prop · H903238 · 2022-05-05 00:00:00 — När ändrade förhållanden ger anledning till det, ska marknads- kontrollmyndigheten besluta att en skyldighet att vidta en åtgärd enligt första stycket 8 inte längre ska gälla. får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att EU:s förordning om gasanordningar ska följas. får besluta de förelägganden som behövs för att EU:s förordning om gasanordningar och förordning (EU) 2019/1020 ska följas. En ekonomisk aktör ska åläggas att betala en sanktionsavgift, om aktören eller någon som handlar för dennes räkning uppsåtligen eller av oaktsamhet har brutit mot de skyldigheter som gäller för ekonomiska aktörer enligt EU:s förordning om gasanordningar. En sanktionsavgift får inte En sanktionsavgift får inte åläggas någon för en överträdelse åläggas någon för att denne inte har av ett förbud eller en underlåtelse följt ett föreläggande som har att följa ett föreläggande som har förenats med vite. förenats med vite. I övrigt ska i fråga om sanktionsavgift 37 § andra stycket och 39–43 §§ produktsäkerhetslagen (2004:451) tillämpas. Denna lag träder i kraft . 2.39Förslag till lag om ändring i lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter dels att nuvarande 7 kap. 16 § och 8 kap. 4 § ska betecknas 7 kap. 19 a § och 8 kap. 5 §, dels att 1 kap. 3 §, den nya 7 kap. 19 a § och 7 kap. 21 § ska ha följande lydelse, dels att rubrikerna närmast före 7 kap. 16 § och 8 kap. 4 § ska sättas närmast före 7 kap. 19 a § respektive 8 kap. 5 §, dels att det ska införas sju nya paragrafer, 7 kap. 19 b–§§ och 8 kap. 4 §, av följande lydelse. I denna lag avses med 1.elektronisk cigarett: produkt som kan användas för konsumtion av nikotinånga via ett munstycke, eller beståndsdel av den produkten, inbegripet en patron, en tank och anordningen utan patron eller tank, 2.påfyllningsbehållare: behållare som innehåller vätska som innehåller nikotin och som kan användas för att fylla på en elektronisk cigarett, 3.örtprodukter för rökning: produkter som är baserade på växter, örter eller frukter som inte innehåller tobak och som kan förbrukas via förbränning, 4.detaljhandel: försäljning till konsumenter, 5.partihandel: annan försäljning än detaljhandel, 6.försäljningsställe: en viss lokal eller ett annat avgränsat utrymme för detaljhandel, 8.gränsöverskridande distansförsäljning: försäljning där, för beställningen av varan eller produkten, konsumenten finns i och återförsäljningsstället i ett annat land, eller där återförsäljningsstället finns i och konsumenten i en annan medlemsstat, och 9. medlemsstat: en stat som är 9. medlemsstat: en stat som är medlem i Europeiska unionen eller medlem i Europeiska unionen eller en annan stat som omfattas av en annan stat som omfattas av avtalet om Europeiska ekonomiska avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och som samarbetsområdet (EES) och som har genomfört bestämmelserna i har genomfört bestämmelserna i direktiv /40/EU i nationell rätt. direktiv /40/EU av medlemsstaternas lagar och andra produkter och om upphävande av direktiv /37/EG i nationell rätt. ska i fråga om sådana krav på innehåll och utformning som följer av 2 kap. 8 § utöva marknadskontroll av elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare som omfattas av denna lag. Bestämmelser om marknads- kontroll finns i artiklarna 15.3 och 16–29 i och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93. är marknadskontrollmyndighet enligt och rådets förordning (EU) 2019/1020 av om marknadskontroll och överensstämmelse för produkter och om ändring av direktiv /42/EG och förordningarna (EG) nr 765/2008 och (EU) nr 305/2011 när det gäller produkter som omfattas av direktiv /40/EU. Vid marknadskontroll enligt förordning (EU) 2019/1020 har befogenhet 1.att enligt artikel 14.4 a–14.4 c kräva att ekonomiska aktörer ska specifikationer, data eller uppgifter, 2.att enligt artikel 14.4 d utföra oanmälda inspektioner på plats och fysiska kontroller av produkter, 3.att enligt artikel 14.4 e få tillträde till lokaler, mark eller transportmedel, 4.att enligt artikel 14.4 f inleda undersökningar på eget initiativ, 5.att enligt artikel kräva att ekonomiska aktörer ska vidta lämpliga åtgärder för att få en 1 Ändringen innebär bl.a. att andra stycket tas bort. bristande överensstämmelse att Prop. 2021/22:238 upphöra eller att eliminera en risk, 6.att enligt artikel 14.4 h själv vidta åtgärder, artikel 14. j demontera varuprover, och 8.att enligt artikel 14.4 k kräva att innehåll på ett onlinegränssnitt ska avlägsnas, att en varning ska visas eller att åtkomsten ska begränsas. får införskaffa ett varuprov under dold identitet enligt artikel 14.4 j i förordning (EU) 2019/1020 endast om det är nödvändigt för att syftet med kontrollen ska uppnås. Myndigheten ska underrätta den ekonomiska aktören om att införskaffandet har skett under dold identitet, så snart det går utan att syftet med åtgärden går förlorat. Befogenheten enligt första stycket 8 gäller inte i fråga om databaser som omfattas av tryckfrihetsförordningens eller yttrandefrihetsgrundlagens skydd. När ändrade förhållanden ger anledning till det, ska besluta att en sådan skyldighet som avses i första stycket 8 inte längre ska gälla. får besluta de förelägganden som behövs för att förordning (EU) 2019/1020 ska följas. Ett beslut om föreläggande enligt 19 b eller 19 c § får förenas med vite. 19 e § får, när den fattar beslut enligt 19 b eller 19 c §, bestämma att beslutet ska lämna den hjälp som behövs för att vidta åtgärder enligt 19 b §. Hjälp enligt första stycket får åtgärden inte kan utföras utan att befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller föreskrifter om de uppgifter som kommuner ska utföra när det gäller (EU) 2019/1020. om de i sin något som kan ha betydelse för eller för myndighetens marknads- 2019/1020. av varor och annan närliggande tillsyn framgår att föreskrifter om enligt förordning (EU) 2019/1020 Denna lag träder i kraft . 2.40Förslag till lag om ändring i lagen (2021:600) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2021:600) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter1 dels att nuvarande 3 kap. 3–5 §§ ska betecknas 3 kap. 6–8 §§, dels att de nya 3 kap. 6 och 7 §§ ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 3 kap. 4 § ska sättas närmast före 3 kap. dels att det ska införas tre nya paragrafer, 3 kap. 3–5 §§, och närmast före 3 kap. 3 och 6 §§ nya rubriker av följande lydelse. Lydelse enligt SFS 2021:602 Bestämmelser om marknads- kontroll finns i Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1020 av om marknadskontroll och överensstämmelse för produkter och om ändring av direktiv 2004/42/EG och förordningarna (EG) nr 765/2008 och (EU) nr 305/2011. Den myndighet som regeringen bestämmer är marknadskontroll- myndighet. Vid marknadskontroll enligt förordning (EU) 2019/1020 har marknadskontrollmyndigheten befogenhet 1.att enligt artikel 14.4 a–14.4 c kräva att ekonomiska aktörer ska specifikationer, data eller uppgifter, 1 Senaste lydelse av 3 kap. 5 § 2021:602. 2. att enligt artikel 14.4 d utföra oanmälda inspektioner på plats och fysiska kontroller av produkter, artikel 14.4 e få tillträde till lokaler, mark eller undersökningar på eget initiativ, 5. att enligt artikel kräva att ekonomiska aktörer ska vidta lämpliga åtgärder för att få en upphöra eller att eliminera en risk, att innehåll på ett onlinegränssnitt ska avlägsnas, att en varning ska visas eller att åtkomsten ska får införskaffa ett varuprov under dold identitet enligt artikel 14.4 j i förordning (EU) 2019/1020 endast om det är nödvändigt för att syftet dold identitet, så snart det går utan att syftet med åtgärden går stycket 8 gäller inte i fråga om anledning till det, ska marknads- kontrollmyndigheten besluta att en sådan skyldighet som avses i första stycket 8 inte längre ska gälla. får, när den fattar beslut enligt 4 § eller, i enlighet behövs för att förordning (EU) Prop. 2021/22:238 2019/1020 ska följas, bestämma att beslutet ska gälla . En tillsynsmyndighet får besluta de förelägganden som behövs för att förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746, denna behövs för att förordning (EU) lag och de föreskrifter som har 2017/745, meddelats med stöd av lagen ska 2017/746, 2019/1020, denna lag och de också besluta om förelägganden om föreskrifter som har meddelats med tillträde till områden, lokaler och stöd av lagen ska följas. andra utrymmen enligt 2 § vägras. tillsynsmyndighet får också besluta om förelägganden i de fall tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen enligt 2 § vägras. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. På begäran av en tillsyns- myndighet ska lämna den hjälp som behövs när tillsynsmyndigheten vidtar åtgärder eller verkställer beslut som har meddelats med stöd av förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746 eller denna lag eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller 2.det annars finns synnerliga skäl. ska på begäran av en tillsynsmyndighet eller en marknadskontroll- myndighet lämna den hjälp som behövs för att tillsynsmyndigheten eller marknadskontrollmyndig- heten ska kunna vidta åtgärder eller verkställa beslut som har meddelats med stöd av förordning (EU) 2017/745, förordning (EU) 2017/746 eller denna lag eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Hjälp enligt första stycket får begäras endast om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att Senaste lydelse av tidigare 3 kap. 3 § 2021:602. Senaste lydelse av tidigare 3 kap. 4 § 2021:602. befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller 2. det annars finns synnerliga 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya bestämmelserna i 3 kap. 3–7 §§ tillämpas även på marknads- kontroll av de medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik som a) har släppts ut på marknaden eller har tagits i bruk före , eller b) släpps ut, tas i bruk eller tillhandahålls i enlighet med punkt 8 eller 11 iikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2021:600) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. 3 Ärendet och dess beredning beslutade och rådet förordning (EU) 2019/1020 om marknadskontroll och överensstämmelse för produkter och om ändring av direktiv /42/EG och förordningarna (EG) nr 765/2008 och (EU) nr 305/2011 (EU:s marknadskontrollförordning). Förordningen trädde i kraft och ska tillämpas i sin helhet . Förordningen finns i bilaga 1. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att utreda och lämna förslag på kompletterande bestämmelser till EU:s marknadskontrollförordning. Utredningen, som tog namnet marknadskontrollutredning (UD 2019:01), överlämnade betänkandet Enhetlig och effektiv marknadskontroll (SOU 2020:49). En sammanfattning av betänkandet respektive lagförslagen i relevanta delar finns i bilaga 2 och 3. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 4. Remissvaren finns tillgängliga i Utrikes- departementet (UD2020/11744). Vissa av förslagen års marknadskontrollutredning har därefter behandlats vidare och lett till lagstiftning, se propositionen Anpassningar till EU:s marknadskontrollförordning (prop. 2020/21:189). Den nya lagstiftningen, som trädde i kraft , innebär att det i nio sektorslagar har införts bestämmelser som innebär att en marknads- kontrollmyndighet har befogenhet att besluta om åtgärder enligt artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontrollförordning. För att komplettera beredningsunderlaget har ett utkast till lagråds- remissen Anpassningar till EU:s marknadskontrollförordning – del 2 tagits fram inom (UD2021/17423), härefter benämnt utkastet. En sammanfattning av utkastet finns i bilaga 5. Utkastets lagförslag finns i bilaga 6. Utkastet har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 7. Remissvaren finns tillgängliga i (UD2021/17423). I detta lagstiftningsärende behandlas de förslag i betänkandet och övriga kompletteringar av EU:s marknadskontrollförordning som inte har tagits om hand genom det lagstiftningsärende som innebar lagändringar . Vidare behandlas utkastets förslag. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 8. Lagrådets yttrande finns i bilaga 9. Regeringen har i huvudsak följt Lagrådets synpunkter. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 5.1, avsnitt 5.3, avsnitt 5.4, avsnitt 5.6, avsnitt 5.7, avsnitt 5.9, avsnitt 7.1, avsnitt 7.2, avsnitt 8 och författnings- kommentaren. I förhållande till lagrådsremissens lagförslag har även vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. 4 Marknadskontrollen i EU och 4.1Vad är marknadskontroll? En av hörnstenarna inom EU är principen om den fria rörligheten för varor på den inre marknaden. Principen innebär att varor ska kunna cirkulera fritt mellan EU:s medlemsländer och EES-länderna , och utan att hindras av tullar, avgifter, diskriminering eller nationella krav. För att uppnå fri rörlighet för varor har EU bland annat beslutat ett stort antal gemensamma regler med produktkrav som gäller i alla medlems- stater. Reglerna bygger oftast på tillämpning av gemensamma standarder. Sådana enhetliga regler finns för bland annat radioutrustning, leksaker och personlig skyddsutrustning. Reglerna är tänkta att underlätta för till exempel tillverkare som bara behöver förhålla sig till gemensamma produktstandarder för att kunna sälja sin produkt på hela den inre marknaden. Detta kan i sin tur gynna konsumenter som får tillgång till ett större utbud av produkter, vilket även ökar konkurrensen. Det är som huvudregel tillverkarens ansvar att en produkt uppfyller gällande krav och det krävs inte någon förhandskontroll av produkten från en myndighet innan den får släppas ut på marknaden. För att säkerställa att produkter på marknaden överensstämmer med gällande krav används i stället marknadskontroll. Marknadskontroll syftar inte bara till att upptäcka och undvika farliga produkter och produkter som inte uppfyller vissa funktionskrav, utan även till att säkerställa en väl fungerande inre marknad. Genom att tillverkare vars produkter inte uppfyller gällande krav kan hindras från att sälja sina produkter, motverkas osund konkurrens som slutanvändare skyddas från farliga produkter. För att säkerställa att produkter uppfyller en hög skyddsnivå och för att förhindra en snedvriden konkurrens är det nödvändigt att marknadskontroll sker likvärdigt inom hela EU. 4.2Förhållandet till begreppet tillsyn Bestämmelser som rör marknadskontroll finns i ett stort antal svenska lagar, förordningar och myndighetsföreskrifter. Begreppet marknads- kontroll används emellertid inte genomgående i de olika rättsakterna, utan i vissa fall återfinns bestämmelser om kontroll av produkter i stället under benämningen tillsyn. Det finns därför anledning att här beröra hur begreppet marknadskontroll förhåller sig till begreppet tillsyn. Begreppet tillsyn förekommer i ett stort antal svenska författningar. Någon enhetlig och vedertagen definition av begreppet finns dock inte i svensk rätt. Tillsyn kan avse vitt skilda verksamheter och riktas vanligtvis mot ett föremål, en anläggning, en verksamhet eller en typ av vara, så kallade tillsynsobjekt. I förhållande till detta är marknadskontroll en mer avgränsad form av tillsyn eftersom den enbart avser produkter som Prop. 2021/22:238 tillhandahålls på marknaden och riktar sig mot ekonomiska aktörer. 4.3Organiseringen av marknadskontroll i har ett decentraliserat system för marknadskontroll och ansvaret för kontrollen är uppdelat mellan flera statliga myndigheter som har olika ansvarsområden enligt sektorsspecifika författningar. Därtill utövar 290 kommuner kontroll av produktkrav på ett begränsat antal områden. Uppdelningen av marknadskontrollansvaret utgår oftast från olika egenskaper eller risker hos produkterna snarare än själva produktslaget, till exempel att en produkt är avsedd att användas på arbetsplatser respektive för privat bruk eller att den är brandfarlig. Det medför att det kan finnas flera ansvariga myndigheter för samma produktslag men för olika egenskaper hos produkten. Ett exempel på ett delat ansvar är leksaker, för vilka har huvudansvaret för marknadskontrollen medan Kemikalieinspektionen utövar marknadskontroll när det gäller leksakers brännbarhet och kemiska egenskaper samt när det gäller leksakers elektriska egenskaper utom strålning. Vid Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) finns ett råd för marknadskontroll (marknadskontrollrådet) och Swedac är dessutom utsett till centralt samordningskontor för marknadskontroll enligt artikel 10.3 i EU:s marknadskontrollförordning. Marknads- kontrollrådet, som består av 18 myndigheter, är det nationella samordningsorganet för marknadskontroll i . Marknadskontroll- rådet fungerar framför allt som ett forum för informations- och erfarenhetsutbyte mellan myndigheter och har bland annat till uppgift att fungera som ett samordningsorgan i frågor om marknadskontroll. EU:s marknadskontrollförordning tillämpas . Förordningen innebär att artiklarna 15–29 i och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93 tas bort och ersätts med bestämmelser i marknadskontrollförordning. I fråga om tullmyndigheternas kontroll av produkter som förs in på unionsmarknaden medför de nya bestämmelserna endast små förändringar. De nya bestämmelserna medför i övriga delar bland annat utökade befogenheter för marknadskontrollmyndigheterna. Förutom bestämmelser om marknadskontrollmyndigheternas befogenheter och om kontroll av produkter som förs in på unionsmarknaden innehåller EU:s marknads- kontrollförordning även bestämmelser om bland annat sanktioner och samarbete mellan medlemsstater. Artikel 2 anger tillämpningsområdet för EU:s marknadskontroll- Förordningen ska tillämpas på produkter som omfattas av den 2021/22:238 harmoniserade unionslagstiftning som förtecknas i bilaga I (harmoniserad unionslagstiftning) i den mån det inte finns några särskilda bestämmelser med samma syfte i harmoniserad unionslagstiftning som på ett mer specifikt sätt reglerar särskilda aspekter av marknadskontroll och tillsyn. Bilaga I rymmer 70 förordningar och direktiv på produktområdet som EU har beslutat. I artikel 3.3 definieras marknadskontroll. Marknadskontroll är den verksamhet som bedrivs och de åtgärder som vidtas av marknadskontroll- myndigheterna för att säkerställa att produkterna överensstämmer med de krav som fastställs i relevant harmoniserad unionslagstiftning samt säkerställa skydd av det allmänintresse som omfattas av den lagstiftningen. Begreppet marknadskontrollmyndighet definieras i artikel 3.4. En marknadskontrollmyndighet är en myndighet som av en medlemsstat enligt artikel 10 utses som ansvarig för att utföra marknadskontroll inom den medlemsstatens territorium. I artikel 3.13 definieras ekonomisk aktör. En ekonomisk aktör är tillverkaren, tillverkarens representant, importören eller distributören, leverantören av distributionstjänster eller en annan fysisk eller juridisk person som omfattas av skyldigheter avseende tillverkning av produkter, tillhandahållande av dem på marknaden eller ibruktagande av dem på marknaden eller ibruktagande av dem i enlighet med relevant harmoniserad unionslagstiftning. Det kan tilläggas att denna definition av ekonomisk aktör är, som utredningen uppmärksammar, något snävare än definitionen i vissa av de unionsrättsakter som anges i bilaga I till EU:s marknadskontrollförordning. I artikel 10.2 anges att varje medlemsstat ska utse en eller flera marknadskontrollmyndigheter och underrätta Europeiska kommissionen och övriga medlemsstater om sina marknadskontrollmyndigheter och behörighetsområdena för var och en av dessa myndigheter. Varje medlemsstat ska enligt artikel 10.3 tillsätta ett centralt samordningskontor, som bland annat ska ha ansvaret för att representera en samordnad ståndpunkt från marknadskontrollmyndigheterna och de myndigheter som ansvarar för kontroll av produkter som förs in på unionsmarknaden samt för att meddela de nationella strategierna för marknadskontroll. I artikel 14.1 i EU:s marknadskontrollförordning anges att medlems- staterna ska tilldela sina marknadskontrollmyndigheter de befogenheter för marknadskontroll, utredning och tillsyn som behövs för att tillämpa förordningen och harmoniserad unionslagstiftning. I artikel 14.2 anges bland annat att marknadskontrollmyndigheterna ska utöva de befogenheter som anges i artikel 14 i enlighet med proportionalitetsprincipen och i enlighet med unionsrätten och nationell rätt, inbegripet principerna i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna samt i enlighet med principerna i nationell rätt i fråga om yttrandefrihet och mediernas frihet och mångfald. När medlemsstaterna tilldelar befogenheter får de, enligt artikel 14.3, utifrån vad som är lämpligt föreskriva att befogenheten ska kunna utövas direkt av marknadskontroll- myndigheterna inom ramen för deras egen myndighetsutövning, med hjälp av andra myndigheter, eller via ansökningar till domstolar som är behöriga att godkänna utövandet av befogenheten. I artikel 14.4 anges ett antal minimibefogenheter. Dessa befogenheter är medlemsstaterna skyldiga att tilldela sina marknadskontrollmyndigheter. Minimibefogenheterna anges i artikel 14.4 a–14.4 k. I artikel 16 finns bestämmelser om åtgärder för marknadskontroll. I artikel 16.1 anges att marknadskontrollmyndigheterna ska vidta lämpliga åtgärder om en produkt som omfattas av harmoniserad unionslagstiftning kan äventyra användarnas hälsa eller säkerhet, eller inte stämmer överens med tillämplig harmoniserad unionslagstiftning. I artikel 16.2 och 16.3 finns bestämmelser om att marknadskontrollmyndigheterna ska kräva att den ekonomiska aktören vidtar lämpliga och korrigerande åtgärder för att få en bristande överensstämmelse att upphöra eller för att eliminera en risk. Den åtgärd som den ekonomiska aktören ska vidta kan bland annat inbegripa åtgärder för att förhindra att produkten tillhandahålls på marknaden och åtgärder för att bringa produkten i överensstämmelse med gällande krav. Artikel 18 innehåller processuella rättigheter för ekonomiska aktörer. Det anges bland annat att alla åtgärder, beslut eller förelägganden som fattas eller vidtas av marknadskontrollmyndigheterna enligt harmoniserad unionslagstiftning eller EU:s marknadskontrollförordning ska ange de grunder som de baseras på. Varje sådan åtgärd, beslut eller föreläggande ska utan dröjsmål meddelas den berörda ekonomiska aktören som ska underrättas om vilka rättsmedel som står till dennes förfogande enligt lagstiftningen i medlemsstaten. Innan en åtgärd, ett beslut eller ett föreläggande fattas eller vidtas ska den berörda ekonomiska aktören ges tillfälle att yttra sig inom rimlig tid som inte får vara kortare än , förutsatt att det inte är möjligt att ge den ekonomiska aktören den möjligheten därför att åtgärden, beslutet eller föreläggandet är brådskande på grund av skäl som omfattas av den berörda harmoniserade unionslagstiftningen. Artiklarna 22–24 reglerar gränsöverskridande ömsesidig assistans. I artikel 22 anges att en marknadskontrollmyndighet kan begära information om bristande överensstämmelse från en marknadskontroll- myndighet i en annan medlemsstat.