämnd ska inte heller anses hos en nämnd ska inte heller anses jävig enligt 28 § 5 enbart på grund jävig enligt 28 § 4 enbart på grund av att han eller hon har av att han eller hon har deltagit i handläggningen av ären- deltagit i handläggningen av ären- det hos en annan nämnd. det hos en annan nämnd. En nämnd får uppdra åt presidiet, En nämnd får delegera beslut- ett utskott, en ledamot eller ersätt- anderätten till presidiet, ett utskott, are att besluta på nämndens vägnar en ledamot, en ersättare eller en i ett visst ärende eller en viss grupp automatiserad beslutsfunktion i ett visst ärende eller en viss grupp av En nämnd får även uppdra 1 Senaste lydelse 2019:835. uppdra åt en anställd att besluta åt en anställd att besluta enligt enligt 7 kap. 5–8 §§. 7 kap. 5–8 §§. Beslutanderätten får inte delegeras när det gäller 1.ärenden som avser verksamhetens mål, inriktning, omfattning eller kvalitet, 2.framställningar eller yttranden till fullmäktige liksom yttranden med anledning av att beslut av nämnden i dess helhet eller av fullmäktige har överklagats, 3.ärenden som rör myndighetsutövning mot enskilda, om de är av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt, 4.ärenden som väckts genom medborgarförslag och som lämnats över till nämnden, eller 5.ärenden som enligt lag eller annan författning inte får delegeras. Beslutanderätten får inte heller beslutsfunktion när det gäller 1. ärenden där beslut överklagas enligt bestämmelserna i 13 kap., 2. ärenden där beslut enligt lag eller annan författning inte får 3. ärenden om upphandling, eller 4. ärenden om valfrihetssystem. En nämnd ska välja utskott bland En nämnd ska välja utskott bland ledamöterna och ersättarna i nämn- ledamöterna och ersättarna i nämn- Bestämmelserna i 2 § lagen (1992:339) om proportionellt val- (2022:000) om proportionella val i sätt ska då tillämpas. kommuner och regioner ska då Om det begärs av det antal välj- ande som anges i 2 § lagen anges i lagen (2022:000) om (1992:339) om proportionellt val- proportionella val i kommuner och sätt ska val av ledamöter och ersätt- regioner ska val av ledamöter och are i den beslutande församlingen ersättare i den beslutande försam- samt revisorer vara proportionella. Om inte något annat följer av förbundsordningen ska det som sägs i första stycket tillämpas när den beslutande församlingen väljer ledamöter och ersättare i förbundsstyrelsen, andra nämnder och de beslutande organens beredningar samt revisorer. Denna lag träder i kraft . 2021/22:125 2. Bestämmelserna i 6 kap. 20 § i den äldre lydelsen gäller fortfarande för ledamöter som valts före ikraftträdandet. 3.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för överklagande av beslut som har meddelats eller tillkännagetts före ikraftträdandet. Ärendet och dess beredning har i samband med behandlingen av propositionen En ny kommunallag (prop. 2016/17:171) tillkännagett för regeringen att den bör se över ordningen för utseende av ersättare i styrelsen, nämnder och utskott (bet. 2016/17:KU30 punkt 6, rskr. 2016/17:335). Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag om en väl fungerande ordning för val och beslutsfattande i kommuner och regioner (dir. 2020:10). Utredningen antog namnet Utredningen om en väl fungerande ordning för val och beslutsfattande i kommuner och regioner. Genom beslutet om kommitté- direktiv har regeringen ansett att tillkännagivandet är slutbehandlat (skr.2019/20:75 s. 152). överlämnade utredningen betänkandet En väl fungerande ordning för val och beslutsfattande i kommuner och regioner (SOU 2021:16). I betänkandet föreslås bl.a. att det ska införas en ny lag om proportionella val i kommuner och regioner. En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandets lagförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga på regeringens webbplats () och i (Fi2021/01444). Propositionen behandlar betänkandets förslag med undantag för förslagen som rör överklagande av beslut om kommunala föreskrifter. Betänkandet bereds i den delen vidare inom (Infrastrukturdepartementet). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. I förhållande till lagrådsremissen har vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. 4Automatiserat beslutsfattande i kommuner och regioner 4.1Delegation till en automatiserad beslutsfunktion Regeringens förslag: Det ska bli möjligt för en nämnd att delegera beslutanderätten till en automatiserad beslutsfunktion i ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden. Befintliga delegationsförbud ska gälla även för den nya möjligheten att delegera till en automatiserad beslutsfunktion. Delegation till en automatiserad beslutsfunktion ska omfattas av samma regler som övrig delegation. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Utredningen föreslår dock en annan språklig utformning av bestämmelserna. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna, däribland , Kammarrätten i , Myndigheten för digital förvaltning (Digg), och , tillstyrker eller har inga invändningar mot förslaget. ombudsmän () tillstyrker att det införs en möjlighet till automatiserat beslutsfattande i kommunsektorn. JO pekar dock på att det vid tillämpningen kan uppstå svåra vägvalsfrågor i fråga om vilka ärendetyper som lämpar sig för automatiserat beslutsfattande. kommun anför att beslut av ett digitalt subjekt ställer krav på kommuner att kunna förklara hur beslutsfattandet går till på ett sätt som inte har varit aktuellt. , , anför att det är viktigt att källkoden till den programvara som ska utföra det automatiserade beslutsfattandet hålls öppen och tillgänglig, så att allmänheten får insyn i de eventuella algoritmer som besluten grundas på. Förvaltningsrätten i ser inga principiella hinder mot att det i kommunallagen införs bestämmelser där en nämnd får möjligheten att delegera beslutsfattandet till en automatiserad beslutsfunktion, men anser att någon form av samsyn över vilka beslut som lämpar sig för automatiserat beslutsfattande vore eftersträvansvärt. och kommuner framhåller att delegation för en specifik ärendegrupp kommer behöva föregås av omfattande kontroll, noggrann utredning och avvägning så att inte rättssäkerheten eftersätts. anför att ett genomförande av förslaget i högre grad är en angelägenhet för kommunerna än för regionerna, eftersom regionernas beslut endast i begränsad omfattning kan bli föremål för förvaltningsbesvär. och kommuner anför att den föreslagna ordningen grundar sig på byggstenarna för kommunalt beslutsfattande varför den är att föredra framför att kommunallagens enda beslutsform – kollektivt beslutsfattande – skulle utökas till ytterligare en beslutsform enligt förvaltningslagens modell. kommun ser klara fördelar med att likställa delegation till beslutsfunktioner med normal delegation, då det gör delegationen enkel och det är ett förfaringssätt som kommunerna har stor erfarenhet av. anför att det genom automatiserat beslutsfattande finns möjlighet att påskynda handläggningstider och att det därmed finns potential att minska företagens kostnader för kommunala tillstånd. SPF Seniorerna anför att det fordras en motprestation av det allmänna i form av samhällsservice vid sidan av det digitala, om man ställer krav på att invånarna ska kunna hantera ett automatiserat beslutsfattande. Ett antal remissinstanser avstyrker förslaget. anför att det bl.a. behövs en modell för hur logiken bakom automatiserat beslutsfattande och algoritmer ska kunna visas på ett begripligt sätt samt en reglering av när artificiell intelligens inte är lämpligt att tillämpa. Enligt förbundet är ytterligare reglering nödvändig för att säkra insyn och rättssäkerhet. , () anför att delegering till en automatiserad beslutsfunktion ställer krav på dokumentation av och insyn i beslutsfunktionen som inte tillgodo- ses av utredningens förslag. Vidare menar CKS att delegering till en Prop. 2021/22:125 automatiserad beslutsfunktion är av en annan karaktär än övrig delegation och att delegationsbeslutet därför bör fattas av fullmäktige. Andra remissinstanser bl.a. och kommuner anser dock att nämnden själv bör få avgöra om beslutanderätten ska delegeras till en automatiserad beslutsfunktion eftersom det är enklare för kommunerna att tillämpa det förfarande som de har stor erfarenhet av. Myndigheten för delaktighet (MFD) anser att det behövs en beskrivning och analys av såväl möjligheter som risker för den verksamhet som kommuner har ansvar för att bedriva. Skälen för regeringens förslag Enligt 1 kap. 7 § regeringsformen finns det i riket kommuner på lokal och regional nivå. Beslutanderätten i kommuner utövas, enligt 14 kap. 1 § regeringsformen, av valda församlingar. Bestämmelsen tar sikte på både kommuner och regioner. Av kommunallagen (2017:725), förkortad KL, framgår att det är fullmäktige som är den valda församling som har beslutanderätten (3 kap. 1 §). Beslut i såväl fullmäktige som styrelse och nämnder fattas som utgångspunkt kollektivt. Fullmäktige får med vissa i kommunallagen angivna undantag uppdra åt en nämnd att i fullmäktiges ställe besluta i ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden (5 kap. 2 §). En nämnd kan i sin tur uppdra åt presidiet, ett utskott, en ledamot eller en ersättare samt åt en anställd att fatta beslut på nämndens vägnar (6 kap. 37 § och 7 kap. 5 §). Nämnderna är fria att avgöra vad som bör delegeras, med den begränsning som följer av de delegationsförbud som anges i 6 kap. 38 § kommunallagen och i viss speciallagstiftning. Delegationsförbuden omfattar bl.a. ärenden som avser verksamhetens mål, inriktning, omfattning och kvalitet samt ärenden som rör myndighetsutövning mot enskilda, om de är av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt. Delegation kan avse såväl hela ärendegrupper som enstaka ärenden. Ett ärende kan också delegeras helt eller delvis. Det ankommer på ansvarig nämnd att besluta i vilken utsträckning beslut som fattas med stöd av delegation ska anmälas (6 kap. 40 §). Nämnden kan när som helst återkalla en delegation. Förutom i kommunallagen finns den grundläggande regleringen för det kommunala beslutsfattandet i förvaltningslagen (2017:900). Förvaltningslagen gäller vid all handläggning av ärenden i förvaltningsmyndigheter, såväl statliga som kommunala (1 §). Bestämmelserna i lagens 9 § andra stycket, 10–12, 16–20 och 23–49 §§ ska dock inte tillämpas vid handläggning av sådana ärenden hos myndigheter i kommuner och regioner där besluten kan laglighetsprövas genom att överklagas enligt 13 kap. kommunallagen (2 §). Vidare ska, om en annan lag eller en förordning innehåller en bestämmelse som avviker från regleringen i förvaltningslagen, den bestämmelsen tillämpas (4 §). Kommunallagen innehåller ett antal bestämmelser som innebär avvikelser från förvaltningslagen och som således ska tillämpas i stället för förvaltningslagens reglering. Exempelvis innehåller kommunallagen särskilda bestämmelser om jäv som ska tillämpas i stället för förvaltningslagens bestämmelser. 2021/22:125 Många kommunala beslut kan överprövas av domstol. Det kan göras antingen i förvaltningsrättslig ordning eller genom s.k. laglighetsprövning. Vid ett förvaltningsrättsligt överklagande görs prövningen i en del fall först av och därefter av allmän domstol och i andra fall direkt av allmän förvaltningsdomstol. Prövningen innefattar i sådana fall normalt såväl frågan om beslutets laglighet som frågan om dess lämplighet. Överinstansen har en möjlighet inte bara att upphäva beslutet utan också att ersätta det med ett annat. Till skillnad från vad som gäller vid förvaltningsrättsliga överklaganden är laglighetsprövningen i princip begränsad till beslutets rättsenlighet och den domstol som prövar ett laglighetsprövningsmål kan endast upphäva ett kommunalt beslut på de särskilda grunder som anges i kommunallagen (13 kap. 8 § KL). Beslut som omfattas av särskilda bestämmelser om överklagande i lag eller förordning kan i regel överklagas förvaltningsrättsligt. Särskilda bestämmelser om rätt till förvaltningsrättsligt överklagande eller överklagandeförbud innebär att ett beslut inte kan laglighetsprövas (13 kap. 3 § KL). Om förvaltningsrättsligt överklagande tillämpas för ett kommunalt beslut prövas det enligt samma principer som vid överklagande av statliga myndigheters beslut. Det innebär bl.a. att den överprövande instansen normalt sett kan ändra beslutet på det sättet att det ersätts med ett annat beslut. Bestämmelser till skydd för den personliga integriteten som har bäring på det kommunala beslutsfattandet finns i regeringsformen och i och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), förkortad EU:s dataskyddsförordning samt i anslutande nationell reglering (se t.ex. lagen [2001:454] om behandling av personuppgifter inom och förordningen [2001:637] om behandling av personuppgifter inom ). Därutöver ger offentlighetsprincipen och reglerna om offentlighet och sekretess enskilda rätt till insyn i statens och kommunernas verksamhet samt skydd för vissa uppgifter. Behovet av automatiserat beslutsfattande Det riksdagsbundna målet för digitaliseringspolitiken är att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter (prop. 2011/12:1 utg.omr. 22, bet. 2011/12:TU1, rskr. 2011/12:87). Regeringens mål för digitaliseringen av den offentliga förvaltningen är en enklare vardag för medborgare, en öppnare förvaltning som stöder innovation och delaktighet samt högre kvalitet och effektivitet i verksamheten (prop. 2021/22:1 utg.omr. Digitaliseringen och ny teknik har lett till möjligheten att fatta automatiserade beslut som i sin tur kan leda till att beslut kan fattas snabbare och kostnadsminskningar för offentlig förvaltning. Med automatiserade beslut avses beslut som fattas maskinellt utan att någon enskild befattningshavare på myndigheten tar någon aktiv del i själva beslutsfattandet i det enskilda fallet (prop. 2016/17:180 s. 315). I en skrivelse som kom in till regeringen anför Kommuner och Regioner (SKR) att behovet av att automatisera administrativa uppgifter i kommuner och regioners verksamhet är stort, men gällande bestämmelser innebär att de tekniska möjligheter som finns för detta inte kan nyttjas fullt ut (Fi2019/02521). Flera remissinstanser har yttrat sig i linje med SKR:s skrivelse. Regeringen instämmer i det som Region anför om att behovet av att minska administrationen i kommuners och regioners verksamhet är stort och att de möjligheter till effektivisering som finns i digitala arbetssätt och verktyg bör tillvaratas. Ett sätt för den kommunala sektorn att möta ökade arbetsuppgifter är att ta tillvara de möjligheter till effektivisering som finns i digitala arbetssätt och verktyg. finns det inga kommunalrättsliga hinder för kommunsektorn att automatisera andra steg i handläggningsprocessen av ett ärende än själva beslutsfattandet. Om kommuner och regioner får möjlighet att även fatta vissa beslut genom automatiserad behandling kan hanteringstiden för dessa beslut förkortas. Dessutom kan handläggarresurser frigöras och i stället läggas på sådana ärenden som kräver utredning. Därigenom kan även den sistnämnda typen av ärenden avgöras snabbare. Den effektivare administration som ett automatiserat beslutsfattande innebär, medför alltså att servicen till invånarna kan förbättras genom snabbare beslut. De effektivitetsvinster som finns med att möjliggöra automatiserat beslutsfattande inom den kommunala förvaltningen bör tas tillvara även om användningsområdet av den nya beslutsformen, såsom kommun påtalar, kommer att vara till viss del begränsat. Det största behovet av automatisering finns enligt regeringens bedömning på den specialreglerade förvaltningens område. Automatiserat beslutsfattande är en etablerad beslutsform inom statliga myndigheter. Flera statliga myndigheter använder sig av beslutsformen i hanteringen av olika ärenden och erfarenheterna av detta får anses övervägande goda. I likhet med JO och flera andra remissinstanser anser regeringen att det inte är motiverat att behandla kommuner och regioner respektive statliga myndigheter olika i fråga om möjligheten att använda automatiserat beslutsfattande. Regeringen anser mot denna bakgrund att det bör vara möjligt att fatta automatiserade beslut inom den kommunala förvaltningen. Regleringen bör utgå från det kommunala beslutsfattandet och inte baseras på tekniska möjligheter Införandet av en möjlighet till automatiserat beslutsfattande i den kommunala förvaltningen kommer att påverkas av vilka tekniska möjligheter som finns. En mer utförlig utredning rörande olika former av automatiserat beslutsfattande skulle visserligen ge en ögonblicksbild i fråga om de tekniska möjligheter som finns tillgängliga. Regeringen anser dock, till skillnad från CKS, att det inte skulle ge ett bättre beslutsunderlag eftersom det inte är lämpligt att utforma en reglering utifrån en uppfattning om vad som är tekniskt möjligt. En lämpligare ordning är i stället att med utgångspunkt i den nuvarande regleringen av det kommunala beslutsfattandet bedöma vilka typer av beslut som bör vara möjliga att automatisera. Fullmäktiges beslut ska inte kunna fattas automatiserat De i huvudsak politiska frågor som behandlas i fullmäktige lämpar sig inte för automatiserat beslutsfattande. Det rör sig ofta om beslut av principiell betydelse och rutinärenden torde sällan förekomma i fullmäktige. Med utgångspunkt i den rådande ordningen för fördelning av ärenden mellan fullmäktige och nämnderna framstår det därför som naturligt att automatisering endast ska kunna ske av beslut som fattas av nämnderna. En sådan avgränsning överensstämmer också med de behov av automatiserat beslutsfattande som bl.a. SKR konstaterat utgår från det beslutsfattande som sker i de kommunala nämnderna. En ny delegationsmöjlighet av nämndbeslut i ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden Den etablerade ordningen för hanteringen av ärenden där beslutanderätten delegerats innefattar allt från krav på beslutsfattande till den interna hanteringen. Även frågor om dokumentation och arkivfrågor omfattas. Regeringen instämmer i utredningens bedömning att den nya möjligheten till automatiserat beslutsfattande bör inordnas i det system som redan finns för nämnden att delegera sin beslutanderätt. Det innebär att automatiserade beslut blir möjliga utan att det behöver skapas någon ny ordning för nämnden att fördela beslutsfattandet. Ett automatiserat beslutsfattande blir därmed förenligt med principerna för det kommunala beslutsfattandet och det behövs inte någon ny kategori av nämndbeslut utöver dagens uppdelning av beslut som måste fattas av nämnden och som kan delegeras.