prop · H903208 · 2022-04-05 00:00:00 — Det finns därmed en viss risk att det kan uppstå ökade samhällskostnader i det enskilda fallet. Det bör vara upp till varje kommun att väga fördelarna med att godta enskilda anläggningar mot risken att utbyggnadsskyldigheten aktualiseras i efterhand. 6.1Varje kommun ska ta fram en vattentjänstplan Regeringens förslag: I varje kommun ska det finnas en vattentjänstplan som fastställts av kommunfullmäktige. Planen ska innehålla kommunens långsiktiga planering av hur behovet av allmänna vattentjänster ska tillgodoses. Planen ska inte vara bindande. Planen ska vara aktuell med hänsyn till behovet av allmänna vattentjänster och planens aktualitet ska prövas av kommunfullmäktige minst . Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. Utredningens förslag innehåller inte något uttryckligt krav på att en vattentjänstplan ska vara aktuell och har även en annan språklig utformning. Utredningen föreslår inte heller någon uttrycklig bestämmelse om att planen inte är bindande. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna är positiva och bland annat , Fastighetsägarna, Havs- och vattenmyndigheten, Lantmäteriet, , och de länsstyrelser som yttrat sig över förslaget hör till dem som tillstyrker detta. Flera remissinstanser, bland annat , framför att obligatoriska va-planer skulle leda till att det långsiktiga arbetet blir förutsägbart för kommunens innevånare som själva står inför valet att ombesörja sitt vatten och avlopp. anser att det är positivt att den föreslagna regleringen om va-planer överensstämmer med avsikten med åtgärdsprogrammet inom vattenförvaltningen. kommun, , m.fl. framför synpunkter på innehåll och omfattning av va-planerna. framhåller att det bör vara tydligt från vägledande myndighet vad planen ska innehålla för att kravet på en va-plan ska vara uppfyllt. kommun, kommun och Kommuner och Regioner understryker att det är viktigt att kommunerna själva ska få bestämma hur planerna ska utformas. framför att planerna bör avhandla frågor kopplade till klimatanpassning såsom brist på dricksvatten på grund av torka. Flera remissinstanser har synpunkter på planernas giltighet, räckvidd och när planer ska vara obligatoriska. anser att det bör tydliggöras att va-planerna ska vara vägledande och inte bindande eftersom yttre förutsättningar förändras . Havs- och vattenmyndigheten framför att eventuella synpunkter från länsstyrelserna i samråds- och utställningsskedet inte får begränsa möjligheter att i ett senare skede förelägga kommunen om att besluta om kommunalt verksamhetsområde. Kommuner och Regioner påpekar att inte bara de som kan komma att omfattas av allmänna va-anläggningarna ska omfattas av vaplanerna, utan även fastighetsägare som befinner sig i ett större sammanhang men där andra åtgärder eller enskilda lösningar kan bli alternativet till allmänna va-tjänster. Att det bör framgå hur länge planerna ska gälla och när de behöver uppdateras lyfts av några remissinstanser, bland annat i påpekar att det bör finnas krav på att planen ska revideras regelbundet så att den hålls levande. WSP anser att ett 12-årigt perspektiv inte är rimligt då det ofta är som va-utbyggnadsplaner är mer förespråkar en långsiktig vattentjänstplan och anser att gällande planer inte ska behöva omarbetas enbart i syfte att det tillkommer ett nytt krav med nytt bedömningsfokus. Det har också framkommit synpunkter från remissinstanserna hur frågan kommun och (mark- och miljö- domstolen) anser att kravet på en av kommunfullmäktige fastställd va-plan passar bättre i plan- och bygglagstiftningen. förslaget att obligatoriska va-planer ska införas i lagen om allmänna Nordvästra vatten och avlopp anser i stället att ett krav på va-plan bör införas i eller sammankopplas med plan- och bygg- lagen, eftersom det tillsammans med skyfallshantering är en planerings- framför att förslaget inte överensstämmer med lagstiftningens systematik och att behovet och nyttan av samråd och granskning behöver utredas vidare. kommun anser att kravet på att behovet av att vattentjänster ska tillhandahållas bör ändras till att de ska tillgodoses så snart det kan ske, eftersom utredningens förslag är att vattentjänstplanerna ska gälla för en så pass som . Skälen för regeringens förslag Om det finns ett behov av en allmän vattentjänst enligt 6 § lagen om allmänna vattentjänster ska kommunen bestämma det verksamhetsområde inom vilket vattentjänsten eller vattentjänsterna behöver ordnas och se till att behovet eller, och så länge behovet finns kvar, tillgodoses i verksamhetsområdet genom en allmän va-anläggning. I detta ligger även ett övergripande ansvar för att se till att va-anläggningen underhålls och fyller sitt ändamål. En allmän va-anläggning som avses i lagen om allmänna vattentjänster är en anläggning som har till ändamål att tillgodose behov av vattentjänster för bostadshus eller annan bebyggelse och som en kommun har ett rättsligt bestämmande inflytande över och som har ordnats och används för att uppfylla kommunens skyldigheter enligt lagen. Huvudregeln är alltså att en allmän va-anläggning ska komma till stånd Huvudmannen har dock rätt att följa en egen, antagen plan för att ordna en allmän va-anläggning. Enligt 17 § lagen om allmänna vatten- tjänster får arbetena utföras i den ordning som följer av huvudmannens utbyggnadsplan (prop. 2005/06:78 s. 70). Många kommuner har tagit fram utbyggnadsplaner. skyldighet för kommunen att ta fram utbyggnadsplaner enligt lagen om allmänna vattentjänster finns dock inte. Det närmare innehållet i en utbyggnadsplan är inte heller närmare reglerat i lagen om allmänna vatten- Den rättsliga innebörden av en utbyggnadsplan framgår dock av Av bestämmelsen framgår att tidpunkten för när en fastighetsägares rätt att använda den allmänna va-anläggningen är beroende av i vilken ordning kommunen utför de anläggnings- eller utbyggnadsarbeten som är nödvändiga för att fastighetsägaren ska kunna använda va-anläggningen. Om kommunen väljer att ha med en utbyggnadsplan i vattentjänstplanen måste den därmed uppfylla kraven i 17 § lagen om allmänna vattentjänster. Inom ramen för vattenförvaltningen ställs krav på kommunerna att bedriva en va-planering samt upprätta och utveckla va-planer. Skyldigheten följer av de av vattenmyndigheterna 2016 beslutade åtgärdsprogrammen. I Havs- och vattenmyndighetens och vägledning om va-planering understryks att kommunerna behöver ha en långsiktig va-planering som omfattar hela kommunen (Havs- och vattenmyndigheten. Vägledning för va-planering för hållbar försörjning och god vattenstatus, Rapport 2014:1). I vägledningen definieras begreppet va-plan som ett styrdokument som beskriver hur vatten- och avloppsförsörjningen ska ordnas i hela kommunen, det vill säga både inom och utanför det kommunala verksamhetsområdet. I vägledningen anges också att kommunerna genom en strategisk vaplanering kan hantera skärpta miljökrav, klimatförändringar och ökade förväntningar på att kommunen ska ordna va-försörjningen. En stor andel av landets kommuner har tagit fram planer för va-försörjningen och olika typer av styrdokument för arbetet med va-frågor. Dessa planer kan givetvis variera i ambitionsnivå och kvalitet. Krav på kommunala vattentjänstplaner bör införas Landets kommuner har kommit olika långt i sitt arbete vad gäller frågor som rör planering för tillämpningen av 6 § lagen om allmänna vattentjänster och motsvarande gäller för de va-planer som tas fram inom ramen för kommunens arbete med vattenförvaltningen. Även för de kommuner som arbetat mer med frågorna handlar det om komplexa bedömningar och det är vanligt att kommunerna avvaktar med utbyggnadsplaner på grund av osäkerhet. För att kommunen ska kunna uppfylla sina åtaganden enligt lagen om allmänna vattentjänster behöver det finnas en planering för hur detta ska åstadkommas. Av de remissinstanser som har yttrat sig angående förslaget till krav på vattentjänstplanering är majoriteten positiva. Regeringen delar utredningens bedömning att ett utökat krav på planering av allmänna vattentjänster tydliggör de befintliga krav som finns i lagstiftningen och visar på det ansvar som kommunerna har på detta område, det vill säga att planera för och säkerställa vattentjänster för kommuninvånarna. En långsiktig planering möjliggör en tydlig kommunikation med kommuninvånarna angående den planerade va-försörj- ningen. Regeringen konstaterar att det finns krav på kommunerna att ta fram vatten- och avloppsvattenplaner genom vattenmyndigheternas åtgärdsprogram. Dessa program gäller dock vanligen en tidsperiod . Vilka krav som kan komma att ställas på kommunen i perioden för kommande vattenförvaltningscykel är oreglerat. Ett uttryckligt krav på att kommunerna ska ta fram vattentjänstplaner bör därför införas. Syftet med en vattentjänstplan bör vara att redogöra för kommunens långsiktiga planering av hur behovet av allmänna vattentjänster ska tillgodoses. Denna fråga regleras i lagen om allmänna vattentjänster. Angränsande frågor om planering regleras i 2021/22:208 (2010:900). Huvudsyftet med vattentjänstplanen är dock att ge förutsättningar för en god planering av kommunens skyldigheter att ordna allmänna vattentjänster och ge berörda insyn och möjlighet till deltagande i processen. Mot denna bakgrund bör bestämmelserna om vattentjänstplaner placeras i lagen om allmänna vattentjänster. Vattentjänstplanen bör antas av kommunfullmäktige Enligt 5 kap. 1 § kommunallagen (2017:725) beslutar kommunfullmäktige i ärenden av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt för kommunen. Kommunfullmäktige beslutar också i andra ärenden som anges i kommunallagen eller i andra författningar. Regeringen bedömer att en vattentjänstplan får anses vara av principiell beskaffenhet för kommunen och därmed bör beslutas av kommunfullmäktige. I likhet med utredningen anser regeringen också att en vattentjänstplan bör beslutas av kommunfullmäktige för att planen ska få en politisk förankring i kommunen. Att det är kommunfullmäktige som antar planen bör uttryckligen framgå av lagen om allmänna vattentjänster. Av 13 kap. 1 § första stycket och 13 kap. 2 § 1 kommunallagen följer att varje medlem av kommunen har rätt att få lagligheten av ett beslut av kommunfullmäktige prövad genom att överklaga beslutet till förvaltningsrätten. En vattentjänstplan bör vara aktuell Ett antal remissinstanser, såsom och i , framför att en vattentjänstplan bör revideras regelbundet. Även i län anför att det av lagstiftningen bör framgå vilken tidsperiod som planen ska avse och att det finns ett behov av bestämmelser om aktualitetsprövning. Regeringen delar uppfattningen att en vattentjänstplan måste vara aktuell och att detta bör framgå av lagstiftningen. Ett krav på att kommunfullmäktige ska pröva planens aktualitet med hänsyn till behovet av allmänna vattentjänster minst föreslås därför. En vattentjänstplans innehåll bör kunna anpassas efter kommunens behov och förutsättningar Syftet med en vattentjänstplan är att kommunen ska göra en långsiktig bedömning av hur skyldigheterna i lagen om allmänna vattentjänster ska uppfyllas. För att uppfylla syftet behöver vattentjänstplanen innehålla i vart fall kommunens planering av utbyggnaden av allmänna va-tjänster, det vill säga den planering som ingår i en utbyggnadsplan. Regeringen delar Kommuner och Regioners uppfattning att inte bara de områden för vilka kommunen bedömer att det finns en skyldighet att ordna allmänna vattentjänster bör ingå i planen. Även de områden där kommunen har bedömt att behovet av vattentjänster i ett större sammanhang bör ordnas genom enskilda anläggningar bör framgå. Regeringen menar dock att denna skyldighet följer av den föreslagna utformningen av 6 § lagen om allmänna vattentjänster och att denna skyldighet inte uttryckligen behöver framgå av de bestämmelser som reglerar en vattentjänstplans innehåll. Kommuner och Regioner anger att planens närmare innehåll bör bestämmas av kommunerna, men anför också att en vattentjänstplan i tillägg till allmänna anläggningar också ska ange för vilka områden vattentjänster ska ordnas på annat sätt. kommun framför att en va-plan bör vara begränsad, då den på så sätt blir mer överskådlig och realistisk i förhållande till ett framtida genomförande. vill att planen även ska innefatta tillsynsplaner. Flera remissinstanser, såsom , efterfrågar en närmare reglering av va-planens innehåll. Regeringen konstaterar att behovet av allmänna vattentjänster och därmed också omfattningen av kommunens skyldigheter enligt lagen om allmänna vattentjänster kan se olika ut i landets kommuner. Enligt regeringens bedömning saknas därför skäl att i lagen om allmänna vattentjänster införa alltför ingående bestämmelser kring vad en vattentjänstplan ska innehålla. Det bör finnas utrymme för kommunerna att anpassa planens innehåll efter den egna kommunens behov och förutsättningar. I många kommuner finns redan vatten- och avloppsplaner som har tagits fram enligt de krav som följer av åtgärdsprogrammen inom vattenförvaltningen. Planernas innehåll och omfattning varierar. Även om innehållet i dessa planer inte är bindande, så framgår det av åtgärdsprogrammen att va-planering inklusive planerade va-utbyggnader med fördel kan ingå. Regeringen delar utredningens uppfattning att en utbyggnadsplan i form av en tidsplan för utbyggnad av allmänt va i olika områden inte motsvarar den vattentjänstplan som kommunen föreslås bli skyldig att ta fram. En utbyggnadsplan kan däremot utgöra en del av vattentjänstplanen. De vatten- och avloppsvattenplaner som ska tas fram enligt vattenmyndigheternas åtgärdsprogram rör delvis samma frågor som de av regeringen föreslagna vattentjänstplanerna och kan därför lämpligen hanteras i samma process. Något krav på sådan samordning bör dock inte införas. En vattentjänstplan ska inte vara bindande Ett antal remissinstanser tar upp frågan om vilken rättslig status som en vattentjänstplan som tas fram enligt lagen om allmänna vattentjänster ska ha. När det gäller behovet av vattentjänster anser regeringen att en god planering ger förutsättningar för att kommunen ska kunna fullgöra sina skyldigheter enligt lagen om allmänna vattentjänster. Dock kan det vara svårt att i planeringen förutse hur bebyggelsen kommer att utvecklas under långa tidsperioder. Processen för att ta fram en vattentjänstplan är relativt omfattande. Det kan uppkomma situationer när kommunen behöver avvika från den planerade verksamheten. Förändringar i behovet av allmänna vattentjänster kan inträffa med kort varsel. Regeringen anser därför att kommunfullmäktiges beslut om vattentjänstplan bör ha karaktären av ett vägledande beslut. På motsvarande sätt som det har klargjorts att översiktsplaner inte är bindande (3 kap. 2 § tredje stycket ), anser regeringen att det bör framgå av lagen om allmänna vattentjänster att vattentjänstplaner inte är bindande. Att en kommun har en vattentjänstplan utgör inte något hinder för att fatta tillsynsbeslut enligt 51 § lagen om allmänna vattentjänster även om en bebyggelse som omfattas av vattentjänstplanen. 2021/22:208 Det finns ett behov av närmare vägledning Det behov av närmare vägledning kring vattentjänstplanens innehåll som lyfts bland annat av bör hanteras genom att en myndighet får i uppgift att ta fram vägledning till kommunerna. Utredningen föreslår att Havs- och vattenmyndigheten ska vara central tillsynsvägledande myndighet för kommunens skyldighet att ordna vattentjänster. Utredningens förslag i denna del bereds fortsatt inom . Vattentjänstplanen ska innehålla en redogörelse för hur va-anläggningarnas funktion Regeringens förslag: En vattentjänstplan ska innehålla en redogörelse för kommunens bedömning av vilka åtgärder som behöver vidtas för att de allmänna va-anläggningarna ska fungera vid en ökad belastning som uppkommer vid skyfall. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens. Utredningens förslag har en annan språklig utformning. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna har inga invändningar mot förslaget. Förslaget tillstyrks av bland annat Havs- och vattenmyndigheten, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , kommun, kommun, VA SYD, , , och Läns- Havs- och vattenmyndigheten framför att det är viktigt att kommunerna har kunskap om vilka effekter en ökad belastning får på den allmänna va- anläggningen eftersom högre flöden kan få negativa konsekvenser på såväl va-anläggningen som omgivande bebyggelse eller miljön. framför att en plan bör leda till en ökad integration av klimatanpassningsåtgärder inom den kommunala planeringen. Flera remissinstanser har synpunkter på vad planerna ska innehålla och styrelsen i föreslår att planen även ska inkludera en beskrivning av hur belastningen kan komma att öka på de allmänna va- anläggningarna till följd av skyfall. bestämmelsen ändras till att en plan ska innehålla en bedömning av hur den allmänna va-anläggningen påverkas vid ett skyfall. län anser att skyfallsplanerna bör utökas med krav på att beakta framhåller att förslaget syftar till påverkan vid skyfall men att det är en onödig begränsning eftersom en ökad belastning kan orsakas av fler faktorer än skyfall. pekar på att ett ensidigt fokus på skyfall kan leda till att kommunens övriga klimat- anpassning också fokuserar uteslutande på anpassning till skyfall medan inga eller begränsade resurser riktas mot anpassning till följd av andra väderfenomen som också orsakas av klimatförändringarna, såsom anser att planen inte kan begränsas till skyldigheterna enligt lagen om allmänna vattentjänster eftersom hanteringen av påverkan på va-systemen från dagvatten och skyfall endast utgör en del av skyfalls- och dagvattenproblematiken. VA SYD anser att skyfallshantering ska kopplas till eftersom lagen om allmänna vattentjänster inte reglerar planeringsfrågor eller markåtkomst. Ett antal remissinstanser, bland annat kommun och kommun, avstyrker eller är negativa till förslaget. att skyfallsplaner i stor utsträckning ligger utanför kommunens skyldigheter enligt 6 § lagen om allmänna vattentjänster. instanser påpekar att det är en bredare fråga som rör dagvatten generellt och inte bara kopplar till va-anläggningarna. det behöver tas ett helhetsgrepp runt dagvatten och påpekar bland annat att en skyfallskartering inte visar var belastningsproblematiken finns i va- Kommuner och Regioner m.fl. anser att skyfalls- utredningar eller skyfallsplaner inte bara behöver omfatta de allmänna dagvattenanläggningarna, utan också den bebyggda kvartersmarken och gatu- och parkmarken. anser att inte endast skyfall, utan även andra förändrade väderfenomen, ska beaktas. att förslaget innebär en ytterligare fragmentisering av ansvar och rollfördelning inom dagvattenområdet och utgör ett hinder för genom- förande av effektiva åtgärder. frågan bättre hanteras i enlighet med vattenmyndigheternas åtgärds- program eftersom bedömningar av effekten av skyfall som inte kan hanteras inom de allmänna anläggningarna då kan beaktas. Skälen för regeringens förslag Det finns behov av en plan för va-anläggningarnas funktion vid skyfall Bortledande av dagvatten ingår i begreppet avlopp enligt lagen om Kommunen är därmed ansvarig för att säkerställa dagvattenhantering, det vill säga för att leda bort dagvatten genom en allmän dagvattenanläggning som kan bestå av ledningar och öppna diken, när förutsättningarna för ansvaret är uppfyllda enligt 6 § lagen om Klimatförändringarna ställer nya krav på dagvattenanläggningarna när extrem korttidsnederbörd förväntas bli vanligare och öka i intensitet. Vid skyfall utsätts dagvattenanläggningar för en ökad belastning som de befintliga allmänna anläggningarna inte alltid klarar av. Skyfall orsakar även s.k. bräddning, det vill säga tillfälliga utsläpp av avloppsvatten via ledningsnät och avloppsreningsverk i sjöar och vattendrag, ibland helt orenat. Bräddningar bidrar till övergödningen genom extra tillförsel av kväve och fosfor och kan även påverka kvaliteten på badvatten och råvatten för dricksvattenproduktion genom ökat utsläpp Utredningen anser därför att varje kommun behöver ha en plan för hur en ökad belastning på de allmänna va-anläggningarna ska hanteras vid skyfall. Ingen remissinstans har uttryckligen motsatt sig utredningens slutsats att det finns ett behov av planering för en ökad förekomst av skyfall. Regeringen delar utredningens bedömning av behovet. Utredningen föreslår att kommunen i sin vattentjänstplan ska redogöra för sin bedömning av hur en ökad belastning på de allmänna va- anläggningarna ska hanteras vid skyfall. Ett antal remissinstanser är tvek- samma till utredningens förslag. och Regioner att genom att inkludera skyfallsplanen i vattentjänstplanen 2021/22:208 så omfattas enbart de allmänna vattenanläggningarna. Det är också angeläget att en skyfallsplan också innefattar den bebyggda kvartersmarken och gatu- och parkmarken. menar att det skulle innebära en ytterligare fragmentering av ansvar och rollfördelning inom dagvattenområdet, vilket skulle kunna innebära ett hinder för genomförande av effektiva åtgärder. Regeringen konstaterar att det finns bestämmelser som relaterar till skyfall i exempelvis 3 kap. 5 § . Bestämmelsen innebär att kommunen i översiktsplanen ska ge sin syn på risken för skador på den bebyggda miljön till följd av översvämningar, ras, skred och erosion som är klimatrelaterade samt på hur sådana risker kan minska eller upphöra. Även i vattenmyndigheternas åtgärdsprogram framgår att kommunen ska utveckla planer för hur dagvatten ska hanteras på kvantitet och kvalitet (dagvattenplaner). Syftet med dagvattenplanerna är att de ska bidra till att de åtgärder vidtas som behövs för att miljökvalitetsnormerna för vatten ska kunna följas. En ökad mängd nederbörd och en ökad förekomst av skyfall kan leda till problem som hanteras i olika lagstiftningar och kräver olika åtgärder. Regeringen anser att kommunen bör ha en plan för hur de allmänna vaanläggningarnas, inklusive de allmänna dagvattenanläggningarnas, kapacitet och funktion kan upprätthållas även vid en ökad belastning på grund av skyfall. Vad ska bedömningen innehålla? I lagrådsremissen föreslog regeringen att det i lagen om allmänna vattentjänster bör finnas ett krav på att den kommunala vattentjänstplan som föreslås bli obligatorisk även ska innehålla kommunens bedömning av hur de allmänna va-anläggningarna ska hanteras vid en ökad belastning på grund av skyfall. Lagrådet anför att det är oklart vad som avses med uttrycket ”ska hanteras” och föreslår – med hänvisning till vad som framgår av författningskommentaren – att det tydliggörs att det som avses är att kommunen till exempel behöver bedöma om åtgärder krävs för att anläggningarnas kapacitet ska kunna upprätthållas i händelse av skyfall. För att uppnå den tydlighet som Lagrådet efterfrågar bör paragrafen utformas enligt Lagrådets förslag. Den kommunala vattentjänstplan som föreslås bli obligatorisk ska därför innehålla kommunens bedömning av vilka åtgärder som behöver vidtas för att de allmänna va-anläggningarna ska fungera vid en ökad belastning på grund av skyfall. Denna utformning av kravet ger utrymme för respektive kommun att själv bestämma bedömningens närmare innehåll. Regeringen kan dock konstatera att en bedömning av vilka åtgärder som behöver vidtas för att anläggningarna ska fungera vid skyfall förutsätter att kommunen också gör en bedömning av hur anläggningarna påverkas av intensiv korttidsnederbörd. Kommunens bedömning ska alltså omfatta kommunens allmänna vaanläggningar, vilket är ett bredare begrepp än allmänna dagvattenanläggningar. Detta motiveras av att ett skyfall direkt eller indirekt även kan ha en påverkan på dricksvatten och spillvatten. Ambitionen är att kommunerna ska styra mot en helhet i sin planering av allmänna vatten- tjänster enligt lagen om allmänna vattentjänster. Om kommunens Prop. 2021/22:208 bedömning skulle avgränsas till allmänna dagvattenanläggningar finns en risk för att andra viktiga aspekter missas eller prioriteras bort.