prop · H903172 · 2022-03-22 00:00:00 — Även i fall då de behöriga myndigheterna inte känner till att en unionsmedborgare även är medborgare i ett tredjeland är det möjligt att det finns tidigare fällande domar mot personen i egenskap av tredjelandsmedborgare. Vid sidan av vad som följer av övriga bestämmelser är det därför enligt förordningen om Ecris-TCN tillåtet att söka på en unionsmedborgare, för att kontrollera om någon medlemsstat har uppgifter i sitt kriminalregister om den personen i egenskap av tredjelandsmedborgare (artikel 7.4. och skäl 22). Av punkt 1 framgår att en sökning på unionsmedborgare i Ecris-TCN ska ske när det föreligger en författningsreglerad skyldighet för den enskilde att visa upp eller lämna ett utdrag ur belastningsregistret, t.ex. inför anställning enligt bestämmelser i skollagen (2010:800) och lagen (2010:479) om registerkontroll av personal som utför vissa insatser åt barn med funktionshinder. Enligt punkt 2 ska en sökning på unionsmedborgare i Ecris-TCN även ske när det efterfrågas av den som begär uppgifter ur belastningsregistret, vilket möjliggör för t.ex. allmänna domstolar att i enskilda fall begära en sådan sökning inför en påföljdsbestämning. Syftet med begäran ska vara att kontrollera om den som sökningen avser förekommer i Ecris-TCN i egenskap av tredjelandsmedborgare. Så kan vara fallet om myndigheten känner till att personen har varit tredjelandsmedborgare utifrån de uppgifter som finns i folkbokföringen. En sådan begäran kan även vara motiverad om det annars föreligger någon konkret omständighet som talar för att unionsmedborgaren är eller har varit medborgare i ett tredjeland. Uppgifter av detta slag kan t.ex. ha framkommit under en personutredning. 7 § Fingeravtryck som behandlas i fingeravtrycksregister med stöd av 5 kap. 12 § första stycket 2 och 13 § lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område ska föras in i Ecris-TCN. Paragrafen kompletterar artikel 5.6 i förordningen om Ecris-TCN, vilken ger medlemsstaterna möjlighet att föra in fingeravtryck som har samlats in för andra ändamål än brottmålsförfaranden i Ecris-TCN. Övervägandena finns i avsnitt 8.6. Av paragrafen framgår att fingeravtryck som tas med stöd av 5 kap. 3 § andra stycket lagen (2022:000) om särskild kontroll av vissa utlänningar och fingeravtryck som överförs hit med stöd av rambeslutet om Ecris ska Prop. 2021/22:172 föras in i Ecris-TCN. Det följer direkt av artikel 5.1 b (i) i förordningen om Ecris-TCN att fingeravtryck som har samlats in inom ramen för ett brottmålsförfarande alltid ska föras in i Ecris-TCN. Med brottmålsförfarande avses förundersökningsskedet, själva rättegången och verkställigheten av domen (artikel 3.2). 8 § Ansiktsbilder som behandlas i signalementsregister med stöd av lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område ska föras in i Ecris-TCN. Paragrafen kompletterar artikel 5.3 i förordningen om Ecris-TCN, vilken ger medlemsstaterna möjlighet att föra in ansiktsbilder i Ecris-TCN. Övervägandena finns i avsnitt 9.3. I paragrafen anges att sådana ansiktsbilder som behandlas i signalementsregister med stöd av lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område ska föras in i Ecris-TCN. I lagen om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdata- lagens område används begreppet fotografi (5 kap. 14 § 3). För att det ska vara aktuellt att föra in ett fotografi i Ecris-TCN måste fotografiet avse en digital avbildning av åtminstone personens ansikte (jfr artikel 3.13 i förordningen om Ecris-TCN). 14.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektronisk kontroll 8 a § Vid verkställighet utanför anstalt av en dom på fängelse ska Kriminalvården förelägga den dömde att lämna fingeravtryck, om den dömde inte finns i det fingeravtrycksregister som förs av enligt lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. Fingeravtrycken ska lämnas efter det att verkställigheten har inletts. Av föreläggandet ska det framgå att beslutet om verkställighet utanför anstalt kan komma att upphävas om föreläggandet inte följs. Kriminalvården får förelägga den dömde att lämna fingeravtryck på nytt, om det finns särskilda skäl. Fingeravtrycken ska tas av . Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om upptagning av fingeravtryck av den som ska avtjäna ett fängelsestraff enligt en dom på fängelse genom intensivövervakning med elektronisk Övervägandena finns i avsnitt 8. Enligt första stycket ska Kriminalvården förelägga den dömde att lämna Fingeravtrycken ska lämnas efter att verkställigheten har påbörjats. 2021/22:172 Det är endast den som ska avtjäna fängelsestraff och som inte redan finns i fingeravtrycksregister som ska föreläggas att lämna fingeravtryck. För att fingeravtryck ska få tas ska det framgå av den enskilda domen att den dömde ska avtjäna ett fängelsestraff . Vid sammanläggning på verkställighetsstadiet av flera fängelsestraff som vart och ett understiger ska alltså fingeravtryck inte tas av den dömde. I Kriminalvårdens föreläggande ska det anges att beslutet om verkställighet utanför anstalt kan komma att upphävas om föreläggandet inte följs (jfr 14 § andra stycket 5). I andra stycket anges att Kriminalvården får förelägga en dömd som redan har lämnat fingeravtryck enligt första stycket att på nytt lämna fingeravtryck, om det finns särskilda skäl. Ett sådant behov kan t.ex. uppkomma om fingeravtrycken inte återfinns i registret eller om avtrycken behöver uppdateras av tekniska skäl. Enligt tredje stycket ska fingeravtryck enligt första och andra styckena tas av . Innan den dömde föreläggs att lämna fingeravtryck behöver Kriminalvården inhämta uppgifter från om var och när fingeravtrycken ska lämnas. 14 § Beslutet om verkställighet utanför anstalt ska upphävas, om den elektroniska kontroll som avses i 3 § annat än tillfälligt blir omöjlig att upprätthålla. Vistelse på sjukhus eller därmed jämförlig inrättning ska dock inte leda till att ett beslut om verkställighet utanför anstalt upphävs. Beslut om verkställighet utanför anstalt ska upphävas om den dömde 1.åsidosätter sina skyldigheter enligt denna lag eller enligt en föreskrift som meddelats med stöd av lagen och det som ligger honom eller henne till last inte är av mindre betydelse, 2.begär att så ska ske, 3.inte följer föreläggandet att påbörja verkställigheten eller, när verkställigheten ska påbörjas, är häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt av någon annan anledning än för verkställighet av det straff som beslutet avser, 4.innan verkställigheten har påbörjats, antingen döms på nytt till fängelse eller får villkorligt medgiven frihet förverkad enligt 26 kap. 19 § eller 34 kap. 5 § att han eller hon ska avtjäna fängelse i , eller 5.inte följer ett föreläggande enligt 8 a § att lämna fingeravtryck. Paragrafen innehåller bestämmelser om när verkställighet utanför anstalt ska upphävas. Övervägandena finns i avsnitt 8.3.2. Ändringen i andra stycket innebär att en ny punkt 5 införs. Av den nya punkten framgår att verkställigheten genom intensivövervakning med elektronisk kontroll ska upphävas och den dömde i stället ska tas in i om han eller hon inte följer Kriminalvårdens föreläggande att lämna fingeravtryck enligt 8 a §. Övriga ändringar är endast språkliga. Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:620) Prop. 1 c § Det finns bestämmelser om användning av Ecris-TCN i samband med en begäran om uppgifter ur belastningsregistret i 1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/816 av om inrättande av ett centraliserat system för identifiering av medlemsstater som innehar uppgifter om fällande domar mot tredjelandsmedborgare och statslösa personer (Ecris-TCN) för att komplettera det europeiska informations- systemet för utbyte av uppgifter ur kriminalregister och om ändring av förordning (EU) 2018/1726, och 2.lagen (0000:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om Ecris-TCN. Paragrafen, som är ny, innehåller en upplysning om att det finns bestämmelser om användning av Ecris-TCN i samband med en begäran om uppgifter ur belastningsregistret i förordningen om Ecris-TCN och i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om Ecris- TCN. Övervägandena finns i avsnitt 7.3. 12 a § Uppgifter ur registret får efter en begäran som sker med stöd av rådets rambeslut /315/RIF av om organisationen av medlems- staternas utbyte av uppgifter ur kriminalregistret och uppgifternas innehåll lämnas ut till en myndighet i en annan medlemsstat i Europeiska unionen för något annat ändamål än att användas i ett brottmålsförfarande om motsvarande rätt att få del av uppgifterna finns för en svensk myndighet. En uppgift som har förts in i registret med stöd av 4 a § får dock inte lämnas ut om har underrättats av en behörig myndighet i den stat som har överfört uppgiften om att uppgiften har gallrats i den staten. Paragrafen reglerar möjligheten att i enlighet med rambeslutet om Ecris lämna ut uppgifter från belastningsregistret till en myndighet i en annan medlemsstat för andra ändamål än att användas i ett brottmålsförfarande. Övervägandena finns i avsnitt 10.3. Ändringen innebär att ett nytt andra stycke införs där det anges att uppgifter om domar som har överförts till via Ecris (jfr 4 a §) inte får lämnas ut enligt paragrafen om ett meddelande om gallring har inkommit från domsstaten. 17 a § Utöver vad som följer av 16 och 17 §§ ska en uppgift som har förts in i registret med stöd av 4 a § gallras så snart har underrättats av en behörig myndighet i den stat som har överfört uppgiften om att uppgiften har gallrats i den staten. En uppgift som har förts in i registret med stöd av 4 a § och är sådan att den inte kan gallras med stöd av 17 §, ska alltid gallras när den utdömda påföljden har verkställts eller annars senast efter den dom eller det beslut som ledde till att uppgiften fördes in i registret. Paragrafen innehåller bestämmelser om gallring av uppgifter om domar och beslut som har överförts med stöd av rambeslutet om Ecris, 2021/22:172 i den mån uppgifterna inte har gallrats enligt 16 eller 17 §. Övervägandena finns i avsnitt 10.2. Ändringen i andra stycket innebär att uppgifter som har förts in i belastningsregistret med stöd av 4 a § alltid ska gallras när den utdömda påföljden har verkställts eller annars senast efter det att den dom eller det beslut meddelades som ledde till att uppgiften fördes in i registret. Detta gäller om uppgiften är sådan att den inte kan gallras enligt de tidsfrister som följer av 17 §, dvs. om avgörandet inte innehåller en påföljd som har en motsvarighet i det svenska påföljdssystemet. Påföljder som saknar sådan motsvarighet kan bl.a. utgöras av administrativa eller disciplinära sanktioner, t.ex. ett förbud att utöva visst yrke. Det anges att bestämmelserna ska tillämpas endast om gallring enligt 17 § inte kan ske. Vid en kombination av påföljder, där en av påföljderna har en motsvarighet i det svenska påföljdssystemet och där det finns en eller flera tilläggssanktioner som här närmast skulle utgöra särskild rättsverkan, kan uppgifterna gallras enligt 17 § med hänvisning till den del av påföljden som har en svensk motsvarighet. Det innebär t.ex. att uppgifter om en dom rörande hastighetsöverträdelse som har förts in i belastningsregistret med stöd av 4 a § och där påföljden enligt domsstatens uppgifter är böter och körkortsåterkallelse, i sin helhet kan gallras utifrån gallringsfristerna för bötesdomar enligt 17 §. Övriga ändringar är endast språkliga. 18 § Om det före utgången av den tid som anges i 17 eller 17 a § har gjorts en ny anteckning enligt 3, 4 eller 4 a § som avser samma person, ska ingen av uppgifterna gallras så länge någon av dem ska finnas kvar i registret. Detta ska dock inte gälla om den nya anteckningen avser penningböter. En uppgift ska dock alltid gallras senast efter den dom eller det beslut som ledde till att uppgiften fördes in i registret. I fråga om uppgift som avses i 17 § 1 eller 8 gäller detta endast om de tidsfrister som anges där har gått ut. Ska en uppgift som avses i 3, 4 eller 4 a § gallras enligt denna paragraf, ska även sådana uppgifter som har antecknats i anslutning till uppgiften gallras, om inte regeringen föreskriver annat. Paragrafen innehåller bestämmelser om s.k. uppskjuten gallring. Övervägandena finns i avsnitt 10.3. Ändringarna i första och tredje styckena innebär att avgöranden som har överförts med stöd av rambeslutet om Ecris (jfr 4 a §) omfattas av reglerna om uppskjuten gallring i 18 §. Det betyder att en uppgift om ett avgörande enligt 4 a § ska stå kvar i belastningsregistret om det före utgången av de tidpunkter som framgår av 17 eller 17 a § har gjorts en ny anteckning om samma person. Av 12 a § andra stycket följer att uppgifter som har förts in i registret med stöd av 4 a § inte får lämnas ut via Ecris om har underrättats av en behörig myndighet i domsstaten om att uppgiften har gallrats i den staten. Detta gäller även om uppgiften kvarstår i belastningsregistret med stöd av bestämmelserna om uppskjuten gallring i 18 §. Övriga ändringar är endast språkliga. Förslaget till lag om ändring i fängelselagen Särskilda kontroll- och tvångsåtgärder Fingeravtryck 7 a § Fingeravtryck av en intagen ska tas vid verkställighet av en dom eller ett beslut på fängelse i lägst , om den intagne inte finns i det fingeravtrycksregister som förs av enligt lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. Fingeravtrycken ska tas efter det att verkställigheten har inletts. Fingeravtryck av den intagne får tas på nytt, om det finns särskilda skäl. Fingeravtrycken ska tas av Kriminalvården eller, om det är lämpligare, Om Kriminalvården tar fingeravtryck ska fingeravtrycken och de biometriska data som tas fram ur dessa förstöras av Kriminalvården efter det att fingeravtrycken har tagits emot av . Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om tagande av fingeravtryck av den som verkställer fängelsestraff i kriminalvårdsanstalt. Övervägandena finns i avsnitt 8. I första stycket anges att fingeravtryck ska tas efter att verkställigheten har inletts, dvs. normalt när den dömde tas in för verkställighet. Det är endast den som ska avtjäna ett fängelsestraff enligt en dom eller ett beslut på fängelse och som inte redan finns i fingeravtrycksregister som ska lämna fingeravtryck. För att fingeravtryck ska få tas ska det framgå av den enskilda domen eller det enskilda beslutet att den dömde ska avtjäna ett fängelsestraff . Sammanläggning på verkställighetsstadiet av flera fängelsestraff som vart och ett understiger ger alltså inte någon rätt att ta fingeravtryck. Bestämmelsen omfattar även den som verkställer ett utländskt fängelsestraff i . I andra stycket anges att fingeravtryck av den intagne får tas på nytt, om det finns särskilda skäl. Ett sådant behov kan t.ex. uppkomma om fingeravtrycken inte återfinns i registret eller om avtrycken behöver uppdateras av tekniska skäl. I tredje stycket anges att fingeravtryck som ska tas enligt första eller andra stycket ska tas av Kriminalvården eller, om det är lämpligare, . Om Kriminalvården tar fingeravtrycken ska avtrycken och de biometriska data som tagits fram ur dessa förstöras efter det att fingeravtrycken har tagits emot av . Det ankommer på Kriminalvården att, som verkställande myndighet, göra bedömningen av vilken av myndigheterna som ska ta finger- avtrycken. I praktiken kommer denna bedömning att styras av i vilken utsträckning som Kriminalvården har tillgång till nödvändig utrustning. Om utrustning för upptagande av fingeravtryck inte är tillgänglig på anstalten kommer det att vara lämpligast att avtrycken tas av efter att Kriminalvården har transporterat den intagne till den närmaste plats där har sådan utrustning. 2021/22:172 Vid upptagning av fingeravtryck får Kriminalvården använda sig av det tvång som är nödvändigt för att verkställa åtgärden. Det framgår av 1 kap. 6 § att tvång endast får användas om det står i rimlig proportion till åtgärden. Det följer av tillämpningsområdet för fängelselagen att fingeravtrycken inte kan tas när den dömde har blivit villkorligt frigiven. 14.5Förslaget till lag om ändring i brottsdatalagen (2018:1177) 2 kap. Behandling av personuppgifter 20 a § Om en svensk behörig myndighet har fått personuppgifter från en annan medlemsstat eller ett EU-organ och det finns villkor som begränsar möjligheten att använda uppgifterna, ska svenska myndigheter följa villkoren oavsett vad som är föreskrivet i lag eller annan författning. I paragrafen, som är ny, anges vad som gäller om en svensk behörig myndighet har fått personuppgifter från en annan medlemsstat eller ett EU-organ och det finns villkor som begränsar möjligheten att använda uppgifterna. Övervägandena finns i avsnitt 11. Om den som har överfört eller gjort uppgifterna tillgängliga har ställt upp särskilda villkor för hur en viss uppgift får användas, t.ex. av vem den får behandlas, för vilka ändamål den får behandlas eller hur länge den får behandlas, ska enligt paragrafen dessa villkor följas av svenska myndigheter. Detta gäller oavsett vad som annars är föreskrivet i lag eller annan författning. Ett begränsande villkor följer med personuppgiften om den lämnas vidare till en annan myndighet (se JO 2007/08 s. 57). Den myndighet som lämnar personuppgiften vidare anses vara skyldig att informera om begränsningen. För att paragrafen ska vara tillämplig ska det röra sig om villkor som innebär en begränsning av möjligheten att använda uppgifterna. 14.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område 12 § I fingeravtrycks- och signalementsregister får uppgifter behandlas om en 1. är misstänkt eller dömd för brott och som har varit föremål för åtgärd enligt 28 kap. 14 § , eller 2. har lämnat fingeravtryck enligt 5 kap. 3 § andra stycket lagen (2022:000) om särskild kontroll av vissa utlänningar, 8 a § lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektronisk kontroll eller 8 kap. 7 a § fängelselagen (2010:610). Uppgifter om fingeravtryck som inte kan hänföras till en identifierbar person får behandlas om uppgifterna kommit fram i en utredning om brott. Personuppgifter som har inhämtats med stöd av 36 § första stycket 2 lagen Prop. 2021/22:172 (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare får inte behandlas i fingeravtrycks- och signalementsregister. I paragrafen anges vilka fingeravtrycks- och signalementsuppgifter som får behandlas i fingeravtrycks- och signalements- register. Övervägandena finns i avsnitt 8.5. Ändringen i första stycket punkt 2 innebär att även sådana fingeravtryck som har tagits med stöd av 8 a § lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektronisk kontroll eller 8 kap. 7 a § fängelselagen (2010:610) får behandlas i fingeravtrycksregistret. 15 § Uppgifter i fingeravtrycks- och signalementsregister om en misstänkt eller dömd person får inte behandlas efter det att uppgifterna om den registrerade tagits bort ur misstankeregistret som förs enligt lagen (1998:621) om misstankeregister och ur belastningsregistret som förs enligt lagen (1998:620) om belastningsregister. Uppgifter som inte kan hänföras till en identifierbar person får inte behandlas längre än efter registreringen. Sådana uppgifter får dock behandlas efter registreringen om uppgifterna hänför sig till utredningar om brott som anges i 35 kap. 2 § första stycket . Bestämmelsen i 2 kap. 17 § andra stycket brottsdatalagen (2018:1177) gäller inte vid tillämpningen av denna paragraf. Paragrafen innehåller bestämmelser om den längsta tid som uppgifter får behandlas i fingeravtrycks- och signalementsregister. Paragrafen genomför delvis artikel 1.8 a i direktivet om ändring av rambeslutet om Ecris. Övervägandena finns i avsnitt 8.5 och 9.2. Ändringen i första stycket klargör att bestämmelserna om längsta tid för behandling gäller även en dömd person, dvs. inte bara en misstänkt person. Det innebär att paragrafen även omfattar fingeravtryck som har tagits med stöd av 8 a § lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektronisk kontroll eller 8 kap. 7 a § fängelselagen (2010:610) sedan personen i fråga har blivit dömd för brott. Ändringen klargör även att paragrafen omfattar uppgifter om fingeravtryck och ansiktsbilder som har överförts till enligt rambeslutet om Ecris, oavsett om uppgifterna ursprungligen har tagits av personen i egenskap av misstänkt eller dömd. 17 § Säkerhetspolisen, , , , och Kriminalvården får för ett syfte som anges i 1 kap. 2 § brottsdatalagen (2018:1177) medges direktåtkomst till personuppgifter i fingeravtrycks- och signalementsregister. I paragrafen anges vilka myndigheter som får medges direktåtkomst till personuppgifter i fingeravtrycks- och signalements- register. Övervägandena finns i avsnitt 8.4. Ändringen innebär att Kriminalvården läggs till i uppräkningen av de myndigheter som får medges direktåtkomst. Detta möjliggör för Kriminalvården att kontrollera om en dömd persons fingeravtryck redan finns i fingeravtrycksregistret, för att avgöra om fingeravtryck ska tas under verkställigheten enligt 8 a § lagen (1994:451) om intensiv- 2021/22:172 övervakning med elektronisk kontroll eller 8 kap. 7 a § fängelselagen (2010:610). Europeiska unionens officiella tidning L 135/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2019/816 om inrättande av ett centraliserat system för identifiering av medlemsstater som innehar uppgifter om fällande domar mot tredjelandsmedborgare och statslösa personer (Ecris-TCN) för att komplettera det europeiska informationssystemet för utbyte av uppgifter ur kriminalregister och om ändring av förordning (EU) 2018/1726 OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 82.1 andra stycket d, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och av följande skäl: (1)Unionen har satt som mål att erbjuda sina medborgare ett område med frihet, säkerhet och rättvisa utan inre gränser, där den fria rörligheten för personer säkerställs. Detta mål bör uppnås bland annat genom lämpliga åtgärder för att förebygga och bekämpa brottslighet, däribland organiserad brottslighet och terrorism. (2)Detta mål förutsätter att uppgifter om fällande domar som meddelats i en medlemsstat beaktas utanför den dömande medlemsstaten, i samband med nya brottmålsförfaranden, i enlighet med rådets rambeslut /675/RIF (2), och för att förhindra nya brott. (3)Det förutsätter också utbyte av uppgifter ur kriminalregister mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter. Sådant utbyte av uppgifter organiseras och underlättas genom bestämmelserna i rådets rambeslut /315/RIF (3) och genom det europeiska informationssystemet för utbyte av uppgifter ur kriminalregister (Ecris), som inrättats i enlighet med rådets beslut /316/RIF (4). (4)Den befintliga rättsliga ramen för Ecris omfattar dock inte i tillräcklig utsträckning de särskilda omständigheterna när det gäller begäran om uppgifter rörande tredjelandsmedborgare. Även om det redan är möjligt att utbyta uppgifter om tredjelandsmedborgare via Ecris, finns det varken något gemensamt unionsförfarande eller någon gemensam unionsmekanism för att göra detta på ett effektivt, snabbt och korrekt sätt. (5)Inom unionen samlas inte uppgifter om tredjelandsmedborgare in på det sätt som medlemsstaterna gör med avseende på sina medborgare, utan de lagras endast i den medlemsstat där den fällande domen har meddelats. En samlad bild av en tredjelandsmedborgares brottshistorik kan därför säkerställas endast om sådana uppgifter begärs från samtliga medlemsstater. (1) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av .