prop · H903131 · 2022-03-01 00:00:00 — Det framgår av 6 kap. 5 § att Migrationsöverdomstolen kan bestå av en lagfaren ledamot när domstolen på uppdrag av regeringen håller muntlig förhandling. Vilket statsråd som är ansvarigt framgår av förordningen (1996:1515) med instruktion för . Verkställighet av ett beslut om förvar 17 § Ett beslut om förvar ska verkställas av Säkerhetspolisen. Säkerhetspolisen får uppdra åt att verkställa beslutet. Det innebär dock inte att Säkerhetspolisens ansvar som verkställande myndighet över- går till . I paragrafen anges vilken myndighet som ska verkställa ett beslut om förvar. Paragrafen motsvarar delvis 8 a § första stycket lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Övervägandena finns i avsnitt 8.9. Enligt första stycket är Säkerhetspolisen ansvarig för att verkställa ett beslut om förvar. I andra stycket anges att Säkerhetspolisen får uppdra åt Polismyndig- heten att verkställa förvarsbeslutet. Det kan till exempel vara aktuellt om utlänningen tillfälligt ska placeras i en polisarrest. Säkerhetspolisen kan vidare behöva hjälp med att eftersöka, omhänderta och transportera en utlänning till exempelvis ett häkte, när det har fattats ett beslut om att utlänningen ska tas i förvar. Säkerhetspolisen har dock fortsatt ansvaret för att förvarsbeslutet verkställs. blir alltså inte verkstäl- Prop. 2021/22:131 lande myndighet. 18 § En utlänning som har fyllt och som är tagen i förvar ska placeras i en kriminalvårdsanstalt eller ett häkte. Utlänningen får dock tillfälligt förvaras i en polisarrest. För behandlingen av en utlänning som har placerats i en kriminalvårdsanstalt, ett häkte eller en polisarrest gäller häkteslagen (2010:611). Utlänningen ska bevil- jas de lättnader och förmåner som kan medges med hänsyn till ordningen och säkerheten inom anstalten, häktet eller arresten. I paragrafen anges var en utlänning som har fyllt och som är tagen i förvar ska placeras och vilka regler som gäller för behandlingen av honom eller henne. Paragrafen motsvarar i huvudsak 8 a § andra stycket första meningen och tredje stycket lagen (1991:572) om särskild utlännings- kontroll. Övervägandena finns i avsnitt 8.9. En utlänning som har fyllt och som tas i förvar ska enligt första stycket placeras i en kriminalvårdsanstalt eller ett häkte. En sådan utlän- ning får tillfälligt också förvaras i en polisarrest. Detta kan vara aktuellt i avvaktan på vidare transport eller på att Kriminalvården anvisar en häktesplats. Om det på grund av att utlänningen utgör en akut säkerhetsrisk brådskar att beröva utlänningen friheten och det inte finns tillgång till någon häktes- eller anstaltsplats i närheten av den plats där utlänningen påträffas kan det också bli aktuellt att utlänningen tillfälligt placeras i en polisarrest. I andra stycket anges vad som gäller för behandlingen av en utlänning som har placerats i en kriminalvårdsanstalt, ett häkte eller en polisarrest. 19 § En utlänning som inte har fyllt och som är tagen i förvar ska placeras i sådana förvarslokaler som ansvarar för enligt 11 kap. 2 § första stycket utlänningslagen (2005:716). Utlänningen får hållas avskild från andra som har tagits i förvar om det är nödvändigt för ordningen och säkerheten i förvarslokalen. Ett beslut om avskiljande meddelas av . Beslutet ska omprövas så ofta det finns anledning till det. För behandlingen av en utlänning som har placerats i förvar- slokaler gäller i övrigt 11 kap. utlänningslagen om myndighetens behandling av utlänningar som hålls i förvar. I paragrafen anges var en utlänning som inte har fyllt och som är tagen i förvar ska placeras och vilka regler som gäller för behandlingen av honom eller henne. Paragrafen motsvarar delvis 8 a § andra stycket andra– fjärde meningen lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Över- vägandena finns i avsnitt 8.11. I första stycket föreskrivs att ett barn som är taget i förvar ska placeras i . Barnet får alltså inte placeras i en krimi- nalvårdsanstalt, ett häkte eller en polisarrest. har ansva- ret för hur barnet behandlas . I andra stycket införs en möjlighet att hålla ett barn avskilt från andra utlänningar som har tagits i förvar. För att ett barn ska få avskiljas krävs att åtgärden är nödvändig för att kunna upprätthålla ordningen och säker- heten i förvarslokalen. Ett självdestruktivt beteende får inte i sig leda till 2021/22:131 avskiljning. Ett beslut om avskiljande förutsätter att barnet vistas i en förvarslokal när det fattas, det vill säga beslutet får inte fattas i förväg. Ett beslut om att avskilja ett barn meddelas av och ska omprövas så snart det finns anledning till det. beslut om avskiljande kan överklagas enligt 7 kap. 6 §, se kommentaren till den paragrafen. Av det tredje stycket framgår vad som gäller i övrigt för behandlingen av ett barn i förvar. Vid en åtgärd enligt paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. Inom ramen för pro- portionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska till- mätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i barnkon- ventionen). Ett beslut om förvar upphör efter utresa 20 § Ett beslut om förvar upphör att gälla när utlänningen lämnar . Paragrafen, som saknar motsvarighet i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, anger att ett beslut om förvar upphör att gälla när utlänningen lämnar . Övervägandena finns i avsnitt 8.10. Bestämmelsen innebär bland annat att om ett verkställighetsförsök avbryts efter det att utlänningen har lämnat , måste ett nytt beslut om förvar meddelas av behörig myndighet, det vill säga i en sådan situat- ion av Säkerhetspolisen, se kommentaren till 3 §. Ett nytt beslut förutsätter givetvis att det fortfarande finns behov av att hålla utlänningen i förvar. Om det är som har genomfört verkställighetsförsöket kan myndigheten enligt 6 § interimistiskt besluta om förvar. Förutsättningar för att ställa en utlänning under uppsikt 1 § En utlänning som har fyllt får, under de förutsättningar som anges i 3 kap. 1 §, ställas under uppsikt i stället för att tas i förvar. En utlänning som inte har fyllt får, under de förutsättningar som anges i 3 kap. 2 §, ställas under uppsikt i stället för att tas i förvar. I paragrafen anges förutsättningarna för att ställa en utlänning under upp- Den motsvarar i huvudsak 8 § andra stycket lagen (1991:572) om sär- Övervägandena finns i avsnitt 9.1. En utlänning som har fyllt får enligt första stycket ställas under uppsikt om förutsättningarna för förvar i 3 kap. 1 § är uppfyllda. utlänningen inte har fyllt gäller i stället enligt andra stycket att för- utsättningarna för att ta en sådan utlänning i förvar enligt 3 kap. 2 § ska För ett beslut om uppsikt krävs alltså i båda fallen att utlänningen i stället hade kunnat tas i förvar, se vidare kommentarerna till Uppsikt kan till exempel bli aktuellt när det är möjligt att hålla en utlänning i förvar därför att den tillåtna tiden för förvarstagande har gått ut eller för att det inte längre bedöms vara proportionerligt att Prop. 2021/22:131 utlänningen hålls i förvar. Uppsikt kan dock aktualiseras också tidigare än så, när det exempelvis inte finns ett behov av att hålla utlänningen frihets- berövad genom förvar. Vid en åtgärd enligt paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. Inom ramen för pro- portionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska till- mätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i barnkon- ventionen). Vad ett beslut om uppsikt innebär 2 § Ett beslut om uppsikt kan innebära att en utlänning är 1.förbjuden att lämna ett visst område (vistelseområdet), 2.skyldig att på vissa tider anmäla sig hos (anmälnings- skyldighet), eller 3.skyldig att lämna ifrån sig sitt pass eller annan identitetshandling. I paragrafen anges det förbud och de skyldigheter som en utlänning kan åläggas i uppsiktsbeslutet. Paragrafen motsvarar delvis hänvisningen i 5 § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll till 10 kap. 8 § utlän- ningslagen (2005:716). Övervägandena finns i avsnitt 9.2. Enligt första stycket punkt 1 kan ett beslut om uppsikt innefatta ett för- bud för utlänningen att lämna ett så kallat vistelseområde. Ett sådant vis- telseområde kan avse exempelvis en eller flera kommuner eller ett län. Hur vistelseområdet ska anges och vad uppsiktsbeslutet i övrigt ska innehålla framgår av kommentaren till 6 §. Ett beslut om uppsikt kan enligt punkt 2 innebära att utlänningen är skyldig att på vissa tider anmäla sig hos Polis- myndigheten, det vill säga anmälningsskyldighet. Uppsiktsbeslutet kan enligt punkt 3 också innebära en skyldighet för utlänningen att lämna ifrån sig sitt pass, men skyldigheten kan även omfatta en annan identitets- handling. Det framgår av 6 § att denna skyldighet ska fullgöras hos Polis- myndigheten. Förbudet och skyldigheterna får, men behöver inte, förenas. Vem som får besluta om uppsikt 3 § Ett beslut om uppsikt meddelas av den myndighet som är behörig enligt 3 kap. 3 §, om inte annat anges i 4 §. Migrationsöverdomstolen får besluta om uppsikt när den prövar ett överklagat beslut om förvar. I paragrafen anges vem som får besluta om uppsikt. Paragrafen motsvarar delvis 9 b § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Övervägandena finns i avsnitt 9.3. Enligt paragrafen meddelas ett beslut om uppsikt som huvudregel av den myndighet som är behörig att besluta om förvar enligt 3 kap. 3 §, det vill säga Säkerhetspolisen, eller regeringen, se kommentaren till den paragrafen. Utöver detta får Migrationsöverdomstolen besluta om uppsikt när den prövar ett överklagat beslut om förvar. Se även 4 § om när regeringen är behörig myndighet. 2021/22:131 Säkerhetspolisens och beslut om uppsikt får enligt 7 kap. 3 och 5 §§ överklagas särskilt till Migrationsöverdomstolen och utan inskränkning . Detta gäller dock inte Säkerhetspolisens interim- istiska beslut. Ett beslut om uppsikt ska prövas på nytt var sjätte månad enligt 8 §. 4 § När regeringen är behörig myndighet beslutar det ansvariga statsrådet om uppsikt. Regeringen får dock besluta att en utlänning fortsatt ska stå under uppsikt när den omprövar ett beslut om uppsikt enligt 10 §. Regeringen får även upphäva ett beslut om uppsikt. I paragrafen anges vem som får besluta om uppsikt när regeringen är behörig myndighet. Paragrafen motsvarar delvis 9 c § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Övervägandena finns i avsnitt 9.3. När regeringen är behörig myndighet beslutar enligt första stycket det ansvariga statsrådet om uppsikt. Vilket statsråd som är ansvarigt framgår av förordningen (1996:1515) med instruktion för . Om ett statsråd har beslutat om uppsikt kan utlänningen enligt 7 kap. 4 § få frågan prövad av . När regeringen beslutar om utvisning av en utlänning som står under uppsikt får dock regeringen enligt andra stycket besluta att utlänningen fortsatt ska stå under uppsikt enligt 10 §. Regeringen får vidare upphäva ett beslut om uppsikt när den är behörig myndighet. Av 3 kap. 11 § framgår dessutom att regeringen får besluta om uppsikt när den beslutar om utvisning av en utlänning som är tagen förvar. Interimistiska beslut om uppsikt 5 § Trots att Säkerhetspolisen inte har ansökt om utvisning, får myndigheten besluta att en utlänning ska ställas under uppsikt, om det finns förutsättningar för det enligt 1 §. Beslutet ska genast anmälas till , som ska pröva om beslutet ska fortsätta att gälla. I paragrafen ges Säkerhetspolisen en möjlighet att interimistiskt besluta om uppsikt innan en ansökan om utvisning har lämnats in. Paragrafen mot- svarar delvis 9 § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Över- vägandena finns i avsnitt 9.4. En bestämmelse som motsvarar denna och som gäller för interimistiska beslut om förvar finns i 3 kap. 5 §, se kommentaren till den paragrafen. I första stycket anges förutsättningarna för att Säkerhetspolisen ska få fatta ett interimistiskt beslut om uppsikt även om myndigheten ännu inte har ansökt om utvisning hos enligt 2 kap. 2 §. För ett sådant beslut måste det finnas materiella förutsättningar för uppsikt enligt 1 §. Säkerhetspolisen ska enligt andra stycket genast anmäla beslutet till . Om möjligt bör det göras som beslutet fattas eller närmast påföljande arbetsdag. ska därefter , det vill säga omgående efter det att frågan har underställts myndigheten, pröva om åtgärden ska bestå. Säkerhetspolisens interimistiska beslut ska enligt 6 kap. 10 § vara skrift- Prop. 2021/22:131 liga och motiveras. De interimistiska besluten kan enligt 7 kap. 3 § inte Om fastställer uppsiktsbeslutet löper den frist som anges i 8 §. Om anser att det inte finns skäl för uppsikt ska beslutet upphävas enligt 11 §. Vid en åtgärd enligt paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. Inom ramen för pro- portionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska till- mätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i barnkon- ventionen). Innehållet i ett beslut om uppsikt 6 § I ett beslut om uppsikt ska det anges vilka förbud och skyldigheter som uppsikten innebär och, i den utsträckning som det är relevant, 1.vilket vistelseområde som utlänningen förbjuds att lämna, 2.hur ofta utlänningen ska anmäla sig hos och på vilken ort skyldigheten ska fullgöras, och 3.vilka pass eller andra identitetshandlingar som utlänningen ska lämna till . , Migrationsöverdomstolen, regeringen eller det ansvariga statsrådet får uppdra åt Säkerhetspolisen att ange de närmare villkoren för upp- sikten. Beslut enligt första och andra styckena ska delges utlänningen. I paragrafen anges det närmare innehållet i ett beslut om uppsikt. grafen motsvarar delvis hänvisningen i 5 § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll till 10 kap. 8 § utlänningslagen (2005:716). gandena finns i avsnitt 9.5. I ett beslut om uppsikt ska det enligt första stycket anges de villkor som gäller för uppsikten. Om utlänningen i beslutet förbjuds att lämna ett vis- telseområde ska det enligt punkt 1 anges vilket område utlänningen inte Förbudet kan till exempel gälla en eller flera kommuner. Undantagsvis kan förbudet avse ett visst län. Området får inte vara så snävt avgränsat att utlänningen inte har möjlighet att skaffa sig mat, kläder och andra livsnödvändiga artiklar eller ha tillgång till sjukvård och tandvård. Hänsyn kan i vissa fall behöva tas till utlänningens möjlighet att träffa minderåriga barn som bor på annan ort. Ska utlänningen inom ramen för ett beslut om uppsikt ha anmälningsskyldighet ska det enligt punkt 2 framgå hur ofta utlänningen ska anmäla sig och på vilken ort. ska alltid fullgöras hos . Om uppsikten innebär att utlän- ningen ska lämna ifrån sig sitt pass eller annan identitetshandling ska det enligt punkt 3 anges vilka handlingar som ska lämnas in och att det ska , Migrationsöverdomstolen, regeringen eller det ansva- riga statsrådet får enligt andra stycket uppdra åt Säkerhetspolisen att ange de närmare villkoren för uppsikten. Vilket statsråd som är ansvarigt fram- går av förordningen (1996:1515) med instruktion för . Omfattningen av skyldigheten ska dock alltid bestämmas av den som beslutar om uppsikt. Att låta Säkerhetspolisen bestämma villkoren kan bli aktuellt till exempel om beslutsfattaren inte har ett tillräckligt underlag för 2021/22:131 att bedöma vilka närmare villkor som bör gälla för uppsikten. Det kan till exempel röra sig om att ange vilka veckodagar, vilken tid och på vilken adress utlänningen ska infinna sig. Ett beslut om uppsikt ska enligt tredje stycket alltid delges utlänningen, för att få verkan mot honom eller henne. Det gäller även interimistiska beslut om uppsikt. Delgivningslagen (2010:1932) ska tillämpas. Den beslutande myndigheten kan uppdra åt Säkerhetspolisen att se till att beslutet delges. Enligt 40 § delgivningslagen är bland annat anställda vid , Säkerhetspolisen och häkten behöriga att delge. Vid en tillämpning av paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. Inom ramen för proportionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska tillmätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i ). 7 § Ett pass eller en annan identitetshandling som en utlänning har överlämnat enligt ett beslut om uppsikt ska utan dröjsmål lämnas vidare till Säkerhetspolisen. Säkerhetspolisen ska lämna tillbaka handlingen till utlänningen om uppsiktsbeslutet upphör eller om det annars inte längre finns skäl för att behålla handlingen. I paragrafen, som saknar motsvarighet i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, anges hanteringen av handlingar som har lämnats till inom ramen för ett beslut om uppsikt. Övervägandena finns i avsnitt 9.5. Ett beslut om uppsikt kan, som framgår av 2 § första stycket 3, innebära att utlänningen ska lämna ifrån sig sitt pass eller en annan identitetshand- ling. Skyldigheten ska enligt 6 § fullgöras hos . När utlänningen har lämnat över handlingen ska enligt första stycket lämna den vidare till Säkerhetspolisen. Det ska göras utan dröjsmål. Om det inte längre finns skäl för Säkerhetspolisen att ha kvar hand- lingen, ska myndigheten enligt andra stycket återlämna den till utlän- ningen. Det gäller till exempel när ett beslut om uppsikt upphävs. Det- samma gäller när uppsiktsbeslutet upphör att gälla enligt 14 § därför att utlänningen lämnar landet. Om det finns någon annan rättslig grund för Säkerhetspolisen att omhänderta handlingen, till exempel enligt 5 kap. 26 §, kan dock myndigheten fatta beslut om det i stället för att återlämna handlingen till utlänningen. Ny prövning av ett beslut om uppsikt 8 § Den behöriga myndigheten ska pröva ett beslut om uppsikt på nytt var sjätte månad, så länge utlänningen står under uppsikt. Om ett beslut om uppsikt inte prövas på nytt inom föreskriven tid, upphör beslutet att gälla. I paragrafen anges när ett beslut om uppsikt ska prövas på nytt för att inte upphöra att gälla. Paragrafen motsvarar hänvisningarna i 5 § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll till 10 kap. 9 § andra och tredje styckena och 10 kap. 10 § utlänningslagen (2005:716). finns i avsnitt 9.6. En ny prövning av ett beslut om uppsikt ska som regel föregås av en Det framgår av 12 §. Vem som är behörig att göra den nya prövningen anges i 3 och 4 §§. Lagen (1930:173) om beräkning av lagstadgad tid är tillämplig vid beräkningen av fristen. Vid en tillämpning av paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. för proportionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska tillmätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i Ändring av ett beslut om uppsikt 9 § Säkerhetspolisen får, om det på grund av ändrade förhållanden finns skäl för det, besluta om undantag från och om tillfälliga lättnader i ett beslut om uppsikt. I paragrafen, som saknar motsvarighet i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, anges Säkerhetspolisens möjlighet att besluta om undantag från ett beslut om uppsikt och att medge tillfälliga lättnader i Övervägandena finns i avsnitt 9.7. En förutsättning för att Säkerhetspolisen ska få besluta om undantag eller medge tillfälliga lättnader är att förhållandena har förändrats. Ändrade förhållanden kan till exempel bestå i att utlänningen har blivit sjuk och därför tillfälligt inte kan anmäla sig i enlighet med uppsiktsbe- Ett annat exempel kan vara att utlänningen har fått en operationstid på annan ort och av den anledningen behöver lämna det vistelseområde som han eller hon annars är förbjuden att lämna. Paragrafen ger inte Säkerhetspolisen någon rätt att besluta att uppsikten Det regleras i stället i 11 §. till exempel besluta om undantag från antalet dagar som utlänningen behöver anmäla sig. Skyldighet att ompröva ett beslut om uppsikt 10 § Om eller regeringen beslutar om utvisning av en utlänning som står under uppsikt, ska myndigheten också pröva om utlänningen fortsatt ska stå under uppsikt. I paragrafen anges att ett beslut om uppsikt ska omprövas under vissa Paragrafen motsvarar i huvudsak 9 a § andra stycket lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Övervägandena finns i avsnitt Om omprövningen av uppsiktsbeslutet leder till att uppsikten ska bestå, är det den myndighet som är behörig enligt 3 och 4 §§ som ska pröva beslutet på nytt från omprövningsbeslutet enligt 8 §. 4 § första stycket följer att när regeringen är behörig myndighet beslutar statsrådet som utgångspunkt om uppsikt. I 4 § andra stycket anges dock att regeringen får besluta att utlänningen fortsatt ska stå under uppsikt när den omprövar ett beslut om uppsikt. Vid en åtgärd enligt paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. Inom ramen för pro- portionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska till- mätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i barnkon- Skyldighet att upphäva ett beslut om uppsikt 11 § Om det inte längre finns skäl för ett beslut om uppsikt, ska den behöriga myndigheten upphäva beslutet. I paragrafen anges den behöriga myndighetens skyldighet att upphäva ett beslut om uppsikt om det inte längre finns skäl för det. svarar hänvisningen i 5 § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll till 10 kap. 9 § fjärde stycket utlänningslagen (2005:716). finns i avsnitt 9.6. Muntlig handläggning vid uppsikt 12 § Muntlig handläggning vid uppsikt genomförs av den myndighet som beslu- tar om uppsikt. När ett beslut om uppsikt ska prövas på nytt ska det hållas en muntlig förhandling, om det inte med hänsyn till utredningens art eller andra omständigheter framstår som uppenbart att en sådan förhandling saknar betydelse. I paragrafen anges dels vilken myndighet som ska genomföra muntlig handläggning, dels skyldigheten att hålla muntlig förhandling inför en ny prövning av ett beslut om uppsikt. Paragrafen motsvarar hänvisningarna i 5 § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll till 10 kap. 11 § första stycket och till 13 kap. 2 § utlänningslagen (2005:716). finns i avsnitt 9.8. I 6 kap. 1 och 2 §§ finns gemensamma bestämmelser om muntlig hand- läggning hos en förvaltningsmyndighet. I 13 § finns bestämmelser om muntlig handläggning när regeringen är behörig myndighet. 13 § I ett ärende om uppsikt som handläggs av regeringen får det ansvariga stats- rådet, eller den tjänsteman som statsrådet bestämmer, besluta om en muntlig för- handling och uppdra åt Migrationsöverdomstolen att hålla förhandlingen. Vid den muntliga förhandlingen ska utlänningen höras. bestämma att även andra personer ska höras. ska närvara vid förhandlingen. Utlänningen ska vid förhandlingen få tillfälle att redogöra för sin ståndpunkt och uttala sig om de omständigheter som åberopas i ärendet. I paragrafen, som saknar motsvarighet i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, föreskrivs att regeringen genom det ansvariga stats- rådet får besluta om muntlig förhandling och uppdra åt Migrationsöver- domstolen att hålla den. Övervägandena finns i avsnitt 9.8. När ett beslut om uppsikt ska prövas på nytt enligt 12 § andra stycket ska det föregås av en muntlig förhandling om det inte framstår som uppenbart att en sådan förhandling skulle sakna betydelse. när regeringen är behörig myndighet. Av första stycket framgår att det är det ansvariga statsrådet, eller den tjänsteman som statsrådet bestämmer, Prop.