prop · H903251 · 2022-06-02 00:00:00 — Att deltagande i samverkan är frivilligt medför vidare att regeringen inte kan uppdra åt en myndighet att delta i samverkan i ett enskilt fall. Det finns däremot inget hinder mot att regeringen ger en myndighet ett generellt uppdrag att utifrån myndighetens förutsättningar undersöka om den bör delta i någon form av samverkan. Av andra stycket framgår att ett beslut om samverkan ska vara skriftligt och innehålla vissa uppgifter. När samverkan beslutas måste den proportionalitetsprincip som framgår av 2 § andra stycket beaktas. Beslutet bör utformas så att deltagarna har möjlighet att bedöma vilka uppgifter som typiskt sett kan komma att delas i samverkan och så att det är möjligt att i efterhand kontrollera om bestämmelserna har varit tillämpliga vid ett visst 2021/22:251 informationsutbyte. Om samverkan i hög grad påverkar enskildas intressen, som när samverkan uttryckligen riktar sig mot en eller flera personer, bör de allmänna intressen som motiverar samverkan i regel vara av tyngre karaktär än i samverkan som har en mer allmän inriktning. Med föremålet för samverkan avses det som samverkan i ett enskilt fall tar sikte på (punkt 1). Det kan t.ex. handla om att undersöka risker för penningtvätt i en viss bransch eller att samla in uppgifter om en eller flera individer med koppling till kända kriminella nätverk. I beslutet ska även anges vilka myndigheter och kreditinstitut som deltar i samverkan (punkt 2). Det ska dessutom anges den tid som samverkan ska gälla (punkt 3). Det är alltså inte möjligt att besluta om samverkan tills vidare. I tredje stycket anges att en samverkan ska avslutas när det inte längre finns skäl för den. Det kan vara fallet när de omständigheter som föranlett samverkan är aktuella, t.ex. när en tidigare misstänkt företeelse visar sig ha en legitim förklaring, eller när förändringar i omvärlden gör att syftet med samverkan bättre kan uppnås på något annat sätt. Det kan också vara så att samverkan har lett till sådana resultat att den fortsatta utredningen ska ske inom ramen för en förundersökning, vilket inte omfattas av samverkan. Det finns inget absolut krav på att avsluta samverkan om det inte längre finns förutsättningar för en deltagare att medverka. Ofta bör en samverkan ändå avslutas i de fallen, särskilt om det återstår av samverkan eller fler än en deltagare avslutar sitt deltagande. Om samverkan avslutas bör det dokumenteras. För varje skriftligt beslut bör det finnas en handling som visar dagen för beslutet, vad beslutet innehåller, vem eller vilka som har fattat beslutet, vem eller vilka som har varit föredragande och vem eller vilka som har medverkat vid den slutliga handläggningen utan att delta i avgörandet (jfr 31 § förvaltningslagen [2017:900]). Bestämmelser om sekretess för beslut om samverkan finns i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 5 § Ett kreditinstitut eller den som är verksam hos institutet får inte för en kund eller utomstående obehörigen röja ett beslut om samverkan eller en uppgift som tagits emot i samverkan. Bestämmelser om ansvar för den som bryter mot tystnadsplikten enligt första stycket finns i 20 kap. 3 § . Paragrafen innehåller en bestämmelse om tystnadsplikt. Övervägandena finns i avsnitt 6.6. Av första stycket följer att ett kreditinstitut och den som är verksam hos institutet inte obehörigen får röja ett beslut om samverkan eller en uppgift som har tagits emot i samverkan för en kund eller utomstående. Uttrycket ”verksam hos” har samma innebörd som i 4 kap. 9 §. Tystnadsplikten omfattar samtliga uppgifter i ett beslut om samverkan och alla uppgifter som tas emot i samverkan, oavsett om uppgiften lämnas från en myndighet eller ett annat kreditinstitut. Tystnadsplikten hindrar inte ett röjande som är behörigt, som när en verksamhetsutövare måste röja en uppgift för att uppfylla en i författning angiven uppgiftsskyldighet. Vid tolkningen av vad som är ett obehörigt röjande kan hur motsvarande rekvisit i 4 kap. 9 § tillämpas tjäna som ledning. Det innebär bl.a. att det inte bör anses utgöra ett obehörigt röjande om en kund får kännedom om att åtgärder vidtas mot denne när ett röjande inte kan undvikas till följd av verksamhetsutövarens Prop. 2021/22:251 skyldighet att avstå från en transaktion, att avstå från att inleda en affärsförbindelse eller att avsluta en affärsförbindelse enligt 3 kap. 1–3 §§. Vidare bör en uppgift som lämnas till en tillsynsmyndighet för att användas i myndighetens tillsyn inte anses obehörigen röjd. tystnadsplikten skyddar myndigheternas underrättelse- och tillsynsverksamhet bör däremot utrymmet att till en enskild kund röja en uppgift om kunden som tagits emot i samverkan typiskt sett vara mycket litet. Andra stycket innehåller en upplysning om att brott mot tystnadsplikten enligt första stycket kan medföra ansvar enligt 20 kap. 3 § . 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om behandling av personuppgifter enligt denna lag för 1.verksamhetsutövare (2–11 §§), och 2.andra än verksamhetsutövare (12 och 13 §§). Kapitlet gäller om behandlingen helt eller delvis är automatiserad eller om personuppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. Paragrafen anger tillämpningsområdet för detta kapitel. Övervägandena finns i avsnitt 7. Paragrafen utformas enligt Lagrådets förslag. Ändringarna i första stycket klargör vilka bestämmelser om behandling av personuppgifter enligt detta kapitel som gäller för verksamhetsutövare (2–11 §§) å ena sidan och andra än verksamhetsutövare (12 och 13 §§) å andra sidan. Andra stycket, som är nytt, motsvarar nuvarande första stycket andra meningen. 5§ Personuppgifter som avses i artikel 9.1 i och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), här benämnd EU:s dataskyddsförordning, får behandlas endast om det är nödvändigt för att 1.bedöma om kunden är en person i politiskt utsatt ställning eller familjemedlem eller känd medarbetare till en sådan person enligt 1 kap. 8–10 §§, 2.bedöma den risk som kan förknippas med kundrelationen enligt 2 kap. 3 §, 3.uppfylla övervakningsskyldigheten enligt 4 kap. 1 §, 4.bedöma misstänkta transaktioner och aktiviteter enligt 4 kap. 2 §, 5.lämna uppgifter enligt 4 kap. 3 och 6 §§, och 6.lämna uppgifter i samverkan enligt 4 a kap. Personuppgifterna får också behandlas vid bevarande av handlingar och uppgifter enligt 3 och 4 §§, om det är tillåtet att behandla uppgifterna enligt första stycket. Paragrafen reglerar verksamhetsutövares behandling av känsliga personuppgifter. Övervägandena finns i avsnitt 7. 2021/22:251 Av första stycket 6, som är ny, följer att känsliga personuppgifter får lämnas i samverkan, om det är nödvändigt för verksamhetsutövarens deltagande (jfr 4 a kap. 3 §). Förutsättningarna för att få ta emot känsliga personuppgifter regleras i första stycket 1–4. Det kan t.ex. handla om att bedöma risken med en kundrelation eller en misstänkt transaktion. 6 § Personuppgifter som avses i artikel 10 i EU:s dataskyddsförordning får behandlas endast om det är nödvändigt för att 1.bedöma den risk som kan förknippas med kundrelationen enligt 2 kap. 3 §, 2.uppfylla övervakningsskyldigheten enligt 4 kap. 1 §, 3.bedöma misstänkta transaktioner och aktiviteter enligt 4 kap. 2 §, 4.lämna uppgifter enligt 4 kap. 3 och 6 §§, och 5.lämna uppgifter i samverkan enligt 4 a kap. Personuppgifterna får också behandlas vid bevarande av handlingar och uppgifter enligt 3 och 4 §§, om det är tillåtet att behandla uppgifterna enligt första stycket. Paragrafen reglerar verksamhetsutövares behandling av personuppgifter om lagöverträdelser. Övervägandena finns i avsnitt 7. Av första stycket 5, som är ny, följer att personuppgifter om lagöverträdelser får lämnas i samverkan, om det är nödvändigt för verksamhetsutövarens deltagande (jfr 4 a kap. 3 §). Förutsättningarna för att få ta emot personuppgifter om lagöverträdelser regleras i första stycket 1–3. 12 § Besked om att personuppgifter behandlas enligt 4 kap. 6 § får inte lämnas ut till den registrerade av 1.en clearingorganisation som bedriver clearing eller avveckling av betalningar, eller 2.den som tillhandahåller finansiell infrastruktur som avser omedelbara betalningar. Paragrafen, som är ny, innebär ett undantag från bestämmelserna i dataskyddsförordningen om den registrerades rätt att få viss information från den personuppgiftsansvarige. Övervägandena finns i avsnitt 9. Paragrafen innebär att vissa aktörer, en clearingorganisation som bedriver clearing eller avveckling av betalningar och den som tillhandahåller finansiell infrastruktur som avser omedelbara betalningar, inte får lämna ut besked om att personuppgifter behandlas enligt 4 kap. 6 § till den registrerade (jfr 7 §). 13 § Uppgift om att personuppgifter behandlas enligt 4 kap. 6 § får inte obehörigen röjas av någon som är verksam hos 1.en clearingorganisation som bedriver clearing eller avveckling av betalningar, eller 2.den som tillhandahåller finansiell infrastruktur som avser omedelbara betalningar. Ansvar enligt 20 kap. 3 § ska inte följa för den som bryter mot förbudet i första stycket. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om tystnadsplikt. vägandena finns i avsnitt 9. Första stycket innebär att de aktörer som nämns i paragrafen inte obe- hörigen får röja att personuppgifter behandlas enligt 4 kap. 6 § (jfr 11 §). Det bör inte ses som ett obehörigt röjande när uppgifter lämnas till en Prop. 2021/22:251 verksamhetsutövare som använder de uppgiftsskyldiga aktörernas tjänster, i den mån uppgifterna avser verksamhetsutövarens egen kund. Det gäller t.ex. när en clearingorganisation lämnar uppgifter till ett kreditinstitut om en betalning som görs av en kund i institutet. I andra stycket anges att tystnadsplikten, likt den i 11 §, inte är straffsanktionerad. 6 § Den som i väsentlig utsträckning har åsidosatt skyldigheter i näringsverksamhet eller som har gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet får inte ägna sig åt verksamhet som är anmälningspliktig enligt 3 §. Om verksamhetsutövaren är en juridisk person, gäller första stycket den som är verklig huvudman i den juridiska personen eller ingår i dess ledning. Verksamhetsutövaren ska anmäla förändringar i ledningen till tillsynsmyndigheten. Paragrafen innehåller bestämmelser om lämplighetsprövning. Övervägandena finns i avsnitt 10.2. Ändringen i andra stycket innebär att lämplighetsprövningen av ägarna ska ta sikte på verkliga huvudmän i stället för kvalificerat innehav och medför att prövningen som utgångspunkt kan göras mot registret över verkliga huvudmän. Uttrycket verklig huvudman har samma innebörd som i 1 kap. 8 §. Bestämmelser om registret över verkliga huvudmän finns i lagen (2017:631) om registrering av verkliga huvudmän. Som en följd av att ägarprövningen ska ta sikte på verkliga huvudmän i stället för kvalificerat innehav tas skyldigheten att anmäla förändringar i verksamhetsutövarens ledning i nuvarande 7 § i stället in i tredje stycket. Med ledning avses styrelse, verkställande direktör och ersättare för dem. Att en verksamhetsutövare är skyldig att anmäla förändringar av vem dess verkliga huvudman är följer av 2 kap. 5 § lagen om registrering av verkliga huvudmän. 9 § ska förelägga en verksamhetsutövare som omfattas av ett förbud enligt 6 § första stycket att 1.upphöra med verksamheten, om verksamhetsutövaren är en fysisk person, 2.vidta rättelse och, om rättelse inte vidtas, upphöra med verksamheten, om verksamhetsutövaren är en juridisk person. får förelägga den som omfattas av ett förbud enligt 6 § andra stycket att vidta de åtgärder som behövs för att personen inte längre ska vara verklig huvudman. Paragrafen innehåller bestämmelser om ingripanden. Övervägandena finns i avsnitt 10.2. Ändringen i andra stycket är en följd av lämplighetsprövningen av ägarna ska ta sikte på verkliga huvudmän i stället för kvalificerat innehav (se 6 §). 2021/22:251 8 kap. 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.undantag för vissa speltjänster från tillämpning av lagen eller bestämmelser i 2.innehållet i och omfattningen av den allmänna riskbedömningen enligt 2 kap. 1 § och om faktorer som kan tyda på låg eller hög risk för penningtvätt eller finansiering av terrorism, 3.undantag från kravet på dokumenterade riskbedömningar enligt 2 kap. 2 §, 4.riskklassificering av kunder enligt 2 kap. 3 §, inbegripet faktorer som kan tyda på låg eller hög risk för penningtvätt eller finansiering av terrorism, 5.innehållet i och omfattningen av interna och gemensamma rutiner enligt 2 kap. 8 och 9 §§, 6.innehållet i rutiner för lämplighetsprövning enligt 2 kap. 13 §, 7.dokumentation av genomförda utbildningar och vilken information och utbildning som ska tillhandahållas anställda enligt 2 kap. 14 §, 8.nödvändiga åtgärder och rutiner enligt 2 kap. 15 § och 6 kap. 4 a §, 9.åtgärder för identitetskontroll enligt 3 kap. 7 och 8 §§, 10.vad som avses med förenklade åtgärder för kundkännedom och i vilka situationer som förenklade åtgärder är tillåtna enligt 3 kap. 15 §, 11.vad som avses med skärpta åtgärder för kundkännedom och i vilka situationer som skärpta åtgärder ska vidtas enligt 3 kap. 16 och 17 §§, 12.hur rapportering till ska göras enligt 4 kap. 3 §, 13.hur uppgifter ska lämnas enligt 4 kap. 6 §, 14.system för uppgiftslämning enligt 4 kap. 7 §, 15.bevarande av handlingar och uppgifter enligt 5 kap. 3 §, 16.förutsättningarna för förlängt bevarande av handlingar och uppgifter enligt 5 kap. 4 §, 17.innehållet i och omfattningen av rutiner för intern kontroll och modellriskhantering enligt 6 kap. 1 §, 18.kriterierna för när funktioner som avses i 6 kap. 2 § första stycket ska inrättas samt de krav som ska gälla i fråga om funktionernas organisation, befogenheter och oberoende, 19.organisation, kompetens, befogenheter, funktion och oberoende för den centrala kontaktpunkten enligt 6 kap. 3 §, 20.det särskilda rapporteringssystemet enligt 6 kap. 4 §, 21.skyldighet för verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § första stycket 1– 13, 16, 17, 19, 20 och 22–24 att periodiskt eller på begäran lämna uppgifter om sin verksamhet, sina kunder och andra förhållanden som är nödvändiga för att tillsynsmyndigheter ska kunna bedöma den risk som kan förknippas med de verksamhetsutövare som står under tillsyn. Av paragrafen framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter som kompletterar bestämmelserna i lagen i vissa avseenden. Övervägandena finns i avsnitt 10.2. Tilläggen i punkt 21 gör det möjligt att meddela föreskrifter om periodisk rapportering för verksamhetsutövare som står under länsstyrelsernas tillsyn. I att uppgifterna ska vara nödvändiga för att bedöma den risk som kan förknippas med verksamhetsutövarna ligger ett krav på proportionalitet. När föreskrifterna utformas får uppgifternas nytta för länsstyrelserna vägas mot de kostnader och andra olägenheter som det innebär för verk- samhetsutövarna att ta fram och ge in uppgifterna (jfr prop. 2016/17:173 Prop. 2021/22:251 s. 355). 14.2Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 5 c § Sekretess hindrar inte att en uppgift lämnas till en enskild eller en myndighet enligt 4 a kap. 3 § lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Paragrafen, som är ny, innehåller en sekretessbrytande bestämmelse. Övervägandena finns i avsnitt 6.4. Uppgiftsskyldigheten i 4 a kap. 3 § första stycket lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (penningtvättslagen) gäller som huvudregel alla som får delta i samverkan – brottsbekämpande myndigheter, tillsynsmyndigheter och kreditinstitut. Från uppgiftsskyldigheten undantas åklagare, som i stället får lämna uppgifter (4 a kap. 3 § tredje stycket samma lag). Av paragrafen följer att sekretess inte hindrar en myndighet från att lämna uppgifter till en enskild (ett kreditinstitut) med stöd av 4 a kap. 3 § första stycket penningtvättslagen eller åklagare från att lämna uppgifter till myndigheter i samverkan med stöd av 4 a kap. 3 § tredje stycket samma lag. Paragrafen får inte tillämpas i strid med internationella åtaganden (15 kap. 1 a §, 27 kap. 5 §, 30 kap. 7, 17 och 24 §§ samt 37 kap. 2 §). Paragrafen får inte heller tillämpas i strid med användarbegränsningar i de lagar som anges i 9 kap. 2 §, se kommentaren till 4 a kap. 3 § penningtvättslagen. Att sekretess inte hindrar att brottsbekämpande myndigheter (utom åklagare) och tillsynsmyndigheter lämnar uppgifter mellan varandra följer av 28 § första stycket. Gemensam kommentar avseende 15 kap. 1 a §, 27 kap. 5 §, 30 kap. 7, 17 och 24 §§ och 37 kap. 2 § Ändringarna innebär att 10 kap. 5 c § läggs till i uppräkningarna av sekretessbrytande bestämmelser som enligt respektive paragraf inte får tillämpas i strid med sekretess som gäller till följd av internationella åtaganden. Författningstexter finns i avsnitt 2 och övervägandena i avsnitt 6.4. 14.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2017:631) om registrering av verkliga huvudmän 3§ En juridisk person ska anmäla uppgifterna enligt 1 § första stycket till för registrering i registret över verkliga huvudmän. En anmälan ska göras 2021/22:251 1. som den juridiska personen anmäler sig för registrering, om är behörig registreringsmyndighet, eller 2.senast från det att den juridiska personen har registrerats av en annan behörig registreringsmyndighet. När ett förhållande som har anmälts ändras, ska den juridiska personen anmäla förändringen för registrering. Anmälan ska göras utan dröjsmål efter det att den juridiska personen fått kännedom om det ändrade förhållandet. Paragrafen innehåller bestämmelser om anmälan av en juridisk persons verkliga huvudman. Övervägandena finns i avsnitt 11. Andra stycket 1, som är ny, innebär att en juridisk person som har som behörig registreringsmyndighet ska göra en anmälan av uppgifter om verklig huvudman som den juridiska personen anmäler sig för registrering. Det gäller bl.a. aktiebolag, handelsbolag och ekonomiska föreningar. Andra stycket 2 motsvarar det nuvarande andra stycket. För juridiska personer som registreras av en annan myndighet än , såsom stiftelser eller samfällighetsföreningar, gäller fortfarande en frist från det att personen registrerats. I tredje stycket görs en förenkling av lagtexten. Någon ändring i sak är inte avsedd. Sammanfattning av betänkandet Stärkta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (SOU 2021:42) 2021/22:251 Bilaga 1 Penningtvätt och finansiering av terrorism orsakar stora problem och skador för samhället. har arbetet mot dessa företeelser intensifierats. För att effektivt och verkningsfullt kunna bekämpa penningtvätt och finansiering av terrorism återstår dock ytterligare arbete. Utredningen har haft i uppdrag att analysera vilka åtgärder som kan vidtas för att stärka arbetet mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Uppdraget har bestått av tre delar. Den första delen av uppdraget avser att analysera förutsättningarna för att effektivt utöva tillsyn gällande åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Utredningen kan i den delen konstatera att i viss mån redan har utvecklat sin tillsyn. Dessa förändringar välkomnas av utredningen. Det finns emellertid ytterligare åtgärder som bör vidtas för att förbättra tillsynen på området. Utredningen föreslår att det tydliggörs i regleringsbrev och i interna styrande dokument att arbetet mot penningtvätt och finansiering av terrorism är en del av arbete för en hållbar utveckling inom den finansiella sektorn, förutom att arbetet också fortsatt bidrar till andra övergripande mål. Utredningen bedömer att det därmed blir tydligare att ska arbeta mot alla typer av penningtvätt inom finansbranschen. Utredningen menar vidare att bör arbeta för att verksamhetsutövare under dess tillsyn lättare får tillgång till olika typer av vägledande information och utveckla former för dialog i centrala frågor med dessa. bör enligt utredningens bedömning också återkoppla resultaten från den periodiska rapporteringen till verksamhetsutövarna. Systemet med avgifter, som finansierar tillsynen, bedöms ändamålsenligt. Avseende uppdraget att analysera kompetensförsörjning bedömer utredningen att frågan är en strukturell utmaning som är uppmärksammad av myndigheten. Det genomförs förändringar för att hindra en hög personalomsättning. Utredningen anser att det är viktigt att håller frågan under uppsikt och arbetar för att vidmakthålla och utvidga erforderlig kompetens. Utredningen konstaterar att tillsynen gällande åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism är väl integrerad i övriga tillsynsverksamhet. Myndigheten har väl utnyttjat fördelarna med detta upplägg, särskilt vid stora undersökningar som rört styrnings- och kontrollfrågor likaväl som frågor som rört penningtvätt och finansiering av terrorism. En aspekt av den höga graden av integration är att olika interna processer är gemensamma för all tillsyn som genomför. Utredningen bedömer att det kan vara nödvändigt att utveckla dessa processer, eller eventuellt utveckla särskilda processer för tillsynen som avser åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. 2021/22:251 Bilaga 1 Utredningen bedömer att bör göra fler snabba och riktade undersökningar. bör vidare fortsätta utveckla sina analyser av riskerna för penningtvätt och finansiering av terrorism. Utifrån riskbaserade principer bör myndigheten också genomföra tillsynsaktiviteter inom alla sektorer under tillsyn. Ingripandesystemet är enligt utredningens bedömning i huvudsak ändamålsenligt och väl utvecklat. Genom att undersökningar genomförs i fler sektorer av finansbranschen bör också ingripanden kunna aktualiseras i fler sektorer. I utredningens internationella jämförelse framkommer att har ett högt maxbelopp för sanktionsavgifter. För att åstadkomma en förbättrad tillsyn bedömer utredningen att ska tillförs ytterligare medel via statsbudgeten. Detta bör finansieras genom en höjning av tillsynsavgifterna. För att relevanta aktörer i den utsträckning det behövs ska kunna vidta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism är det angeläget att de kan utbyta information med varandra. Den andra delen av uppdraget tar därför sikte på att utreda förutsättningarna för ett ökat informationsutbyte. Utredningen kan konstatera att bestämmelser om sekretess och annan tystnadsplikt utgör hinder för det informationsutbyte som behövs. Det föreslås därför att det ska införas en möjlighet till särskilt beslutad samverkan inom vilken uppgifter som omfattas av sekretess eller annan tystnadsplikt som utgångspunkt ska kunna utbytas genom en uppgiftsskyldighet. Sådan samverkan ska kunna beslutas när det, för att vidta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism, finns särskilda skäl. De myndigheter som ingår i Samordningsfunktionen mot penningtvätt och finansiering av terrorism, och verksamhetsutövare enligt definitionen i lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism ska kunna ingå i en samverkan. En förutsättning för samverkan där verksamhetsutövare deltar är att åtminstone en myndighet deltar. Vidare föreslår utredningen inom ramen för den andra delen att verksamhetsutövare i större utsträckning med varandra ska kunna utbyta uppgifter som avser misstankar om penningtvätt och finansiering av terrorism om uppgifterna rör en transaktion som omfattar verksamhetsutövarna. Det finns vissa privata aktörer som, utan att vara verksamhetsutövare enligt regelverket, kan ha information som är av stort värde i arbetet mot penningtvätt och finansiering av terrorism.