prop · H903107 · 2022-02-07 00:00:00 — E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N F.d. nationell samordnare inom psykisk ohälsa, . Generalsekreterare och kassör (gruppintervju), Suicide Zero, . Regional samordnare, Region , . Utredare, , . Två projektledare och en utredare (gruppintervju), , . Projektchef, , . Psykiatriker/överläkare, , . Professor i psykiatri/projektledare vid enheten för klinisk suicidforskning, , . Professor vid , , . Professor emeritus vid , , . Forskare vid Nationellt centrum för suicidforskning och prevention, Sakkunnig inom psykiatrifrågor, hälso- och sjukvårdssektionen, Kommuner och Regioner, . Nationell verksamhetsutvecklare för polisens arbete med psykisk ohälsa, Utvecklingscentrum Öst, Nationella operativa avdelningen, , . Tjänsteperson, , . Platsbesök vid spårområdet södra, . Intervjuer inom ramen för fallstudien Folkhälsochef, , . Folkhälsoutvecklare/regional samordnare för suicidprevention, Region Utvecklingschef för utveckling, Region , . Teamchef för utveckling, Region , . R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S S U I C I D P R E V E N T I V A A R B E T E – S A M V E R K A N M E D V E R K A N ? Brandinspektör, räddningstjänsten , . Biträdande räddningschef, räddningstjänsten , . Folkhälsosamordnare och insatsledare, Chef för säkerhets- och krisberedskapsavdelningen, räddningstjänsten , . Biträdande enhetschef på psykiatrisk akutmottagning, Kontaktperson, SPES, . Chef för skolförvaltningen och chef för elevhälsoenheten (gruppintervju), Biträdande funktionschef för individ- och familjeomsorg och utvecklingsledare, (gruppintervju), , . Två sjukhuspräster (gruppintervju), , . Vi skickade ett antal frågor till vår kontaktperson på . Frågorna handlade om medelstilldelning (4 frågor) och regeringsuppdrag och övrig styrning och uppföljning (27 frågor) inom området suicidprevention och psykisk hälsa med utgångspunkt från det riksdagsbeslutade målet om en övergripande vision inom suicidprevention 2008. Vi tog även fram ett skriftligt underlag med detaljerad information om medelstilldelning och regeringsuppdrag som vi bad kontaktpersonen faktagranska och ge synpunkter på. Även frågor om arbete med suicidprevention skickades till kontaktpersonen på för vidare befordran till berört departement. Öppna enkätfrågor till deltagare i tre samverkansgrupper Vi skickade öppna enkätfrågor till deltagare i två samverkansgrupper (myndighetsgruppen och intressentgruppen) inom samordningsuppdrag inom suicidprevention, och till landets regionsamordnare. Syftet med enkätfrågorna var att inhämta information om hur samverkansgrupperna arbetar med kunskapsstöd, hur kunskapsutbytet i gruppen fungerar, och vad som är den bedömda nyttan av samverkan. 98R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Frågorna skickades ut per e-post till deltagarna enligt uppgift från vår kontaktperson på . Svarsfrekvensen i myndighetsgruppen var (10 svarande), i intressentgruppen var den (10 svarande av 15 deltagande aktörer) och för nätverket med regionsamordnare (19 svarande av 21 deltagande regionsamordnare). Två påminnelser skickades ut till intressentgruppen och till de regionala samordnarna, och en påminnelse till myndighetssamverkansgruppen. Enkätfrågorna var 4–6 i antal med följdfrågor enligt följande disposition: Frågor till den nationella myndighetssamverkansgruppen263 1.Har du deltagit i samtliga möten i samverkansgruppen ? a.Har covid-19-pandemin påverkat inriktningen på arbetet i samverkansgruppen? 2.Hur använder du och din myndighet arbetet i samverkansgruppen? a.Vilken kunskap om suicidprevention tar du med dig till din myndighet? b.På vilket sätt har samverkansgruppen påverkat ditt myndighetsarbete med suicidprevention? c.Vilka frågor tar du upp i samverkansgruppen? 3.Finns det någonting i samverkansgruppen som kan utvecklas? 4.Finns det någonting mer om samverkansgruppen som du vill tillägga? Till exempel saknar du någon myndighet i gruppen? Frågor till den nationella intressentgruppen264 1.Har du deltagit i samtliga möten i intressentgruppen ? a.Har covid-19-pandemin påverkat inriktningen på arbetet i intressentgruppen? 263Socialstyrelsen, Inspektionen för vård och omsorg (), , (), , , , och . 264Mind, Suicide Zero, , bisexuellas, transpersoners och queeras rättigheter (RFSL), , bisexuellas, transpersoners och queeras rättigheter (RFSL Ungdom), Jourhavande präst, för suicidforskning och prevention NASP), Suicidprevention i Väst (SPIV), Kommuner och Regioner (SKR), Mental Hälsa (RSMH), Nationell Samverkan för Psykisk Hälsa (NSPH), och Efterlevandes Stöd (SPES), för Samisk Hälsa och . I gruppen ingår även sakkunniga och forskare från bland annat , och . R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S S U I C I D P R E V E N T I V A A R B E T E – S A M V E R K A N M E D V E R K A N ? 2.Hur använder du arbetet i intressentgruppen? a.Vilken kunskap om suicidprevention tar du med dig till din organisation? b.Leder dina kunskaper från intressentgruppen till konkreta suicidförebyggande åtgärder? c.På vilket sätt har intressentgruppen påverkat ditt arbete med suicidprevention? d.Vilka frågor tar du upp i intressentgruppen? 3.Hur ser du på roll och uppdrag när det gäller b.stöd för implementering av kunskapsstöd? c.annat stöd/vägledning? 4.Finns det någonting i intressentgruppen som kan utvecklas? a.Vilka behov ser du i ditt arbete med att förebygga suicid som kan/bör behandlas inom intressentgruppen? 5.Finns det någonting mer om intressentgruppen som du vill tillägga? 6.Deltar du även i myndighetssamverkansgrupp? a.Om ja, hur använder du arbetet i myndighetssamverkansgruppen och vilken kunskap om suicidprevention tar du med dig till din organisation/för ert operativa arbete? Frågor till regionala samordnare265 1.Har du deltagit i samtliga möten i den regionala samverkansgruppen ? a.Har covid-19-pandemin påverkat inriktningen på arbetet i samverkansgruppen? 2.Hur använder du arbetet i samverkansgruppen? a.Vilken kunskap om suicidprevention tar du med dig till din region? b.Vilken kunskap om suicidprevention tar du med dig när du samverkar med aktörer på lokal nivå (främst kommuner, men även statliga representanter, till exempel och Polisen på regional/lokal nivå)? 265Avser samtliga 21 regioner. 100 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N c.Hur väl bedömer du att kunskapen från samverkansgruppen har implementerats och omsatts till konkreta suicidförebyggande åtgärder på regional och nivå? d.På vilket sätt har samverkansgruppen påverkat ditt arbete med suicidprevention? e.Vilka frågor tar du upp i samverkansgruppen? 3.Hur ser du på roll och uppdrag inom samverkansgruppen när det gäller a.kunskapsstöd i din region och i regionens kommuner? b.stöd för implementering av kunskapsstöd i din region och i regionens kommuner? c.annat stöd/vägledning för din region och i regionens kommuner? 4.Finns det någonting i samverkansgruppen som kan utvecklas? a.Vilka behov ser du i ditt arbete med att förebygga suicid som kan/bör behandlas inom samverkansgruppen? 5.Finns det någonting mer om samverkansgruppen som du vill tillägga? R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S S U I C I D P R E V E N T I V A A R B E T E – S A M V E R K A N M E D V E R K A N ? Diagram 1 Antal självmord (säkra och osäkra) per 100 000 invånare 1980– 2020, per åldersgrupp 15–24 år 25–44 år 45–64 år Källa: Nationellt centrum för suicidforskning och prevention och . Anm.: Statistiken baseras på ICD-10-diagnoserna X60–84 (Avsiktlig självdestruktiv handling, "säkra självmord") och Y10–34 (Skadehändelser med oklar avsikt, "osäkra självmord"). Av de säkra och osäkra självmorden bedöms vara osäkra, utan större skillnader mellan män och kvinnor. Av de osäkra självmorden har 70–skattats som självmord, vilket gör att NASP har valt att inkludera denna grupp i statistiken. Det finns också ett mörkertal bland äldre där självmord kan rubriceras som sjukdom och bland döda i trafiken där ett självmord ofta kan rubriceras som trafikolycksfall.266 266Nationellt centrum för suicidforskning och prevention, ”Hur beräknas självmordsstatistik?”, hämtad . 102 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Diagram 2 Antal självmordsförsök (säkra och osäkra), antal patienter per 100 000 invånare 1987–2019, endast slutenvård Källa: Nationellt centrum för suicidforskning och prevention och . Anm.: Säkra självmordsförsök motsvarar diagnoserna X60–X84 (Avsiktligt självdestruktiv handling) och osäkra självmordsförsök motsvarar diagnoserna Y10–Y34 (Skadehändelser med oklar avsikt). De som vårdas på sjukhus bedöms utgöra av alla självmordsförsök. Kommentar: Åren 1996–1997 finns en observerad minskning i frekvensen av självmordsförsök. Nedgången är svårtolkad; den skulle kunna bero på en faktisk minskning i antalet självmordsförsök men kan också bero på ändrade rutiner i vården för antagning av självmordsförsökspatienter, vilket skulle påverka självmordsförsöksstatistiken.267 267Jiang, Hadlaczky och , Självmordsförsök i , Data: 1987–2016, 2017, s. 6. R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S S U I C I D P R E V E N T I V A A R B E T E – S A M V E R K A N M E D V E R K A N ? Diagram 3 Antal självmord (säkra och osäkra) per 100 000 invånare 2016– 2020 (genomsnittligt medelvärde), per län Källa: Nationellt centrum för suicidforskning och prevention och . Anm.: Statistiken baseras på ICD-10-diagnoserna X60–84 (Avsiktlig självdestruktiv handling, "säkra självmord") och Y10–34 (Skadehändelser med oklar avsikt, "osäkra självmord"). 104 R I K S R E V I S I O N E N 2021/22:107 Bilaga 1 STATENS SUICIDPREVENTIVA ARBETE – SAMVERKAN MED VERKAN? tar cirka 1 500 personer i sitt liv, vilket motsvarar 19 personer per 100 000 invånare . Självmordstalet har minskat marginellt men har ökat bland unga personer. fattade 2008 beslut om en vision för suicidprevention och ett nationellt handlingsprogram. Men först tog regeringen flera initiativ för att stärka det preventiva arbetet. samlade bedömning är att statens arbete med suicidprevention inte varit tillräckligt effektivt. Regeringens styrning och myndigheters nationella kunskapsstöd, stöd för implementering av kunskap och nationell uppföljning kan utvecklas. har bidragit till att uppmärksamma vikten av suicidpreventivt arbete. Men bedrivs arbetet i olika omfattning på regional och lokal nivå och är minst utvecklat i kommunerna. Myndigheter och civilsamhälle har olika utgångspunkter när de arbetar med suicidprevention. Lagstiftningen ser olika ut, uppdragen varierar men också synen på suicid påverkar det preventiva arbetet. Detta ställer krav på regeringens förmåga att styra området. En ny nationell strategi ska utvecklas och fler myndigheter behöver på olika sätt vara delaktiga i detta arbete. De nationella kunskapsstöden behöver förbättras för att kunna användas på ett bättre sätt av berörda verksamheter. Den nationella uppföljningen behöver stärkas för att bidra till ett ökat lärande när det gäller att ta fram kunskap för att förebygga självmord. s:t eriksgatan 117, 102 33 | B I L A G A T I L L G R A N S K N I N G S R A P P O R T D I A R I E N U M M E R : 3 . 1 - 2 0 2 0 - 0 2 1 8 Styrande dokument för suicidprevention –samverkan med verkan? B I L A G A 3 . S T Y R A N D E D O K U M E N T F Ö R S U I C I D P R E V E N T I O N Styrande dokument för suicidprevention De förhållanden och villkor som har en nära anknytning till psykisk hälsa inkluderar främst Agenda 2030:s mål 3 som innebär att säkerställa hälsosamma liv och främja välbefinnande för alla människor i alla åldrar.1 Delmålet 3.4 är att ”till 2030 genom förebyggande insatser och behandling minska det antal människor som dör av icke smittsamma sjukdomar med en tredjedel samt främja psykisk hälsa och välbefinnande”.2 Målet för den nationella folkhälsopolitiken är att skapa samhälleliga förutsättningar för en god och jämlik hälsa i hela befolkningen och sluta de påverkbara hälsoklyftorna inom en generation.3 Enligt regeringen innebär detta att statliga myndigheter som har uppgifter eller verksamheter som påverkar folkhälsan ska beakta effekterna på folkhälsan. Det finns åtta målområden för det samlade folkhälsoarbetet: 1.Det tidiga livets villkor 2.Kunskaper, kompetenser och utbildning 3.Arbete, arbetsförhållanden och arbetsmiljö 7.Kontroll, inflytande och delaktighet 8.En jämlik och hälsofrämjande hälso- och sjukvård. De sektorsövergripande målområdena poängterar jämlikhetsaspekten inom folkhälsoarbetet. Målområdena tydliggör även vilka faktorer som är mest centrala för hälsan i befolkningen. De första sju målområdena utgör områden där resursbrister är avgörande för jämlik hälsa. Det åttonde målområdet, en hälsofrämjande hälso- och sjukvård, anger att vården bör bli bättre på att möta de skillnader som finns mellan sociala grupper vad gäller insjuknande, behandling och konsekvenser av sjukdom och ohälsa. Målet för folkhälsopolitiken är relativt nytt och omformulerades 2018. Syftet med förändringarna var att underlätta folkhälsoarbetet på samtliga samhällsnivåer. I propositionen anförde regeringen att bör verka för att folkhälsomålet uppnås och att verksamheten bör omfatta samtliga åtta målområden. 1I antog en resolution med en 15-årig agenda för en långsiktigt hållbar utveckling, Agenda 2030 för hållbar utveckling. Agendan började gälla och de 17 globala målen ersätter de tidigare milleniemålen. Agenda 2030 tydliggör att hållbar utveckling är avgörande för en gemensam framtid och att tre dimensioner av hållbar utveckling, den ekonomiska, den miljömässiga och den sociala, måste samverka. 2Statistiska centralbyrån, Om statistikbaserad uppföljning av Agenda 2030. Slutrapport av uppdrag till om statistikbaserad analys av genomförande av Agenda 2030, 2017, s. 79 (bilaga 1). Det är som ansvarar för dödsorsaksregistret. Därför föreslås i rapporten att myndigheten inom ramen för Agenda 2030-uppföljningen tar fram en resultatindikator över antalet suicid (3.4.2 Suicide mortality rate). 2017/18:249, bet. 2017/18:SoU26, rskr. 2017/18:406. R I K S R E V I S I O N E N 2 B I L A G A 3 . S T Y R A N D E D O K U M E N T F Ö R S U I C I D P R E V E N T I O N Målgrupperna för arbetet bör vara berörda statliga myndigheter, regioner och kommuner. Vidare lyfte regeringen att bör •vara samordningsansvarig för folkhälsoarbetet på statlig nivå och bidra till samverkan av insatser för en god och jämlik hälsa •stödja målgrupperna i genomförande och uppföljning av folkhälsoarbetet •genomföra kontinuerliga uppföljningar av hälsan i grupper i särskilt utsatta situationer. välkomnade regeringens förslag som syftar till att underlätta folkhälsoarbetet på samtliga samhällsnivåer genom en tydligare fördelning av ansvar på nationell nivå och förbättrad uppföljning och utvärdering av folkhälsoarbetet.4 Nationellt handlingsprogram för suicidprevention lämnade och dåvarande över ett förslag till regeringen om ett nationellt handlingsprogram för suicidprevention. I rapporten som utgjorde ett underlag till förslaget presenteras nio åtgärdsområden för hur antalet suicid ska minska. Programmet med de nio områdena antogs av 2008 som en övergripande vision gällande suicid formulerades.5 Det nationella handlingsprogrammet används av många aktörer som ett ramverk för det suicidpreventiva arbetet och utgår dels från ett befolkningsperspektiv, dels från ett individperspektiv. Det individinriktade arbetet bedrivs i huvudsak inom hälso- och sjukvården med syftet att personer med risk för suicid ska få bästa möjliga omhändertagande, medan det befolkningsinriktade arbetet har en bred folkhälsovetenskaplig ansats och omfattar många olika samhällsaktörer. Syftet med det befolkningsinriktade förebyggande arbetet är att utveckla och förstärka stödjande och riskfria miljöer samt att minimera tillgången till medel för suicid. De individ- och befolkningsinriktade perspektiven kompletterar varandra och anses vara nödvändiga för att en nationell satsning på att reducera antalet suicid ska kunna förväntas ge effekt. I det nationella handlingsprogrammet framhålls också att grundläggande faktorer i människors livsvillkor har en tydlig koppling till suicidförekomst.6 Det nationella handlingsprogrammet består av följande nio områden, och de kommenteras av Folkhälsomyndigheten:7 2017/18:249, bet. 2017/18:SoU26, s. 16, rskr. 2017/18:406. 2007/08:110, bet. 2007/08:SoU11, rskr. 2007/08:226. 2019/20:SoU5, s. 14, rskr. 2019/20:173. 7Folkhälsomyndigheten, ”Nationellt handlingsprogram”, hämtad . R I K S R E V I S I O N E N 3 B I L A G A 3 . S T Y R A N D E D O K U M E N T F Ö R S U I C I D P R E V E N T I O N Främja goda livschanser för mindre gynnade grupper Grundläggande faktorer i människors livsvillkor har en koppling till suicid. Risken för suicid är exempelvis högre i socialt mindre gynnande grupper, såsom de med låg utbildningsnivå. Därför är socialförsäkringar och arbetsmarknadspolitiska åtgärder viktiga delar i arbetet med att främja livschanser för mindre gynnade grupper. Det är också viktigt att skapa goda förutsättningar för unga att lyckas i skolan. 2.Minska alkoholkonsumtionen i befolkningen och i högriskgrupper för suicid Flera studier har visat att det finns en koppling mellan hög alkoholkonsumtion och ökad risk för suicid, både i befolkningen och hos individen. Såväl en restriktiv, nationell alkoholpolitik som enskilda alkoholpolitiska åtgärder har visat sig kunna minska självmord, särskilt bland män. Det handlar om att dels minska tillgången till alkohol, dels påverka normerna om drickande. Personer med beroendeproblematik måste också få stöd och vård av god kvalitet. Minska tillgängligheten till medel och metoder för suicid Att minska tillgången till olika medel och metoder för suicid är ett effektivt sätt att förebygga självmord. Viktiga insatser är bland annat: •lagstiftning för kontroll av skjutvapen •restriktioner i förskrivning och försäljning av vissa läkemedel •skyddsbarriärer vid exempelvis höga broar och andra utsatta platser, såsom järnvägs- och tunnelbanespår. Utsatta inomhusmiljöer såsom slutenvårdskliniker, fängelser, häkten och förvar, bör utrustas med duschställningar, takkrokar, dörrhandtag och andra inredningar som är särskilt framtagna för att vara suicidsäkra. Se suicid som psykologiska misstag Suicid är en avsiktligt självdestruktiv handling som leder till döden. Ofta handlar det om att en person befinner sig i en svåruthärdlig situation, som framstår som omöjlig att förändra. Om suicid ses som ett psykologiskt misstag eller olycksfall, blir handlingen en följd av påfrestningar som individen för stunden inte kan bemästra, på samma sätt som vid fysiska olyckor. Fokus flyttas då från individen till miljöer och sammanhang som människor befinner sig i. Detta perspektiv bidrar till att minska den skam och stigmatisering som suicid förknippas med. Perspektivet gör det också lättare att lära av andra områden, där man arbetar med att förstå varför olyckor sker och hur man kan utveckla system för att förhindra dem. Förbättra medicinska, psykologiska och psykosociala insatser av alla suicid föregås av någon form av psykisk ohälsa. Medicinska, psykologiska och psykosociala insatser måste därför sättas in tidigt, och innefatta bästa möjliga omhändertagande av personer med risk för suicid. Inom hälso- och sjukvården är behandling av depression en av de viktigaste insatserna, tillsammans med en sammanhållen vårdkedja och uppföljning av R I K S R E V I S I O N E N 4 B I L A G A 3 . S T Y R A N D E D O K U M E N T F Ö R S U I C I D P R E V E N T I O N Inom skolan kan man arbeta med att öka elevers medvetenhet om psykisk hälsa och förmågan att hantera stress och negativa livshändelser. Inom såväl den offentliga som den ideella sektorn är olika typer av stöd som kan erbjudas på distans via telefon och internet också viktiga delar av det förebyggande arbetet. Sprid kunskap om evidensbaserade metoder för att minska suicid Beslutsfattare och olika professioner måste ha aktuella kunskaper om suicid och suicidförebyggande insatser. Kunskapen kan bland annat omfatta vilka förebyggande strategier och arbetssätt som har effekt samt uppföljning och redovisning av utvecklingen och det förebyggande arbetet. finns ett otillräckligt vetenskapligt stöd för effekten av många suicidpreventiva insatser. Ändå är det viktigt att utgå från och sprida den kunskap som finns, parallellt med att ny forskning bedrivs. Samverkan mellan berörda myndigheter, vårdgivare och andra aktörer i samhället underlättar för att alla parter ska kunna ta del av bästa tillgängliga kunskap. Höj kompetensen hos nyckelpersoner Arbetet med att förebygga suicid kräver särskild kompetens bland olika yrkesgrupper som kan komma i kontakt med suicidnära personer. Kontinuerlig utbildning behövs därför för att höja kompetensen hos olika professioner, i till exempel att känna igen tecken på ökad suicidrisk och avgöra vilka åtgärder som behövs. Gör händelseanalyser efter suicid Händelseanalyser efter suicid är viktiga för att få veta hur och varför ett självmord inträffat, och visa vilka åtgärder som kan förhindra att det sker igen. De kan också vara en viktig del av stödet till de närstående, personalgruppen och andra efterlevande. Även om det är obligatoriskt att anmäla suicid enligt lex , kan vårdgivare göra händelseanalyser av de suicid som inträffar under pågående vård eller i anslutning till en vårdkontakt i syfte att förbättra patientsäkerheten. Utöver det behövs händelseanalyser som omfattar mer än enbart vården. Kommuner kan därför spela en viktig roll i att utreda fler fall av suicid, eftersom personen som tagit sitt liv sannolikt varit i kontakt med någon av kommunens olika verksamheter, såsom socialtjänst, äldreomsorg eller skola. Den ideella sektorns insatser är viktiga i det suicidpreventiva arbetet. Frivilligorganisationers roll är ofta att förstärka och komplettera statens, regionernas och kommunernas insatser. Det gör organisationerna genom sitt arbete med utbildning, information, opinionsbildning och olika former av stödjande arbete. Det behövs ett tydligare brukar- och anhörigperspektiv i det suicidpreventiva arbetet. Samverkansgrupper om suicidprevention bör därför inkludera representanter för brukar- och anhörigorganisationer. är det viktigt att arbetsmetoder och rutiner inte hindrar eller exkluderar frivilligorganisationers medverkan. R I K S R E V I S I O N E N 5 B I L A G A T I L L G R A N S K N I N G S R A P P O R T D I A R I E N U M M E R : 3 . 1 - 2 0 2 0 - 0 2 1 8 Regeringens medel och uppdrag till myndigheter och övriga aktörer inom suicidprevention –samverkan med verkan? B I L A G A 4 . R E G E R I N G E N S M E D E L O C H U P P D R A G T I L L M Y N D I G H E T E R O C H Ö V R I G A A K T Ö R E R I N O M S U I C I D P R E V E N T I O N Regeringens medel och uppdrag till myndigheter och övriga aktörer inom suicidprevention har sammanställt regeringens utdelning av medel och uppdrag till myndigheter och övriga aktörer inom suicidprevention 2008–2021. Syftet har varit att få en övergripande bild av regeringens styrning inom suicidprevention. Huvudsakliga källor är regeringsbeslut inom psykisk hälsa och regleringsbrev för utgiftsområde 9 anslag 1:8 Bidrag till psykiatri samt regleringsbrev till myndigheter. Vi har i genomgången avgränsat flera delar som rör psykisk hälsa, till exempel ingår inte medel till , minoriteter, asylsökande och nyanlända, traumavård, attitydarbete och forskning. Däremot har vi tagit med medel inom de årliga överenskommelserna mellan regeringen och SKR inom psykisk hälsa. Överenskommelserna är centrala för det förebyggande arbetet på regional och lokal nivå, även om regeringen inte specifikt började styra medlen mot suicidpreventiva insatser förrän . För en redovisning av beviljade statsbidrag till frivilligorganisationer som bedriver främjande/förebyggande arbete inom suicidprevention, se avsnitt 4.1.4 i granskningsrapporten (tabell 1).