prop · H903206 · 2022-04-05 00:00:00 — Enligt 18 § brottsskadelagen (2014:322) får en ansökan om sådan ersättning till ett barn göras av endast en vårdnadshavare, om den andra vårdnadshavaren har begått brottet eller det annars finns särskilda skäl. Något motsvarande undantag finns alltså inte i utsökningsbalken för ansökan om verkställighet av ett utdömt skadestånd som tillkommer ett barn. En vårdnadshavare som har blivit ålagd att betala skadestånd till sitt barn ska enligt regeringen inte ha möjlighet att förhindra verkställighet enligt utsökningsbalken, och på så sätt försämra barnets möjligheter att få betalt. I en situation där det är den ena vårdnadshavaren som ska avkrävas på skadestånd bör det därför vara tillräckligt att det är den andra vårdnads- havaren som ansöker om verkställighet. utvidgades uppdraget för den som är särskild företrädare för ett barn till att även omfatta åtgärder som rör bl.a. verkställighet av skadestånd på grund av brott (se prop. 2020/21:170 s. 37 f.). Detta bör bidra till att det i fler fall än tidigare säkerställs att barnet får tillgång till verk- ställighetsåtgärder. Det är emellertid inte alltid som denna möjlighet är tillgänglig. Det kan vidare inträffa att en vårdnadshavare vägrar att medverka till att barnet kan ansöka om verkställighet trots att vårdnadshavaren inte är dömd för brottet. Det kan handla om att vårdnadshavaren av olika skäl inte vill eller kan ta sitt vårdnadsansvar, t.ex. på grund av att det pågår en vårdnads- tvist om barnet eller att den ena av vårdnadshavarna har något annat 2021/22:206 motstående intresse i förhållande till barnet eller den andra vårdnads- havaren (jfr prop. 2013/14:94 s. 38). Att barnet inte kan ansöka om verk- ställighet kan leda till praktiska problem. Vid en ansökan om brottsskade- ersättning kräver som regel att sökanden kan visa att skadevållaren inte kan betala, t.ex. genom ett bevis från Kronofogde- myndigheten att skadevållaren saknar tillgångar, för att brottsskade- ersättning ska betalas ut. Om barnet inte kan ansöka om verkställighet kan inte heller ett sådant bevis ges in. Utgångspunkten bör alltjämt vara att båda vårdnadshavarna gemensamt ansöker för barnets räkning. Regeringen anser dock att det bör finnas en möjlighet för en vårdnadshavare att ensam ansöka om verkställighet, om den andra vårdnadshavaren utan godtagbar anledning motsätter sig att ansökan görs och det brottsutsatta barnet därmed riskerar att inte få sitt rättmätiga skadeståndsanspråk verkställt. Regeringen föreslår därför att det i utsökningsbalken tas in en bestäm- melse om att det ska räcka med att en vårdnadshavare för sitt barns räkning ansöker om verkställighet av skadestånd på grund av brott, om den andra vårdnadshavaren är den skadeståndsskyldige (gäldenär) eller det annars finns särskilda skäl. En sådan ordning underlättar för den enskilda vårdnadshavaren, som den minskar den administrativa belast- ningen för och överförmyndaren, som annars kan behöva förordna en god man för hantering av frågan. Framför allt säkerställs emellertid att det utsatta barnet får den tillgång till verkställig- hetsförfarandet som han eller hon har rätt till. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . De nya reglerna ska gälla för beslut som har meddelats efter ikraft- trädandet. När det gäller ska de nya bestämmelserna i utsökningsbalken inte tillämpas på beslut som har meddelats före . Utredningens förslag och bedömning överensstämmer inte med regeringens förslag. Utredningen föreslår att lagändringarna ska träda i kraft som regeringen bestämmer. Enligt utredningen finns det inte behov av några övergångsbestämmelser. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna invänder mot förslaget eller bedömningen. pekar på att tidpunkten för ikraftträdande behöver bestämmas med beaktande av pågående arbete med myndighetens datorsystem. Skälen för regeringens förslag: Den nya ordningen för verkställighet av förvaltningsmyndigheters beslut är efterfrågad av många myndigheter. Även från ett brett samhällsperspektiv är införandet av ett effektivare system för verkställighet av myndighetsbeslut angeläget, inte minst till den del det handlar om att staten ska kräva tillbaka medel som betalats ut på felaktiga grunder. De föreslagna lagändringarna bör därför träda i kraft . behöver berörda myndigheter, särskilt , och arbetslöshetskassorna tid för att förbereda sig inför den nya ordningen. Ett tidigare ikraftträdande än är därför inte möjligt. Det har framkommit att Centrala studiestöds- nämnden, som är en myndighet som fattar en stor mängd beslut om åter- krav och annan betalningsskyldighet, behöver ytterligare tid för att för- ändra sina rutiner och anpassa sitt it-stöd (se avsnitt 4.1 och 7). De nya reglerna i utsökningsbalken bör därför inte tillämpas på Centrala studie- stödsnämndens beslut som meddelas före . Som utgångspunkt blir processuella regler tillämpliga . Det skulle i det här fallet innebära att den nya ordningen gäller även vid verkställighet av beslut som meddelats före ikraftträdandet. Myndigheter och arbetslöshetskassor skulle alltså kunna utnyttja den nya verkställighetsmöjligheten för redan meddelade beslut. Men enligt rege- ringens mening finns det vissa skäl som talar emot att låta den nya regleringen gälla även för äldre beslut. Vid utformningen av beslut som meddelats före ikraftträdandet har det av naturliga skäl inte beaktats att beslutet ska gå att verkställa direkt enligt utsökningsbalken. Risken för att besluten brister i tydlighet eller i annat formellt hänseende måste därmed anses vara förhöjd, jämfört med om beslutsfattaren hade varit medveten om att beslutet skulle komma att utgöra en exekutionstitel. Sådana brister kan medföra problem vid verkställigheten hos . En kanske ännu viktigare aspekt är det förhållandet att den enskilde som ålagts betalningsskyldighet i ett beslut meddelat före ikraftträdandet inte har haft anledning att räkna med att beslutet skulle bli direkt verkställbart. Den enskilde kan t.o.m. ha avstått från att överklaga beslutet med avsikt att i stället framföra invändningar mot betalningsskyldigheten i en eventuell kommande process i allmän domstol. Starka rättssäkerhetsskäl talar alltså för att de nya reglerna inte ska tillämpas beträffande beslut meddelade före ikraftträdandet. För sådana beslut bör i stället den hittillsvarande ordningen gälla. Regeringen föreslår därför att det införs övergångsbestämmelser i utsökningsbalken och lagen om arbetslöshetsförsäkring med den innebörden. Den föreslagna möjligheten för en vårdnadshavare att för ett barns räkning ansöka om verkställighet av skadestånd på grund av brott bör gälla direkt från ikraftträdandet och någon övergångsbestämmelse behövs därför inte. 2021/22:206 7 Regeringens bedömning: Förslaget om att göra förvaltningsmyndig- heters beslut direkt verkställbara förväntas leda till ett mer effektivt utsökningsförfarande för beslut om återkrav, avgifter och annan betalningsskyldighet. Förslagen bör också leda till ett ökat indrivnings- resultat och till upprätthållande av förtroendet för välfärdssystemet och den allmänna betalningsmoralen. För de förvaltningsmyndigheter och arbetslöshetskassor som berörs bedöms förslagen medföra positiva ekonomiska konsekvenser. Krono- fogdemyndighetens initiala kostnader för att inrätta nya medelslag och de eventuella kostnader som förslagen kan innebära för de allmänna förvaltningsdomstolarna till följd av ett ökat antal överklaganden av myndighetsbeslut bör finansieras inom befintliga ramar. Detsamma gäller eventuella merkostnader för till följd av att fler offentliga fordringar handläggs i allmänna mål. Förslaget om barns ansökan om verkställighet av skadestånd på grund av brott förväntas stärka brottsoffrens möjlighet att få den ersättning de har rätt till. Utredningens bedömning överensstämmer i huvudsak med rege- ringens. Utredningen bedömer att förslaget inte medför några ökade kostnader för förvaltningsmyndigheter eller de allmänna förvaltnings- domstolarna. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna invänder inte mot utredningens bedömning. Några remissinstanser, bl.a. Centrala studie- stödsnämnden, och , framhåller att myndigheterna till följd av förslaget kommer att få ökade kostnader för delgivning av beslut som ska verkställas, men flera av dem uttalar att förslaget sammantaget kommer att innebära minskade kost- nader. uppskattar att uppåt 8 000 beslut om återkrav kommer att behöva delges . Detta är en sådan mängd att myndigheten kommer att behöva införa ett systemstöd för delgivning av beslut. framhåller att för det fall alla förvaltnings- myndigheters beslut som rör offentligrättsliga fordringar blir verkställbara kommer det att behöva inrättas ett flertal nya s.k. medelslag för att hantera de nya fordringstyper som uppstår, vilket kommer att medföra vissa kostnader för it-utveckling. Skälen för regeringens bedömning I utredningens betänkande lämnas många förslag på moderniseringar av utsökningsförfarandet. I denna proposition går regeringen vidare med ett par av förslagen. Den mer genomgripande reform som utredningen föreslår behandlas däremot inte. Det innebär att det endast är det aktuella förslagets konsekvenser som bedöms. Regeringen föreslår i propositionen att förvaltningsmyndigheters och arbetslöshetskassors beslut avseende betalningsskyldighet ska gå att verk- ställa enligt utsökningsbalken och att det som huvudregel ska kunna ske Prop. 2021/22:206 när besluten fått laga kraft. Det ska alltså inte längre krävas att det finns en särskild föreskrift för att en förvaltningsmyndighets beslut ska kunna utgöra en exekutionstitel. Förslagets övergripande syfte är att effektivisera verkställigheten av förvaltningsmyndigheters beslut. Förslaget kommer att påverka , de förvaltningsmyndigheter och arbets- löshetskassor som fattar beslut om t.ex. avgifter eller återkrav och dom- stolar. Även enskilda som åläggs betalningsskyldighet i myndighetsbeslut (gäldenärerna) kommer att beröras. På ett mer övergripande plan kan ett mer effektivt förfarande för indrivning av återkrav och andra skulder till det allmänna tänkas bidra till minskat bidragsfusk och till att förtroendet för välfärdssystemet upprätt- Även enskildas vilja att betala på frivillig väg kan tänkas öka till följd av att myndighetsbesluten kan verkställas direkt av Kronofogde- myndigheten, utan en föregående särskild process. Vidare föreslår regeringen att barns ansökningar om verkställighet av skadestånd på grund av brott i vissa fall ska få göras av bara en av vård- Det förslaget påverkar främst brottsoffren, deras vårdnads- Konsekvenser för förvaltningsmyndigheter och arbetslöshetskassor Som en följd av att förvaltningsbeslut blir direkt verkställbara kommer förvaltningsmyndigheter inte längre att behöva ansöka om betalnings- föreläggande eller väcka talan vid allmän domstol för att få till stånd en På så sätt kommer förslaget att effektivisera myndig- heternas arbete med att driva in avgifter och återkrav. Den mer effektiva ordningen för verkställighet kan förväntas leda till lägre processkostnader för de beslutsfattande myndigheterna. kommer att bli enklare, och gå snabbare, att verkställa myndigheternas beslut kan även ett bättre indrivningsresultat förväntas. sin tur i en bättre kostnadstäckning av avgiftsfinansierad verksamhet. Förslaget om direkt verkställbarhet av förvaltningsmyndigheters beslut kan leda till vissa ökade kostnader för delgivning för i vart fall en del Den totala kostnadsbesparingen till följd av den förändrade ordningen för verkställighet bedöms dock överstiga de ökade kostnaderna för respektive myndighet. Förslaget om att beslut om återkrav av arbetslöshetsersättning ska utgöra exekutionstitlar förväntas medföra effektivitetsvinster även i återkravs- hanteringen för arbetslöshetskassorna. Kostnaderna för att driva in beslutade återkrav förväntas bli lägre och även arbetslöshetskassornas indrivningsresultat kan tänkas förbättras. Förslaget förväntas medföra ett lägre antal ärenden i den summariska processen, eftersom förvaltningsmyndigheter i många fall inte längre kommer att ha behov av att ansöka om betalningsföreläggande för att få till stånd en verkställbar exekutionstitel. bedömt att det handlar om mellan 14 000 och 20 000 färre ärenden . Detta kommer att leda till minskade kostnader för Kronofogdemyndig- hetens handläggning av betalningsförelägganden. När det inte längre krävs en särskild process för att få till stånd en exekutionstitel är det möjligt att förvaltningsmyndigheter i något större utsträckning än begär verkställighet. Antalet mål om verkställighet hos kan alltså antas öka till följd av förslaget. Kostnaden för att handlägga ett mål om betalningsföreläggande är lägre än kostnaden för att handlägga ett mål om verkställighet. De minskade kost- naderna för handläggningen av betalningsförelägganden bör i huvudsak motsvara de ökade kostnaderna för handläggningen av mål om verk- ställighet. uppskattar att myndigheten kommer att ha initiala kostnader för att inrätta nya medelslag. Många av de beslut som blir direkt verkställbara med regeringens för- slag kommer att handläggas i allmänna mål (se 1 kap. 6 § utsöknings- balken). Vissa av dessa fordringar handläggs med nuvarande ordning i enskilda mål och som anförs ovan kan det dessutom förväntas en viss ökning av det totala antalet fordringar som verkställighet söks för. För del innebär detta att myndigheten i fler fall kommer att företräda sökanden, vilket är en uppgift som tillkommer myndigheten i allmänna mål (se 2 kap. 30 § utsökningsbalken). Förslaget som rör barns ansökningar om verkställighet av skadestånd på grund av brott kan förväntas påverka främst på så sätt att myndigheten i några fall kan behöva pröva om det finns särskilda skäl för att en vårdnadshavare ska få göra ansökan ensam. Detta förväntas dock inte ta några större resurser i anspråk. Det bör tilläggas att barn med skadeståndskrav kan få hjälp av en förordnad särskild företrädare att ansöka i flera av de fall som är aktuella (se prop. 2020/21:170 s. 37 f.). Sammanfattningsvis bedömer regeringen att de berörda kostnaderna kan hanteras inom myndighetens befintliga ekonomiska ramar. Det förhållandet att fler offentligrättsliga fordringar än med nuvarande ordning kan komma att handläggas i allmänna mål hos Kronofogde- myndigheten påverkar även . hanterar nämligen vissa borgenärsuppgifter beträffande många fordringar som handläggs i allmänna mål (lagen [2007:324] om hantering av vissa borgenärsuppgifter). Förslaget om direkt verkställbarhet av myndighets- beslut bedöms leda till vissa ökade kostnader för till följd av det ökade antalet ärenden och för att utveckla metodstöd och uppdatera rutiner. Regeringens bedömning är att dessa tillkommande kostnader kan hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Utredningen har inte kunnat göra någon uppskattning av hur de allmänna domstolarnas måltillströmning kan komma att påverkas av förslaget om att myndighetsbeslut generellt ska utgöra exekutionstitlar, eftersom det saknas statistik som utvisar hur många tvistemål som inleds av förvalt- ningsmyndigheter i syfte att skaffa en verkställbar exekutionstitel. Att behovet av att driva sådana processer i allmän domstol i princip kommer att upphöra, och antalet mål därmed minska, bör dock stå klart. Vidare ligger det nära till hands att utgå från att ett lägre antal mål i den summariska processen hos också leder till färre mål som överlämnas därifrån till allmän domstol. Enligt utredningens bedömning förväntas antalet överklaganden av förvaltningsmyndigheters beslut till allmän förvaltningsdomstol inte öka. Förslaget om verkställighet av myndighetsbeslut innebär ingen ändring av i vilken utsträckning sådana beslut kan överklagas. Det förhållandet att någon prövning inte kommer att aktualiseras i allmän domstol framöver gör enligt regeringens bedömning att det inte kan uteslutas att antalen överklaganden kan öka något, vilket också bedömer. Det bör dock inte bli fråga om en ökning som är större än att den kan hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Konsekvenser för gäldenärer och andra enskilda Förslaget om verkställighet av myndighetsbeslut kommer att få konsekve- nser för juridiska och fysiska personer som åläggs betalningsskyldighet i beslut meddelade av förvaltningsmyndigheter. Om betalning inte sker på frivillig väg, kommer de att kunna bli föremål för verkställighetsåtgärder utan att det har skett en summarisk process eller ett för- farande vid allmän domstol. Det bedöms inte vara till nackdel för enskilda att prövningen koncentreras till en och samma rättsprocess. Tvärtom kan en sådan ordning leda till lägre kostnader och mindre olägenheter för gäldenären. Vidare bortfaller risken för att gäldenären behöver betala motpartens rättegångskostnader vid en process i allmän domstol. I normal- fallet kommer verkställighet enligt utsökningsbalken att kunna ske först när beslutet har fått laga kraft, vilket innebär att gäldenären har möjlighet att få sin betalningsskyldighet överprövad innan verkställighet äger rum. Förslaget om att barns ansökan om verkställighet av skadestånd på grund av brott i vissa fall ska kunna göras av bara den ena vårdnadshavaren förväntas stärka brottsoffrens möjlighet att få den ersättning de har rätt till. I de fall som omfattas av den föreslagna bestämmelsen kommer det att bli lättare för en vårdnadshavare som vill ansöka om verkställighet för sitt barns räkning. Förslagen bedöms inte ha någon betydelse för jämställdheten mellan kvinnor och män, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Inte heller bedöms förslagen ha någon betydelse för den kommunala själv- styrelsen eller för den lokala demokratin. Förslagen bedöms vara förenliga med . 2021/22:206 8 8.1Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken 3 § Ett barns ansökan om verkställighet som avser skadestånd på grund av brott får göras av endast en vårdnadshavare, om den andra vårdnadshavaren är gäldenär eller om det annars finns särskilda skäl. Paragrafen, som är ny, tillåter att endast en av vårdnadshavarna i vissa fall ansöker om verkställighet för barnets räkning. Övervägandena finns i avsnitt 5. Enligt paragrafen får ett barns ansökan om verkställighet av skadestånd på grund av brott göras av endast en vårdnadshavare, om den andra vårdnadshavaren är gäldenär eller om det annars finns särskilda skäl. Den avser situationer där barnet har två vårdnadshavare och utgör ett undantag från huvudregeln i 6 kap. 13 § första stycket om att båda vårdnadshavarna tillsammans har rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör barnets personliga angelägenheter. I de fall där det är barnets ena vårdnadshavare som är gäldenär, dvs. den som är skadeståndsskyldig och den som ansökan om verkställighet riktar sig mot, är det tillräckligt att den andra vårdnadshavaren gör ansökan. Även när det är någon annan än en vårdnadshavare som är skadestånds- skyldig kan det vara tillräckligt att enbart en vårdnadshavare gör ansökan, om det finns särskilda skäl. Det ska i det enskilda fallet finnas en godtagbar förklaring till att endast en vårdnadshavare ansöker som grundas på att den andra vårdnadshavaren inte vill eller kan medverka till att barnet ansöker om verkställighet av skadeståndet. Det kan handla om att det finns en konflikt eller ett motstående intresse, antingen mellan vårdnadshavarna eller mellan en av dem och barnet. En av vårdnadshavarna kan exempelvis vara närstående eller ha en annan personlig relation till den skadestånds- skyldige. Att en vårdnadshavare ensam får ansöka när den andra vårdnadshavaren är förhindrad att medverka t.ex. på grund av sjukdom följer av föräldra- balken. Om barnet har en särskild företrädare är denna alltid behörig att ansöka om verkställighet för barnets räkning (3 § lagen [1999:997] om särskild företrädare för barn). Detta gäller även när ansökan riktas mot båda vårdnadshavarna eller en ensam vårdnadshavare. Paragrafen utformas med 18 § brottsskadelagen (2014:322) som förebild (se prop. 2013/14:94 s. 84). 1 § Verkställighet får under de förutsättningar som anges i detta kapitel ske på grund av följande exekutionstitlar: 1.domstols dom, utslag eller beslut, 2.förlikning som är stadfäst av en domstol och medlingsöverenskommelse som har förklarats verkställbar av en domstol, 3.godkänt strafföreläggande, godkänt föreläggande av ordningsbot eller god- känt avgiftsföreläggande, 4.skiljedom eller beslut om avskrivning av ett skiljeförfarande, 5.förbindelse angående underhållsbidrag, a)innefattar betalningsskyldighet, förutsatt att beslutet får överklagas i annan ordning än den som gäller för laglighetsprövning enligt 13 kap. kommunallagen (2017:725), eller b)får verkställas enligt en särskild föreskrift, 7.handling som enligt en särskild föreskrift får läggas till grund för verkställig- het, och 8.Kronofogdemyndighetens utslag eller beslut i mål om betalningsföreläggande eller handräckning samt europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart av . Det som i balken sägs om dom gäller, om inte annat föreskrivs, i tillämpliga delar även domstols utslag eller beslut, utslag eller beslut i mål om betalningsföreläggande eller handräckning samt europeiskt betal- ningsföreläggande som har förklarats verkställbart av . Vidare gäller det som sägs i balken om skiljedom även beslut om avskrivning av skiljeförfarande. Paragrafen innehåller inledande bestämmelser om exekutionstitlar. Övervägandena finns i avsnitt 4.1. I första stycket ges sjätte punkten en ny utformning som innebär en förändrad ordning för verkställighet av förvaltningsmyndigheters beslut. Punkten reglerar liksom tidigare under vilka förutsättningar förvaltnings- myndigheters beslut utgör exekutionstitlar. Den delas upp i två delpunkter. Begreppet förvaltningsmyndighets beslut har samma innebörd som Med förvaltningsmyndighet avses både statliga och kommunala förvaltningsmyndigheter men däremot inte regeringen, eller de kommunala beslutande församlingarna. Privaträttsliga organ som utför offentligrättsliga förvaltningsuppgifter faller också utanför begreppet Däremot kan det i andra författningar finnas före- skrifter om att en viss typ av beslut meddelade av ett privat organ ska jäm- ställas med förvaltningsmyndighets beslut vid tillämpning av utsöknings- Bestämmelserna tillämpas inte på sådana myndighetsbeslut som omfattas av en mer specifik reglering i paragrafen, såsom Kronofogde- myndighetens beslut i mål om betalningsföreläggande eller handräckning (se åttonde punkten). Punkten a handlar om beslut som innefattar förpliktelse om betalning. Det föreskrivs där att som exekutionstitel räknas förvaltningsmyndighets beslut som innefattar betalningsskyldighet, förutsatt att beslutet får Enligt vad som anges i punkten a är det en förvaltningsmyndighets beslut som innefattar betalningsskyldighet som utgör en exekutionstitel. 2021/22:206 Andra typer av förpliktelser än betalning kan alltså inte verkställas med stöd av denna bestämmelse. Begreppet betalningsskyldighet används på flera ställen i utsökningsbalken (t.ex. 1 kap. 1 § och 6 § i förevarande kapitel) och någon annan betydelse är inte avsedd här. För att en förvaltningsmyndighets beslut avseende betalningsskyldighet ska vara verkställbart enligt punkten a krävs att beslutet får överklagas. Ett beslut får överklagas i bestämmelsens mening oavsett om beslutet ska överklagas till förvaltningsdomstol, allmän domstol eller till någon annan typ av rättslig instans, såsom . Även om ett beslut först måste omprövas innan överklagande är tillåtet får beslutet överklagas i den bemärkelse som avses i bestämmelsen. Beslut som kan bli föremål för laglighetsprövning enligt 13 kap. kommunallagen omfattas inte av bestämmelsen.