prop · H90383d2 · 2022-01-01 00:00:00 — För att göra det möjligt för de berörda regleringsorganen att bedöma de potentiella ekonomiska konsekvenserna för befintliga avtal om allmän trafik ska regleringsorganen säkerställa att varje behörig myndighet som har beviljat persontrafik på järnväg på den sträckan enligt ett avtal om allmän trafik, varje annan berörd behörig myndighet med rätt att begränsa tillträde enligt artikel 11 och varje järnvägsföretag som fullgör avtalet om allmän trafik på denna persontrafiksträcka informeras utan dröjsmål och senast .” 12.I artikel 53.3 ska följande stycke läggas till: ”Regleringsorganet får, om det anser att det är nödvändigt, begära att infrastrukturförvaltaren ställer sådana uppgifter till dess förfogande.” Europeiska unionens officiella tidning L 352/15 13.I artikel 54 ska punkt 1 ersättas med följande: I händelse av störningar i tågtrafiken på grund av tekniska missöden eller olyckor ska infrastrukturförvaltaren vidta alla nödvändiga åtgärder för att återställa situationen till det normala. Infrastrukturförvaltaren ska därför utarbeta en beredskapsplan med en förteckning över alla aktörer som ska informeras i händelse av allvarliga olyckor eller allvarliga störningar av tågtrafiken. Om en störning kan få påverkan på gränsöverskridande trafik ska infrastrukturförvaltaren dela med sig av all eventuell relevant information till andra infrastrukturförvaltare vars järnvägsnät och trafik kan påverkas av störningen i fråga. De berörda infrastrukturförvaltarna ska samarbeta för att återställa den gränsöverskridande trafiken till det normala.” 14.Artikel 56 ska ändras på följande sätt: a)I punkt 1 ska följande led läggas till: ”h) trafikledningen, i)planeringen av modernisering och planerat eller oplanerat underhållsarbete, j)efterlevnaden av de krav, inbegripet sådana som rör intressekonflikter, som fastställs i artiklarna 2.13, 7, 7a, 7b, 7c och 7d.” b)Punkt 2 ska ersättas med följande: Utan att det påverkar de nationella konkurrensmyndigheternas befogenheter att säkra konkurrensen på marknaderna för järnvägstjänster, ska regleringsorganet ha befogenhet att övervaka konkurrenssituationen på marknaderna för järnvägstjänster, däribland i synnerhet marknaden för persontrafik med höghastighetståg, och infrastrukturförvaltarens verksamhet i samband med punkt 1 a–j. Regleringsorganet ska särskilt, på eget initiativ och i syfte att förhindra diskriminering av sökande, kontrollera att punkt 1 a–j efterlevs. I synnerhet ska det kontrollera huruvida beskrivningen av järnvägsnätet innehåller diskriminerande bestämmelser eller ger infrastruk turförvaltaren godtyckliga befogenheter som kan användas för diskriminering av sökande.” c)I punkt 9 ska första stycket ersättas med följande: Regleringsorganet ska behandla varje klagomål och vid behov begära in relevant information och inleda samråd med de berörda parterna inom efter det att klagomålet lämnats in. Det ska fatta beslut om varje klagomål, vidta åtgärder för att avhjälpa en situation och informera alla berörda parter om sitt motiverade beslut inom en fastställd, rimlig tid och under alla omständigheter efter det att all relevant information har lämnats in. Utan att det påverkar de nationella konkurrensmyndigheternas befogenheter att säkra konkurrensen på marknaderna för järnvägstjänster ska regleringsorganet på eget initiativ när det är lämpligt besluta om lämpliga åtgärder för att motverka diskriminering av sökande, snedvridning av konkurrensen och all annan icke önskvärd utveckling på dessa marknader, i synnerhet med avseende på punkt 1 a–j.” d)Punkt 12 ska ersättas med följande: För att kontrollera efterlevnaden av bestämmelserna om särredovisning i artikel 6 och bestämmelserna om finansiell insyn i artikel 7d ska regleringsorganet ha befogenhet att utföra revisioner eller ta initiativ till externa revisioner hos infrastrukturförvaltare, tjänsteleverantörer och, om det är relevant, järnvägsföretag. För vertikalt integrerade företag ska dessa befogenheter omfatta alla juridiska enheter. Regleringsorganet ska ha rätt att begära all relevant information. Det ska särskilt ha befogenhet att begära att infrastrukturförvaltaren, tjänstele verantörerna och alla företag eller andra enheter som utför eller integrerar olika typer av järnvägstransporter eller infrastrukturförvaltning som avses i artiklarna 6.1, 6.2 och 13 tillhandahåller all eller delar av den bokföringsin formation som anges i bilaga VIII med den tillräckliga detaljnivå som anses vara nödvändig och proportionell. Utan att det påverkar befogenheterna för nationella myndigheter med ansvar för statligt stöd får regleringsorganet också dra slutsatser beträffande frågor om statligt stöd från bokföringen, och det ska rapportera slutsatserna till dessa myndigheter. L 352/16 Europeiska unionens officiella tidning avses i artikel 7d.1, lån som avses i artikel 7d.4 och 7d.5 och skulder i artikel 7d.7 ska övervakas av regleringsorganet. Om en medlemsstat har utsett regleringsorganet till det oberoende behöriga organ som avses i artikel 7c.4 ska regleringsorganet bedöma de samarbetsavtal som avses i den artikeln.” 15.Artikel 57 ska ändras på följande sätt: a)Följande punkt ska införas: Om frågor som avser internationell trafik kräver beslut av två eller flera regleringsorgan ska de berörda regleringsorganen samarbeta när de bereder sina respektive beslut för att nå en lösning i frågan. I detta syfte ska de berörda regleringsorganen utföra sina uppgifter i enlighet med artikel 56.” b)Punkt 8 ska ersättas med följande: Regleringsorgan ska utveckla gemensamma principer och gemensam praxis för beslutsfattande för vilket de är bemyndigade enligt detta direktiv. Sådana gemensamma principer och sådan gemensam praxis ska omfatta förfaranden för lösning av tvister som uppstår inom ramen för punkt 3a. På grundval av erfarenheter hos regleringsorgan och erfarenheterna från verksamheten inom det nätverk som avses i punkt 1, och om detta är nödvändigt för att säkerställa ett effektivt samarbete mellan regleringsorganen, får kommissionen anta genomförandeakter för att fastställa sådana gemensamma principer och sådan gemensam praxis. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 62.3.” c)Följande punkt ska läggas till: För beslut som rör infrastruktur som sträcker sig mellan två länder får de båda berörda medlemsstaterna när som helst efter komma överens om att samordning ska ske mellan de berörda regleringsorganen för att anpassa effekten av deras beslut.” 16.I artikel 63 ska punkt 1 ersättas med följande: Kommissionen ska utvärdera detta direktivs effekter på järnvägssektorn och lämna en rapport till , rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt om dess genomförande. Rapporten ska särskilt utvärdera utvecklingen av järnvägstrafik med höghastighetståg och bedöma om det förekommer diskriminerande förfaranden när det gäller tillträde till höghastighetslinjer. Kommissionen ska överväga om det är nödvändigt att lämna lagstiftningsförslag. Kommissionen ska senast samma datum bedöma om det fortfarande förekommer diskriminerande förfaranden eller andra typer av snedvridningar av konkurrensen i förhållande till infrastrukturförvaltare som är del av ett vertikalt integrerat företag. Kommissionen ska, om så är lämpligt, lämna lagstiftningsförslag.” 1.Trots bestämmelserna i artikel 3.2 ska medlemsstaterna anta och offentliggöra de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda. 2.Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell rätt som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Europeiska unionens officiella tidning L 352/17 1.Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. 2.Artikel 1.6–1.8 och 1.11 ska tillämpas för den tågplan som inleds den Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. L 343/32 Europeiska unionens officiella tidning OCH RÅDETS DIREKTIV 2012/34/EU om inrättande av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 91, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de natio nella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), med beaktande av yttrande (2), ienlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och av följande skäl: (1)Rådets direktiv /440/EEG av om utvecklingen av gemenskapens järnvägar (4), rådets direk tiv 95/18/EG av om tillstånd för järn vägsföretag (5) och och rådets direk tiv 2001/14/EG av om tilldelning av infrastrukturkapacitet och uttag av avgifter för nytt jande av järnvägsinfrastruktur (6) har ändrats på väsent liga punkter. Eftersom ytterligare ändringar är nödvän diga bör dessa direktiv av tydlighetsskäl omarbetas och slås samman till en enda rättsakt. (2)En större integrering av unionens transportsektor är en viktig del av fullbordandet av den inre marknaden och (1) EUT C 132, , s. 99. (2) EUT C 104, , s. 53. (3) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av (EUT C 108 E, , s. 8). Europaparla mentets ståndpunkt av och rådets beslut av . (4) EGT L 237, 24.8.1991, s. 25. (5) EGT L 143, 27.6.1995, s. 70. (6) EGT L 75, , s. 29. järnvägar är en viktig del av unionens transportsektor med sikte på att uppnå hållbar rörlighet. (3)Effektiviteten i järnvägssystemet bör förbättras för att det ska kunna integreras i en konkurrenskraftig marknad som järnvägarnas speciella karaktär beaktas. (4)Medlemsstater som har en betydande andel järnvägstrafik till tredjeländer med samma spårvidd, men en annan spårvidd än på unionens huvudjärnvägsnät, bör kunna få ha särskilda driftsregler som säkerställer dels samord ning mellan deras infrastrukturförvaltare och infrastruk turförvaltarna i de berörda tredjeländerna, dels sund kon kurrens mellan järnvägsföretagen. (5)För att göra järnvägstransporterna effektiva och konkur renskraftiga i jämförelse med andra transportsätt bör medlemsstaterna säkerställa att järnvägsföretag har en status som oberoende operatörer som handlar på ett marknadsorienterat sätt och anpassar sig till marknadens behov. (6)För att säkerställa framtida utveckling och effektiv drift av järnvägssystemet bör en åtskillnad göras mellan trans portverksamheten och förvaltningen av infrastrukturen. I denna situation är det nödvändigt att driva dessa två verksamheter var för sig och ha separat redovisning för dem. Förutsatt att dessa separeringskrav uppfylls, att inga intressekonflikter uppstår och att den konfidentiella na turen hos kommersiellt känsliga uppgifter garanteras, bör infrastrukturförvaltare ha möjlighet att lägga ut vissa ad ministrativa uppgifter på entreprenad, till exempel när det gäller att ta ut avgifter, på andra enheter än dem som är aktiva på marknaderna för järnvägstransporttjäns ter. (7)Principen om frihet att tillhandahålla tjänster bör tilläm pas på järnvägssektorn, varvid hänsyn måste tas till denna sektors särskilda kännetecken. (8)För att öka konkurrensen vid utbudet av transporttjänster när det gäller bekvämlighet och service bör medlemssta terna behålla det övergripande ansvaret för utveckling av lämplig järnvägsinfrastruktur. Europeiska unionens officiella tidning L 343/33 (9)I brist på gemensamma regler om fördelning av infra strukturkostnaderna, bör medlemsstaterna efter samråd med infrastrukturförvaltaren fastställa regler för järnvägs företagens betalning för nyttjandet av järnvägsinfrastruk turen. Dessa regler bör inte diskriminera mellan järnvägs företag. (10)Medlemsstaterna bör säkerställa att infrastrukturförvaltare och befintliga, offentligt ägda eller styrda järnvägsföretag ges en sund ekonomisk struktur, med vederbörligt beak tande av unionens regler om statligt stöd. Detta bör inte påverka medlemsstaternas behörighet när det gäller pla nering och finansiering av infrastruktur. (11)Sökande bör ges möjlighet att lämna synpunkter på in nehållet i verksamhetsplanen i fråga om den del som avser användning, tillhandahållande och utveckling av infrastruktur. Detta bör inte nödvändigtvis innebära att den verksamhetsplan som infrastrukturförvaltaren upp rättat utlämnas i sin helhet. (12)Eftersom privata anslutningslinjer och sidospår, som till exempel sidospår och linjer i privata industrianläggning ar, inte ingår i järnvägsinfrastruktur såsom den definieras enligt detta direktiv, bör förvaltare av sådana infrastruk turer inte omfattas av de skyldigheter som åläggs infra strukturförvaltare enligt detta direktiv. Icke-diskrimine rande tillträde till anslutningslinjer och sidospår bör emellertid säkerställas oavsett ägarstruktur i de fall dessa behövs för tillträde till anläggningar för tjänster som är grundläggande för tillhandahållandet av transporttjänster och betjänar eller kan betjäna mer än en slutlig kund. (13)Medlemsstater bör kunna besluta att täcka utgifter för infrastrukturen genom andra medel än direkt statlig fi nansiering, som till exempel offentlig–privata partnerskap och finansiering från den privata sektorn. (14)Infrastrukturförvaltares resultaträkningar bör vara i balans över en rimlig tidsperiod. När den väl har fastställts, bör det vara möjligt att överskrida den under exceptionella omständigheter, som till exempel en omfattande och plötslig försämring av den ekonomiska situationen i en medlemsstat, som på ett betydande sätt påverkar trafik volymen på dess infrastruktur eller omfattningen av till gänglig offentlig finansiering. I överensstämmelse med internationella redovisningsregler bör inte lån för att fi nansiera infrastrukturprojekt tas upp i sådana resultaträk ningar. (15)Åtgärder bör vidtas för att öppna marknaden för att godstrafiken och i synnerhet de gränsöverskridande var utransporterna ska fungera effektivt. (16)För att säkerställa att tillträdesrätten till järnvägsinfra strukturen tillämpas på ett enhetligt och icke-diskrimine rande sätt överallt inom unionen är det lämpligt att in föra ett tillstånd för järnvägsföretag. (17)Vid resor med mellanliggande stopp bör nya marknads aktörer tillåtas ta upp och lämna av passagerare längs linjen för att säkerställa att sådan verksamhet blir ekono miskt bärkraftig och för att potentiella konkurrenter inte ska missgynnas i förhållande till befintliga järnvägsföre tag. (18)Införandet av sådan ny internationell persontrafik med öppet tillträde och med mellanliggande stopp bör inte medföra att marknaden för inhemsk persontrafik öppnas, utan bör endast inriktas på stopp utmed den internatio nella sträckan. Det huvudsakliga syftet med de nya för bindelserna bör vara att befordra passagerare på interna tionell resa. Vid fastställandet av huruvida detta är för bindelsens huvudsakliga syfte bör kriterier som till ex empel den andel av omsättning och volym som härrör från inhemsk eller internationell befordran av passagerare samt förbindelsens längd beaktas. Fastställandet av för bindelsens huvudsakliga syfte bör göras av respektive nationellt regleringsorgan på begäran av en berörd part. (19)Enligt och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av om kollektivtrafik på järnväg och väg (1) kan medlemsstater och lokala myndigheter ingå avtal om allmän trafik som får ge ex klusiva rättigheter att bedriva viss trafik. Det är därför nödvändigt att säkerställa att bestämmelserna i den för ordningen är förenliga med principen om att marknaden för internationell persontrafik ska öppnas för konkurrens. (20)Att öppna den internationella persontrafiken för konkur rens kan få konsekvenser för organisering och finansie ring av persontrafik på järnväg som tillhandahålls enligt ett avtal om allmän trafik. Medlemsstaterna bör ha möj lighet att på begäran av de behöriga myndigheter som har tilldelat ett avtal om allmän trafik begränsa rätten till tillträde till marknaden, om denna rätt skulle äventyra den ekonomiska jämvikten för dessa avtal om allmän trafik och det berörda regleringsorganet ger sitt godkän nande på grundval av en objektiv ekonomisk analys. (21)Vid bedömningen av om den ekonomiska jämvikten för ett avtal om allmän trafik har äventyrats, bör på förhand fastställda kriterier beaktas, till exempel lönsamhetskon sekvenserna för tjänster som ingår i avtalet om allmän trafik, inklusive konsekvenserna när det gäller nettokost naderna för den behöriga offentliga myndighet som ing ick avtalet, passagerarnas efterfrågan, biljettpriser, arran gemang för utfärdande av biljetter, plats för och antal (1) EUT L 315, 3.12.2007, s. 1. L 343/34 Europeiska unionens officiella tidning stopp på båda sidor om gränsen samt tidtabell och tur täthet för den föreslagna nya förbindelsen. Medlemssta terna bör i överensstämmelse med en sådan bedömning och det berörda regleringsorganets beslut kunna bevilja, ändra eller vägra rätten till tillträde till den internationella persontrafik ansökan gäller, inklusive uttag av en avgift från operatören av en ny internationell förbindelse för persontrafik, i linje med den ekonomiska analysen och i enlighet med unionens lagstiftning och principerna om jämlikhet och icke-diskriminering. (22)För att bidra till driften av persontrafik på järnväg på linjer där det föreligger en skyldighet att tillhandahålla allmänna tjänster, bör medlemsstater kunna låta de myn digheter som ansvarar för dessa tjänster ta ut en avgift på persontrafik som omfattas av dessa myndigheters behö righet. Denna avgift bör bidra till att finansiera de skyl digheter att tillhandahålla allmänna tjänster som fast ställts i avtal om allmän trafik. (23)Regleringsorganet bör fungera så att eventuella intres sekonflikter och all eventuell inblandning i tilldelning av det aktuella avtalet om allmän trafik undviks. Regle ringsorganets befogenheter bör utvidgas till att omfatta bedömning av syftet med en internationell förbindelse och när så är lämpligt de potentiella ekonomiska följ derna för befintliga avtal om allmän trafik. (24)För att investera i tjänster som använder specialiserad infrastruktur, såsom höghastighetslinjer, behöver sökande rättssäkerhet med tanke på de omfattande, långsiktiga investeringar som detta innebär. (25)Regleringsorganen bör utbyta information och bör, när så är lämpligt i enskilda fall, samordna principer och praxis för bedömningen av huruvida den ekonomiska jämvikten för ett avtal om allmän trafik äventyras. De bör successivt utarbeta riktlinjer på grundval av gjorda erfarenheter. (26)För att säkerställa sund konkurrens mellan järnvägsföre tag och garantera full öppenhet och icke-diskriminerande tillträde till och tillhandahållande av tjänster bör en åt skillnad göras mellan tillhandahållandet av transporttjäns ter och driften av anläggningar för tjänster. Det är följ aktligen nödvändigt att bedriva dessa två typer av verk samheter var för sig om tjänsteleverantören tillhör ett organ eller företag som också är aktivt och har en do minerande ställning på nationell nivå på minst en av de marknader för järnvägstransporter av gods eller passagerare för vilka anläggningen används. Sådant obe roende bör inte medföra att det inrättas en separat juri disk enhet för anläggningarna för tjänster. (27)Icke-diskriminerande tillträde till anläggningar för tjänster och tillhandahållandet av järnvägsrelaterade tjänster i dessa anläggningar bör göra det möjligt för järnvägsföre tag att erbjuda bättre tjänster till passagerare och använ dare av godstransporttjänster. (28)I och rådets direktiv /72/EG av om gemensamma regler för den inre marknaden för el (1) föreskrivs ett öppnande av den ge mensamma marknaden för el och därför bör drivmotor ström på begäran levereras till järnvägsföretag utan dis kriminering. Om det finns bara en enda leverantör att tillgå bör avgiften för sådana tjänster fastställas enligt enhetliga principer. (29)När det gäller förbindelserna med tredjeländer bör särskilt avseende fästas vid huruvida järnvägsföretag från unionen har tillträde till järnvägsmarknaden i dessa tredjeländer på lika villkor, något som bör underlättas med hjälp av gränsöverskridande överenskommelser. (30)För att säkerställa pålitliga och tillfredsställande tjänster är det nödvändigt att järnvägsföretagen alltid uppfyller vissa krav avseende gott anseende, ekonomisk förmåga och yrkesmässig kompetens. (31)För att skydda kunder och berörda tredje parter är det av stor betydelse att säkerställa att järnvägsföretagen är för säkrade i tillräcklig omfattning för att täcka eventuellt civilrättsligt ansvar. Sådan ansvarsskyldighet vid olyckor bör även få täckas genom garantier som ställs av banker eller andra företag under förutsättning att dessa garantier ställs på marknadsmässiga villkor, inte utgör statligt stöd och inte innehåller inslag som är diskriminerande mot andra järnvägsföretag. (32)Ett järnvägsföretag bör även vara skyldigt att rätta sig efter nationell rätt och unionsrätt om tillhandahållande av järnvägstjänster, som tillämpas på ett icke-diskrimine rande sätt, i syfte att säkerställa att det är i stånd att utföra sina aktiviteter på ett fullständigt säkert sätt och med vederbörligt hänsynstagande till hälsa, sociala förhål landen och arbetstagares och konsumenters rättigheter på vissa linjesträckningar. (33)Förfarandena för tilldelning, bibehållande och ändring av tillstånd för järnvägsföretag bör tillåta insyn och överens stämma med principen om icke-diskriminering. (1) EUT L 211, , s. 55. Europeiska unionens officiella tidning L 343/35 (34)För att säkerställa öppenhet och icke-diskriminerande till träde till järnvägsinfrastrukturen och tjänster på anlägg ningar för tjänster för samtliga järnvägsföretag bör all information som krävs för att utnyttja tillträdesrätten offentliggöras i en beskrivning av järnvägsnätet. Beskriv ningen av järnvägsnätet bör offentliggöras på minst två av unionens officiella språk, i enlighet med befintlig in ternationell praxis. (35)Lämpliga system för tilldelning av kapacitet tillsammans med konkurrenskraftiga operatörer kommer att leda till en bättre balans mellan transportsätten. (36)Infrastrukturförvaltare bör ges incitament, till exempel bonusar för verkställande direktörer, att sänka tillträdes avgifterna och kostnaderna för tillhandahållande av infra struktur. (37)Den skyldighet medlemsstaterna har att säkerställa för verkligandet av infrastrukturförvaltarens prestandamål och intäkter på medellång och lång sikt genom en avtals överenskommelse mellan den behöriga myndigheten och infrastrukturförvaltaren bör inte påverka medlemsstater nas behörighet i fråga om planering och finansiering av järnvägsinfrastruktur. (38)Främjande av en optimal användning av järnvägsinfra strukturen kommer att leda till minskade transportkost nader för samhället. (39)De metoder för kostnadsfördelning som fastställs av in frastrukturförvaltarna bör baseras på bästa tillgängliga kunskap om kostnadskausalitet och bör fördela kostnader mellan olika tjänster som järnvägsföretagen erbjuder och, i de fall detta är relevant, mellan olika slags järnvägs fordon. (40)Lämpliga avgiftssystem för järnvägsinfrastruktur tillsam mans med lämpliga avgiftssystem för annan transport infrastruktur och konkurrenskraftiga operatörer bör skapa bästa möjliga balans mellan olika transportsätt på en hållbar grund. (41)Vid fastställande av uppräkningar bör infrastrukturförval taren definiera de olika marknadssegmenten i de fall kostnaderna för tillhandahållande av transporttjänsterna, deras marknadspris eller behoven i fråga om tjänsternas kvalitet varierar avsevärt.