prop · H903148 · 2022-03-22 00:00:00 — 27 § Staten ska ersätta den som på grund av föreskrifter eller beslut i det enskilda fallet om utrotning eller inneslutning av karantänskadegörare drabbas av 1.kostnader för behandling, avlägsnande eller destruktion av växter, växtprodukter och andra föremål samt rengöring och desinfektion av lokaler, mark, vatten, jord, odlingsmedier, anläggningar, maskiner och utrustning, 2.förlust i form av förlorat värde på de växter, växtprodukter eller andra föremål som är föremål för bekämpningsåtgärder, eller 3.produktionsbortfall, när bekämpningsåtgärder vidtas i andra miljöer än skog. 28 § Ersättning får endast lämnas om den är förenlig med Europeiska unionens regler om statligt stöd. För kostnader enligt 27 § 1 lämnas full ersättning. För förlorat värde enligt 27 § 2 ska avdrag göras för eventuellt restvärde samt för kostnader som den enskilde skulle ha haft om inte bekämpningsåtgärden hade utförts. Ersättning för produktionsbortfall enligt 27 § 3 lämnas för sådant bortfall som uppkommer som bekämpningsåtgärderna pågår, dock längst för en sammanhängande period . Ersättningen får uppgå till högst av produktionsbortfallet. 29 § Om den ersättningsberättigade har rätt till annan ersättning för sådana kostnader eller förluster som avses i 27 § får den totala ersättningen inte uppgå till av kostnaden, värdet eller produktions- bortfallet. 30 § Ersättning enligt 27 § får jämkas om den ersättningsberättigade uppsåtligen eller genom vårdslöshet har medverkat till kostnaden eller förlusten. Detsamma gäller om den ersättningsberättigade inte rättar sig efter en föreskrift eller efter ett beslut i det enskilda fallet som har meddelats med stöd av lagen eller ett beslut som har meddelats med stöd av de EU-bestämmelser som lagen kompletterar. 31 § Frågor om ersättning prövas av den myndighet som regeringen bestämmer. Bemyndiganden i fråga om ersättning 32 § Regeringen får meddela föreskrifter om att bestämmelserna om ersättning i 27 § inte ska gälla om Europeiska kommissionen i enlighet med artikel 28.2 eller 30.3 i förordning (EU) 2016/2031 har beslutat om åtgärder för inneslutning av karantänskadegörare. 33 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.beräkningen av förlorat värde enligt 27 § 2 för växter, växtprodukter eller andra föremål, 2.att ett visst högsta värde ska läggas till grund för ersättning för sådan förlust som anges i 27 § 2, 3.vilken typ av produktionsbortfall som ska berättiga till ersättning, 4.i vilka fall ersättning inte ska beviljas om en växtsort har odlats som inte är resistent mot en viss växtskadegörare, och 5.att ränta enligt räntelagen (1975:635) ska betalas på belopp som en mottagare är återbetalningsskyldig för. Straff för hantering av karantänskadegörare 34 § Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet utan tillstånd, eller i strid med villkoren i ett tillstånd, 1.för in en karantänskadegörare till eller till en skyddad zon inom , 2.inom eller inom en skyddad zon inom förflyttar, innehar, uppförökar eller frisläpper en karantänskadegörare, eller 3.för ut en karantänskadegörare från till en annan medlemsstat inom Europeiska unionen. Detsamma gäller den som i näringsverksamhet av oaktsamhet begår en sådan gärning som anges i första stycket. Straff för viss hantering av växter, växtprodukter och andra föremål 35 § Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet 1.för in växter, växtprodukter eller andra föremål till eller till en skyddad zon inom på ett sätt som kan medföra risk för introduktion, etablering eller spridning av karantänskadegörare, 2.inom eller inom en skyddad zon inom förflyttar växter, växtprodukter eller andra föremål på ett sätt som kan medföra risk för introduktion, etablering eller spridning av karantänskadegörare, 3.från till en annan medlemsstat inom Europeiska unionen för ut växter, växtprodukter eller andra föremål på ett sätt som kan medföra risk för introduktion, etablering eller spridning av karantänskadegörare, eller 4.i andra fall än som avses i 1–3 hanterar växter, växtprodukter eller andra föremål på ett sätt som kan medföra risk för introduktion, etablering eller spridning av karantänskadegörare. 2021/22:148 Detsamma gäller den som i näringsverksamhet av oaktsamhet begår en sådan gärning som anges i första stycket. Straff för underlåtenhet att vidta nödvändiga åtgärder 36 § Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet inte vidtar nödvändiga åtgärder för att förhindra introduktion, etablering eller spridning av karantänskadegörare. Detsamma gäller den som i näringsverksamhet av oaktsamhet begår en sådan gärning som anges i första stycket. Straff för införsel, utförsel och förflyttning av reglerade EU-icke- karantänskadegörare på växter för plantering 37 § Till böter döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet i strid med artikel 37 i förordning (EU) 2016/2031 1.för in reglerade EU-icke-karantänskadegörare på växter för plantering till , 2.för ut reglerade EU-icke-karantänskadegörare på växter för plantering till en annan medlemsstat inom Europeiska unionen, eller 3.inom förflyttar reglerade EU-icke-karantänskadegörare på växter för plantering. Straff för att försvåra spårning och att lämna vilseledande eller felaktiga uppgifter i ansökan om sundhetscertifikat 38 § Till böter döms den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet 1.orsakar att möjligheten att spåra en karantänskadegörare försvåras eller kan komma att försvåras, om gärningen inte ska leda till ansvar enligt 34, 35 eller 36 §, eller 2.lämnar vilseledande eller felaktiga uppgifter i en ansökan om sundhetscertifikat för export. Detsamma gäller den som i näringsverksamhet av oaktsamhet begår en sådan gärning som anges i första stycket. Straff för överträdelser av anmälningsskyldighet 39 § Till böter döms den som i näringsverksamhet med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot artikel 14.1 eller artiklarna 14.1 och 33.1 i förordning (EU) 2016/2031 genom att inte anmäla förekomst eller misstanke om förekomst av en EU-karantänskadegörare, en skadegörare som omfattas av åtgärder enligt artikel 30.1 i förordning (EU) 2016/2031 eller en karantänskadegörare för skyddad zon. Till böter döms även den som, om gärningen inte begås i närings- verksamhet, med uppsåt bryter mot artikel 15.1 eller artiklarna 15.1 och 33.1i förordning (EU) 2016/2031 genom att inte anmäla förekomst eller misstanke om förekomst av en EU-karantänskadegörare eller karantän- skadegörare för skyddad zon. Straff för överträdelser av föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen 40 § Till böter döms den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet bryter mot föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av 5, 6 eller 7 §, om gärningen inte ska leda till ansvar enligt 34, 35 eller 36 §. Detsamma gäller den som i näringsverksamhet av oaktsamhet begår en sådan gärning som anges i första stycket. 41 § Om en gärning som avses i 34–40 §§ är att anse som ringa ska det inte dömas till ansvar. En gärning är att anse som ringa om den framstår som obetydlig med hänsyn till det intresse som straffbestämmelsen är avsedd att skydda. Straffbestämmelsernas förhållande till vite och sanktionsavgifter 42 § Det får inte dömas till ansvar enligt denna lag för en gärning som omfattas av ett föreläggande om vite, om gärningen ligger till grund för en ansökan om utdömande av vitet. Det får inte dömas till ansvar enligt 38 § första stycket 1 eller 40 § om gärningen kan leda till en sanktionsavgift enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 44 §. 43 § Om en gärning är belagd med straff i får det inte dömas till ansvar enligt 34–40 §§. Bemyndigande i fråga om sanktionsavgift 44 § Regeringen får meddela föreskrifter om att en sanktionsavgift ska betalas av den som 1.driver en verksamhet utan att uppfylla krav i fråga om registrering, 2.inte har den dokumentation som krävs, 3.inte anbringar ett växtpass på växter, växtprodukter och andra föremål som omfattas av krav på växtpass innan de förflyttas inom Europeiska unionens territorium eller till eller inom en skyddad zon, 4.för in växter, växtprodukter eller andra föremål utan att uppfylla krav på anmälan vid införsel, eller 5.inte uppfyller krav på märkning av träemballage i importsändningar enligt den internationella standarden för växtskyddsåtgärder nr 15 om reglering av träemballage inom den internationella handeln (ISPM 15). Sanktionsavgifterna ska uppgå till och högst . I de föreskrifter som avses i första stycket ska avgifternas storlek framgå. När regeringen meddelar föreskrifter om avgiftens storlek ska hänsyn tas till hur allvarlig överträdelsen är och till betydelsen av den bestämmelse som överträdelsen avser. Befrielse från skyldigheten att betala en sanktionsavgift 45 § Sanktionsavgift ska inte tas ut om det är oskäligt. Vid denna prövning ska det särskilt beaktas 1.om överträdelsen berott på sjukdom som medfört att den avgifts- skyldige inte förmått att på egen hand göra det som han eller hon varit skyldig att göra och inte heller förmått att ge någon annan i uppdrag att göra det, 2.om överträdelsen annars berott på en omständighet som den avgifts- skyldige varken kunnat förutse eller borde ha förutsett och inte heller kunnat påverka, eller 3.vad den avgiftsskyldige gjort för att undvika överträdelsen. 46 § prövar frågor om sanktionsavgifter. Tillfälle att yttra sig och preskription 47 § Innan kontrollmyndigheten beslutar om sanktionsavgift ska den som avgiften ska tas ut av få tillfälle att yttra sig. Om så inte har skett från det att överträdelsen ägde rum får någon sanktionsavgift inte beslutas. Förhållandet mellan sanktionsavgift och vite 48 § Det får inte beslutas om sanktionsavgift för en överträdelse som omfattas av ett föreläggande om vite om överträdelsen ligger till grund för en ansökan om utdömande av vitet. Verkställighet av beslut om sanktionsavgift 49 § Ett beslut om sanktionsavgift får verkställas enligt utsöknings- balken när det har fått laga kraft. Sanktionsavgiften ska tillfalla staten. 50 § En beslutad sanktionsavgift faller bort till den del beslutet inte har verkställts från det att beslutet har fått laga kraft. 51 § Beslut enligt denna lag, enligt de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EU-bestämmelser som lagen kom- pletterar, får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 52 § Lagen (1986:1142) om överklagande av beslut av enskilda organ med offentliga förvaltningsuppgifter ska gälla även för överklagande av beslut som har meddelats av en fysisk person som har delegerats vissa uppgifter eller av en fristående officiell växtskyddsinspektör. 53 § Den myndighet som har delegerat uppgiften att utöva offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet till ett organ eller till en fysisk person eller som har utsett en fristående officiell växtskyddsinspektör ska föra det allmännas talan i allmän förvaltningsdomstol, om det överklagade beslutet har meddelats av ett sådant organ, en sådan fysisk person eller en sådan växtskyddsinspektör. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs växtskyddslagen (1972:318). 3.Förelägganden, förbud och andra beslut som har meddelats enligt den upphävda lagen gäller fortfarande. 4.Äldre föreskrifter om straff gäller fortfarande för överträdelser som enligt den nya lagen kan leda till sanktionsavgift om överträdelsen har skett före ikraftträdandet. 5.Äldre föreskrifter om ersättning gäller fortfarande för ersättnings- anspråk som har uppkommit före ikraftträdandet. 2021/22:148 2.2 Förslag till lag om ändring i skogsvårdslagen Härigenom föreskrivs i fråga om skogsvårdslagen (1979:429)1 dels att 29 § ska upphöra att gälla, dels att rubriken närmast före 29 § ska utgå, dels att 38 a § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 4 a §, av följande lydelse. (2022:000) och i de EU-bestäm- melser som den lagen kompletterar. Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1.bryter mot en föreskrift som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, en myndighet har meddelat med stöd av 7 § första stycket eller 11 §, 2. bryter mot en föreskrift som en 2. bryter mot en föreskrift som en myndighet har meddelat med stöd myndighet har meddelat med stöd av regeringens bemyndigande en- av regeringens bemyndigande en- ligt 10 § andra stycket, 20 § eller ligt 10 § andra stycket eller 20 §, 29 § första stycket, 3.inte fullgör underrättelseskyldighet enligt föreskrifter som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, en myndighet har meddelat med stöd av 14 §, 4.inte rättar sig efter ett föreläggande eller bryter mot ett förbud som har meddelats för att en föreskrift enligt 30 § ska följas. I ringa fall döms inte till ansvar. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Förelägganden och förbud som har meddelats enligt 35 § före ikraftträdandet för att föreskrifter som har meddelats med stöd av den upphävda 29 § ska följas gäller fortfarande. Lagen omtryckt 1993:553. Senaste lydelse 2010:930. 3 Ärendet och dess beredning och rådet antog en EU-förordning med bestämmelser om skyddsåtgärder mot växtskadegörare, mentets och rådets förordning (EU) 2016/2031 om skyddsåtgärder mot växtskadegörare, ändring av och rådets förordningar (EU) nr 228/2013, (EU) nr 652/2014 och (EU) nr 1143/2014 samt om upphävande av rådets direktiv /464/EEG, 74/647/EEG, 93/85/EEG, 98/57/EG, 2000/29/EG, 2006/91/EG och 2007/33/EG (i fortsättningen Växtskyddsförordningen i svensk lydelse finns i bilaga 1. En rättelse av den svenska lydelsen av förordningen finns i och rådet antog en ny förordning som reglerar kontrollen i livsmedelskedjan. Förordningen ska tillämpas på flera nya områden, däribland området skyddsåtgärder mot växtskadegörare. Förordningen har namnet och rådets förordning (EU) 2017/625 om offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet för att säkerställa tillämpningen av livsmedels- och foderlagstiftningen och av bestämmelser om djurs hälsa och djurskydd, växtskydd och växtskydds- medel samt om ändring av och rådets förordningar (EG) nr 999/2001, (EG) nr 396/2005, (EG) nr 1069/2009, (EG) nr 1107/2009, (EU) nr 1151/2012, (EU) nr 652/2014, (EU) 2016/429 och (EU) 2016/2031, rådets förordningar (EG) nr 1/2005 och EG nr 1099/2009 och rådets direktiv /58/EG, 1999/74/EG, 2007/43/EG, 2008/119/EG och 2008/120/EG och om upphävande av och rådets förordningar (EG) nr 854/2004 och (EG) nr 882/2004, rådets direktiv 89/608/EEG, 89/662/EEG, 90/425/EEG, 91/496/EEG, 96/23/EG, 96/93/EG och 97/78/EG samt rådets beslut 92/438/EEG (förordningen om offentlig kontroll). Förordningen kallas i fortsättningen den nya kon- Den nya kontrollförordningen i svensk lydelse finns i () har tagit fram departements- promemorian En ny växtskyddslag (Ds 2020:8). förslag som syftar till att anpassa svensk lagstiftning till växtskydds- Promemorian innehåller också förslag som syftar till att anpassa svensk lagstiftning till den nya kontrollförordningen när det gäller området skyddsåtgärder mot växtskadegörare. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 4. lagförslag återges i bilaga 5. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan- serna finns i bilaga 6. Remissvaren och en sammanställning av dem finns tillgängliga hos (N2020/00732). har på regeringens uppdrag analyserat frågan om det bör finnas ett system för ekonomisk ersättning vid bekämpning av karantänskadegörare och lämnat förslag på ett sådant system. verket redovisade uppdragen respektive den 16 i rapporterna Ekonomisk ersättning vid bekämpning av växtskadegörare (2011:25) och Utrotning av växtskadegörare som normalt inte förekommer i EU – förslag till ekonomisk ersättning vid bekämpning 2021/22:148 av karantänskadegörare (2017:22) samt i kompletteringar av dessa rapporter daterade respektive . redovisningar ligger till grund för de förslag som lämnas i promemorian. I propositionen föreslås en ny växtskyddslag och ändringar i skogsvårdslagen (1979:429). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets synpunkter över lagförslagen i bilaga 7. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 9.3, 9.10.12, 9.12, 9.13.17och i författningskommentaren (avsnitt 12.1). Regeringen följer Lagrådets förslag. I förhållande till lagrådsremissen görs dessutom vissa mindre språkliga och redaktionella ändringar. I växtskyddslagen (1972:318) finns det bestämmelser om växter, växtprodukter och växtskadegörare. Uttrycken som används i lagen har anpassats till den terminologi som används i rådets direktiv /29/EG. Syftet med bestämmelserna är att bekämpa och hindra spridning av växtskadegörare som omfattas av lagen och som allvarligt kan skada växter, växtprodukter, växtodling, skog eller annan mark. ordningen (2006:817) om växtskydd m.m. ska vissa växtskadegörare som har förtecknats i genomförandeakter till växtskyddsförordningen anses vara sådana växtskadegörare. För att kunna bekämpa och hindra spridning av skadegörare innehåller lagen bestämmelser som gör det möjligt för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om eller i enskilda fall fatta beslut om att vidta vissa särskilt Åtgärderna avser bl.a. föreläggande om att vidta åtgärder för bekämpning av växtskadegörare, beslut om smittrening, förstöring och provtagning, förbud mot eller föreskrifter om villkor för införsel, utförsel eller bortförande, innehav eller annan hantering samt föreskrifter eller beslut om provtagning. Regeringen har i förordningen om växtskydd m.m. gett det centrala ansvaret för uppgifter enligt växtskydds- Lagen kompletterar även bestämmelser i som faller inom lagens tillämpningsområde. Regeringen har i ett tillkännagivande angett att lagen kompletterar växtskydds- förordningen och den nya kontrollförordningen. Lagen innehåller flera bestämmelser som rör kontroll. den myndighet som regeringen bestämmer har rätt att överlämna vissa uppgifter till ett enskilt kontrollorgan. Kontrollorganen är skyldiga att tillämpa vissa bestämmelser i förvaltningslagen (2017:900). regleras skyldigheten att lämna tillträde och upplysningar i samband med kontroller och andra åtgärder enligt lagen. möjlighet att utöva en viss egenkontroll och på så sätt minska behovet av Prop. 2021/22:148 myndighetskontroller. Det finns också bestämmelser som ger myndig- heten rätt att verkställa en åtgärd på den enskildes bekostnad om ett föreläggande inte följs. Därutöver innehåller lagen bemyndiganden att meddela föreskrifter om sundhetsintyg för växter m.m., avgifter och ersättning för kostnader och förluster som föranletts av beslut enligt lagen eller av föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, en straff- bestämmelse och en överklagandebestämmelse. Bestämmelser om skötsel av skog finns i skogsvårdslagen (1979:429). I 1 §, skogsvårdslagens portalparagraf, föreskrivs att skogen ska nyttjas effektivt och ansvarsfullt så att den ger god avkastning. De jämställda produktions- och miljömålen innebär att skogsmarkens naturgivna produktionsförmåga ska bevaras så att den ger en god avkastning som den biologiska mångfalden bevaras. Skogen har vidare en viktig roll för klimatet. Vid skötseln av skog ska hänsyn tas även till andra allmänna intressen, bl.a. skogens kulturmiljövärden, dess estetiska och sociala värden samt rennäringen. Lagen innehåller bl.a. bestämmelser om återplantering av skog, föryngringsåtgärder, skogsodlingsmaterial, förbud att avverka skog på skogsmark som inte är produktiv, skyldighet att underrätta om avverkning av skog på skogsmark som är produktiv, krav på tillstånd till avverkning i fjällnära skog och ädellövskog samt insektshärjning. utövar tillsyn över efterlevnaden av lagen och med stöd av lagen meddelade föreskrifter utom när det gäller vissa bestämmelser om register som avser näringsidkare som bl.a. saluför eller producerar skogsodlingsmaterial. Lagen innehåller också bestämmelser om tillsyn, bl.a. tillsynsmyndighetens rätt att få upplysningar och handlingar, förelägga, eventuellt vid vite, samt om rätt att vidta åtgärder på den försumliges bekostnad. Vidare innehåller lagen bestämmelser om påföljd, förverkande av virke, överklagande och om att får bestämma att dess beslut ska gälla . Utsädeslagen (1976:298) innehåller bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om att utsäde av visst slag endast får saluföras yrkesmässigt om utsädet har certifierats eller kvalitetskontrollerats på annat sätt än genom certifiering (1 och 2 §§). I utsädesförordning (2000:1330) anges för vilka arter certifiering eller annan kvalitetskontroll krävs för att utsädet ska få saluföras. föreskrifter innehåller detaljerade krav som ska uppfyllas för certifiering eller annan kvalitetskontroll, bl.a. krav på frihet från växtskadegörare, renhet och sortäkthet. För att kunna säkerställa detta behöver bl.a. fältbesiktningar kunna ske under odlingen av utsädet. Det innebär att odlingen av utsädet måste vara underställd kontroll. 2021/22:148 5 Det finns bestämmelser på global, regional och nationell nivå om skyddsåtgärder mot växtskadegörare. Bestämmelserna syftar till skydd av territorier mot nya skadegörare och att möjliggöra handel med växter, växtprodukter och andra föremål utan att äventyra växtskyddet. Eftersom växtskyddsrisker är gränsöverskridande är behovet av internationellt samarbete inom växtskyddsområdet uppenbart. Världs- handelsorganisationen avtal om tillämpningen av sanitära och fytosanitära åtgärder, det s.k. , ger länder rätt att införa åtgärder för att skydda växter mot växtskadegörare. Avtalet är bindande för EU och dess medlemsstater genom avtalet om upprättande av WTO i Marrakesh (artikel II.2 och 1 i det s.k. , Agreement establishing the , SÖ 1995:30). Handelsrestriktioner ska enligt så långt som möjligt grundas på internationella standarder. I avsaknad av standarder ska restriktionerna vila på vetenskaplig grund och riskbedömningar. Restriktioner får endast tillämpas i den utsträckning det är nödvändigt för att skydda växter. Bestämmelser får inte oberättigat diskriminera mellan länder med likartade förhållanden. tillämpning konkretiseras genom samarbetet inom ramen för den internationella växtskyddskonventionen som ingicks i (International Plant Protection Convention, IPPC, SÖ 2000:65). EU och dess medlemsstater är parter till konventionen. Utvecklingen av det europeiska samarbetet innebär att det krävs gemensamma bestämmelser för att effektivt kunna hantera risker. Internationella växtskyddskonventionen samt dess standarder och rekommendationer utgör basen i unionslagstiftningen tillsammans med de regionala standarder och rekommendationer som Växtskyddsorganisa- tionen för och (European and , EPPO) tar fram. De första gemensamma rättsakterna inom växtskyddsområdet beslutades . Gemensamma bestämmelser avseende förflyttning av växter och växtprodukter antogs första gången . Den inre marknadens tillkomst 1993 förstärkte behovet av en gemensam växtskyddslagstiftning. 6.1 Direktiv om skyddsåtgärder mot skadegörare på växter och växtprodukter Direktiv /29/EG av om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen syftade till att hindra introduktion och spridning av växtskadegörare. Enligt direktivet, som har upphävts genom växtskyddsförordningen, skulle medlemsstaterna förbjuda införsel av vissa växtskadegörare som inte var etablerade inom Europeiska unionen och också vissa växter, växtprodukter och andra föremål om de riskerade föra med sig dessa växtskadegörare. Möjlighet till undantag fanns för t.ex. vetenskapliga syften eller sorturval. Medlemsstaterna skulle också förbjuda införsel av vissa växter och växtprodukter om de inte uppfyllde särskilda krav, dvs. införsel var tillåten om tredjeländer genomförde specificerade åtgärder som i tillräcklig utsträckning reducerade risken att en sändning innehöll skadegörare.