prop · H903114 · 2022-04-12 00:00:00 — hade 110 statsparter ratificerat fördraget och ytterligare 31 hade undertecknat det. hölls det sjunde statspartsmötet, som genomfördes i hybridformat med anledning av covid-19. Tre arbetsgrupper har inrättats för fördragsarbete mellan statspartsmötena. De behandlar effektivt genomförande av fördraget, ökad anslutning till fördraget samt transparens- och rapporteringsfrågor. Vidare har en frivilligfond instiftats för ekonomiskt stöd till projekt till förmån för de statsparter som behöver hjälp med att förbättra sina kontrollsystem. Ett forum för informationsutbyte har även inrättats där statsparter och signatärstater ges möjlighet att utbyta information om påträffad eller misstänkt avledning vid vapenhandel. Till följd av covid-19 har forumet dock inte kunnat sammanträda . Regeringen fäster stor vikt vid en bred anslutning till och ett effektivt genomförande av vapenhandelsfördraget. Ett universellt, juridiskt bindande fördrag som stärker kontrollen av handeln med konventionella vapen är ett effektivt verktyg för att komma till rätta med de gränsöverskridande vapenflöden som föder väpnat våld och väpnade konflikter. deltar därför aktivt i det fortsatta arbetet med att förverkliga fördragets målsättningar och för att fler stater ska ansluta sig. Mellan 2014–2017 samordnade arbetet på rapporteringsområdet och 2018–2019 var ordförande för en underarbetsgrupp om genomförandet av centrala bestämmelser i fördraget. deltog i arbetsgruppernas möten, liksom i styrgruppen för . är en av de större bidragsgivarna till frivilligfonden och har även bidragit till den FN-fond som tidigare inrättats för samarbete 2021/22:114 om vapenreglering. De två fonderna kompletterar varandra i det att de är inriktade på olika stödkanaler. har också lämnat bidrag till civilsamhällesorganisationer som verkar för stärkt implementering av och bredare anslutning till ATT, t.ex. koalitionen Control Arms. EU:s medlemsstater fortsatte att samordna sitt agerande i fråga om vapenhandelsfördraget i rådsarbetsgruppen COARM. Små och lätta vapen Begreppet små och lätta vapen omfattar i princip handeldvapen som kan bäras och avfyras av en person, liksom vapen som är avsedda att bäras och användas av två eller flera personer. Exempel på den förra kategorin är pistoler och automatkarbiner. Exempel på den senare är kulsprutor, granatgevär och bärbara robotar. I olika internationella forum, såsom FN, EU och , pågår arbete för att förebygga och bekämpa destabiliserande ansamlingar och okontrollerad spridning av små och lätta Inga andra typer av vapen orsakar fler dödsoffer och mer lidande än dessa, som används i lokala och regionala konflikter, inte minst i utvecklingsländerna och i samband med grov och ofta organiserad verkar för att varje land ska inrätta och genomföra en ansvarsfull exportpolitik med heltäckande lagar och regler. Målet är att alla länder ska ha effektiva system som kontrollerar tillverkare, säljare, köpare, agenter och förmedlare av små och lätta vapen. antog FN ett handlingsprogram för att förebygga, bekämpa och utrota alla former av olaglig handel med små och lätta vapen. syftar bl.a. till att öka medvetenheten om den destabiliserande verkan dessa vapen har i konfliktregioner. angeläget för att förhindra brottslighet, inte minst terroristbrott. handlingsprogram kompletterar arbetet med kontroll av den internationella vapenhandeln inom vapenhandelsfördraget, genom att fokusera på åtgärder på nationell nivå i syfte att minska illegala flöden av små och lätta deltog i det sjunde uppföljande mötet inom ramen för handlingsprogrammet. Inom EU utgår arbetet från en gemensam strategi som antogs 2018 mot olagliga skjutvapen och mot små och lätta vapen och ammunition. Strategin innehåller en rad förslag till åtgärder för arbetet mot små och lätta vapen inom ramen för unionens gränser samt i EU:s närområde och avspeglar svenska prioriteringar väl. Vid antogs en deklaration om organisationens arbete med normbildning och lämpliga tillvägagångssätt för bekämpning av olovlig spridning av små och lätta vapen och säker lagerhållning av konventionell ammunition. Efter att deklarationen antogs har bland annat ett arbete med att revidera handböcker, s.k. Best Practice Guides pågått inom detta område. ges ut av sekretariatet efter att de antagits i Forum för säkerhetssamarbete (FSC). ansvarat för utarbetandet av handboken ”Best Practice guide on Small Arms and Light Weapons in Disarmament, Demobilization and Reintegrations processes”. 2021 förhandlades ett utkast till ett beslut om små och lätta vapen, för Skr. 2021/22:114 vilket konsensus inte kunde nås. av små och lätta vapen till FN:s vapenhandelsregister liksom till register över handel med konventionella vapen. har bidragit till ett antal fonder som syftar till att minska den okontrollerade spridningen av små och lätta vapen och stärka de internationella processer som finns på området. Ett sådant exempel är Saving Lives Entity som etablerats inom , och som syftar till att genom ett jämställdhetsintegrerat och multidimensionellt angreppssätt hantera de allvarliga utmaningarna kopplade till små och lätta vapen och väpnat våld. är en av de största givarna till fonden, som upprättades som svar på behovet av mer flexibel och långsiktig finansiering för att motverka spridningen av små och lätta vapen. De sex stora försvarsindustrinationerna i – , , , , och – ingick 2000 ett försvarsindustriellt samarbetsavtal på regeringsnivå. Avtalet framförhandlades som en följd av den avsiktsförklaring som ländernas försvarsministrar ingick 1998, det s.k. sexnationsinitiativet. Avtalet syftar till att underlätta rationalisering, omstrukturering och driften av den europeiska försvarsindustrin. Verksamheten inom sexnationsinitiativet och dess arbetsgrupper omfattar även frågor om exportkontroll. Covid-19 begränsade kraftigt arbetet inom ramen för sexnationsinitiativet och inga fysiska möten genomfördes . En informell arbetsgrupp, (LoI ECIWG), återaktiverades och genomförde digitala möten för att diskutera exportkontrollfrågor kopplade till Europeiska försvarsfonden (EDF) samt framtida hantering av tredjelandsexport inom ramen för samarbetet. 3Produkter med dubbla användningsområden 3.1 Bakgrund och definitioner Med termen produkter med dubbla användningsområden (PDA) avses föremål tillverkade för civilt bruk, vilka även kan användas för tillverkning av massförstörelsevapen eller krigsmateriel. användningsområden kan även omfatta vissa andra produkter med särskild strategisk betydelse, t.ex. kryptosystem. Inom de internationella exportkontrollregimerna har det utarbetats kontrollistor som fastställer vilka produkter som ska vara underställda Behovet grundar sig på att en del länder till exempel bedriver program för att framställa massförstörelsevapen, trots att de har undertecknat internationella avtal som förbjuder eller reglerar sådan 2021/22:114 verksamhet, eller för att de står utanför dessa avtal. Dessa länder har ofta stärkt sin kapacitet genom att importera civila produkter som sedan har använts för militära syften. Det finns historiska exempel på att länder har skaffat sig militär kapacitet genom att importera produkter från företag som i sin tur har varit omedvetna om att de har bidragit till utveckling och produktion av bland annat massförstörelsevapen. Ofta sänds samma inköpsförfrågan till företag i olika länder. kunde ett land neka export som ett annat land tillät den. Behovet av ett utökat samarbete och informationsutbyte mellan exporterande länder var därför uppenbart. Detta var grunden för skapandet av exportkontrollregimerna. har även behovet av en samordnad kontroll i syfte att förebygga terrorism aktualiserats. Frågan om icke-spridning av massförstörelsevapen har länge stått högt på den internationella dagordningen. Fokus har framför allt legat på att förhindra att ytterligare stater anskaffar massförstörelsevapen. Efter terrordåden har stor uppmärksamhet också riktats mot icke-statliga aktörer. Det internationella samfundet har under utvecklat en rad samarbetsformer för att kontrollera spridningen av dessa produkter. Multilaterala åtgärder för att förhindra spridning av massförstörelsevapen har framför allt tagit sig uttryck i ett antal internationella avtal samt samarbeten inom ett antal exportkontrollregimer där många av de viktigare producentländerna samarbetar för att effektivisera icke-spridningsarbetet. Det finns inte någon juridisk definition av vad som avses med massförstörelsevapen. Begreppet brukar dock vanligtvis avse kärnvapen samt kemiska och biologiska stridsmedel. I modern terminologi anses ibland även radiologiska vapen vara ett stridsmedel som omfattas av begreppet. I arbetet för att hindra spridningen av massförstörelsevapen inkluderas också vissa vapenbärare som är i stånd att bära sådana vapen, såsom kryssningsrobotar och långräckviddiga ballistiska robotar. För länderna i Europeiska unionen (EU) finns ett gemensamt regelverk i form av och rådets förordning (EU) 2021/821 om upprättande av en unionsordning för kontroll av export, förmedling, transitering och överföring av samt tekniskt bistånd för produkter med dubbla användningsområden (PDA-förordningen). Denna förordning ersatte det tidigare regelverket i form av rådets förordning (EG) 428/2009 . Några av nyheterna i den nya PDA-förordningen beskrivs i avsnitt 3.2 nedan samt i bilaga 4. Själva exportkontrollen utövas alltid på nationell nivå men genom de internationella exportkontrollregimerna (se avsnitt 3.2 för en genomgång av regimerna) och inom EU sker ett omfattande samordnande arbete. mot spridning av massförstörelsevapen innehåller ett åtagande att stärka effektiviteten i exportkontrollen av PDA i . Ett grundläggande skäl är att det inom EU tillverkas åtskilliga känsliga produkter som skulle kunna missbrukas och användas inom program för massförstörelsevapen. De exportkontrollåtgärder som krävs inom EU måste vara proportionella med hänsyn till spridningsrisken och inte onödigt störa den inre marknaden eller de europeiska företagens konkurrenskraft. 3.2Reglering av produkter med dubbla användningsområden Att en produkt med dubbla användningsområden hamnar på en kontrollista behöver inte innebära att export av denna produkt är förbjuden, utan att produkten bedöms vara känslig och att exporten därför omfattas av kontroll. Kontrollistorna i de olika regimerna lyfts för EU:s del in i bilaga Itill PDA-förordningen och utgör grunden för beslut om godkännande (exporttillstånd) eller avslag av export. PDA-förordningen slår fast att medlemsstaterna även kan använda sig av en mekanism som möjliggör att produkter utanför listorna kan beläggas med kontroll om exportören eller tillståndsmyndigheterna har information om att produkten är eller kan vara avsedd att användas i samband med produktion m.m. av massförstörelsevapen eller för andra militära syften. Denna mekanism benämns generalklausul i den svenska terminologin men är mer känd under sin engelska benämning catch-all. Denna mekanism utgör även praxis inom de internationella exportkontrollregimerna. Den nya PDA-förordningens artikel 5 innebär att även exporter av olistade cyberövervakningsprodukter omfattas av tillståndsplikt om exportören har informerats av den behöriga myndigheten att produkterna kan vara avsedda för användning i samband med internt förtryck eller för att begå allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter eller internationell humanitär rätt. Cyberövervakningsprodukter definieras i artikel 2.20 som produkter med dubbla användningsområden som är särskilt konstruerade för att möjliggöra dold övervakning av fysiska personer genom monitorering, extraktion, inhämtning eller analys av data från informations- och telekommunikationssystem. En annan ny kontrollmöjlighet finns enligt artikel 10 genom att produkter som inte listats i bilaga I men väl i andra medlemsstaters nationella kontrollförteckningar enligt artikel 9, kan omfattas av tillståndsplikt även i om den behöriga svenska myndigheten informerat exportören att produkten kan vara avsedd för användning som ger anledning till oro avseende den allmänna säkerheten, inbegripet förebyggande av terroristhandlingar, eller överväganden rörande mänskliga rättigheter. Syftet med denna mekanism i artikel 10 är att medlemsstaterna snabbt ska kunna samordna sina åtgärder när nya risker identifieras, t.ex. på grund av framväxande teknologier. En stor del av arbetet inom EU och inom regimerna utgörs av en omfattande informationsverksamhet (s.k. outreach), riktad till den egna industrin och till andra länder, om behovet av exportkontroll och utveckling av exportkontrollsystem. Nationellt regleras exportkontroll av PDA och av tekniskt bistånd i samband med dessa produkter i lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd. Lagen innehåller kompletterande bestämmelser till den EU-rättsliga PDA- förordningen. En samlad bild av industrin som arbetar med produkter med dubbla användningsområden i är svår att ge då en betydande del av de sålda produkterna går till EU-marknaden eller exporteras till marknader som omfattas av EU:s generella exporttillstånd. Huvudregeln är att det inte krävs tillstånd vid överföring till en annan EU-medlemsstat. tillståndet EU001 gäller med några undantag alla produkter i bilaga I till PDA-förordning beträffande export till , , , , , , , , och . Därutöver finns ytterligare sju generella tillstånd (EU002–EU008). Till skillnad från företag som faller under krigsmateriellagstiftningen krävs inga grundläggande verksamhetstillstånd enligt exportkontrollag- stiftningen för företag som tillverkar eller på andra sätt handlar med PDA. Dessa företag är heller inte skyldiga att leveransdeklarera enligt Ett företag är däremot skyldigt att avgifts- deklarera om företaget tillverkat eller sålt kontrollerade produkter som omfattas av ISP:s tillsyn. Hit räknas försäljning både inom och utom Om ett företag skulle känna till att en produkt med dubbla användningsområden som företaget i fråga har för avsikt att exportera, och som inte finns förtecknad i bilaga I till EU-förordningen, är avsedd att användas i anslutning till massförstörelsevapen finns en skyldighet för företaget att informera ISP. Efter en sedvanlig tillståndsprövning kan myndigheten besluta om att inte ge tillstånd för exporten enligt catch-all Detsamma gäller om exportören känner till att en cyber- övervakningsprodukt är avsedd för användning i anslutning till internt förtryck eller allvarliga kränkningar enligt artikel 5. Av de PDA som exporteras med tillstånd från ISP är den dominerande delen telekommunikationsutrustning som innehåller kryptering samt värmekameror som båda kontrolleras inom exportkontrollregimen Även kolfiber liksom frekvensomvandlare till mejeri- och livsmedelsindustrin utgör en betydande del. volymmässigt stor produkt är värmeväxlare som är kontrollerade inom Andra produkter, som t.ex. isostatpressar, kemikalier eller obemannade luftfarkoster och utrustning relaterad till sådana farkoster, är volymmässigt mindre omfattande. Embargo på handel med PDA finns enligt beslut av FN, som genomförts och utvidgats av EU, mot . Detta embargo är genom EU-beslut fullständigt, dvs. det omfattar alla produkter på EU:s kontrollista. vissa liknande produkter är belagda med embargo. Likaså har EU, mot bakgrund av annektering av i , beslutat om vissa restriktiva åtgärder (sanktioner) mot Dessa har fortsatt att gälla . omfattar hela EU:s kontrollista för produkter med dubbla användnings- områden, i den mån de är avsedda för militär slutanvändning eller militär har ytterligare sanktioner mot tillkommit med anledning av invasion av 2022. Export av vissa PDA är enligt EU-beslut också förbjuden respektive belagd med tillståndskrav i förhållande till . lyftes EU:s samtliga kärnteknikrelaterade sanktioner mot i enlighet med den kärntekniska överenskommelsen Joint Comprehensive Plan of Action (JCPoA), då Internationella atomenergi- organet () bekräftat att hade levt upp till sina åtaganden enligt meddelade att man avsåg att lämna JCPoA och ensidigt återinföra de sanktioner som tidigare lyfts med anledning av sanktioner återinfördes därefter i ett första steg och i ett andra steg . EU:s åtaganden mot Skr. 2021/22:114 överenskommelsen står fast. Tillståndsförfaranden gäller numera för de PDA som varit föremål för embargon. Detta gäller dock inte de produkter som omfattas av missilteknologikontrollregimen. har både rättsligt bindande åtaganden som har beslutats av FN och EU och politiska åtaganden inom ramen för exportkontrollregimerna som syftar till att begränsa spridningen av känslig information och teknologi, inklusive sådan som kan användas för att tillverka massförstörelsevapen. Ett viktigt element är att verka för vaksamhet gällande spridning av känslig information genom kunskapsöverföringar vid exempelvis högskoleutbildningar och forskningssamarbeten. fortsatte samarbetet mellan berörda myndigheter i dessa frågor. Ett verktyg är den s.k. konsulära vaksamheten, som omfattar antagning vid högskolor och prövning av ansökningar om uppehållstillstånd för studier som rör sådan känslig information och teknik. ISP fortsatte också sitt arbete riktat mot universitet och högskolor för att stärka medvetenheten om riskerna kopplade till spridning av känsliga teknologier. Inom ramen för EU-samarbetet deltog ISP aktivt i framtagandet av en rekommendation om interna efterlevnadsprogram särskilt riktad till verksamheter som bedriver forskning inom PDA. 3.3Samarbete inom de internationella exportkontrollregimerna När det gäller de internationella avtalen bör följande avtal särskilt nämnas: –fördrag om förhindrande av spridning av kärnvapen (ickespridningsavtalet) –konvention om förbud mot utveckling, framställning och lagring av bakteriologiska (biologiska) vapen och toxinvapen samt om deras förstöring (BTWC) –konvention om förbud mot utveckling, produktion, innehav och användning av kemiska vapen samt om deras förstöring (CWC). är statspart i alla tre avtal (jfr internationella överenskommelser [SÖ] 1970:12, SÖ 1976:18 och SÖ 1993:28). Genom icke-spridningsavtalet förpliktar sig icke-kärnvapenstaterna att inte ta emot eller tillverka kärnvapen, som de fem kärnvapenmakterna , , , och åtar sig att nedrusta. Vidare åtar sig parterna att inte överföra kärnbränsle eller särskilt klyvbart material eller utrustning eller materiel som särskilt konstruerats för tillverkning av särskilt klyvbart material till någon icke-kärnvapenstat, med mindre än att materialet eller utrustningen står under kontroll. I BTWC åtar sig parterna bl.a. att varken direkt eller indirekt överföra utrustning som kan användas för produktion av biologiska stridsmedel. I CWC föreskrivs att dess parter varken direkt eller indirekt får överföra kemiska stridsmedel till någon annan stat. 2021/22:114 Även om de internationella avtalens primära syfte är att förhindra spridning av massförstörelsevapen och främja nedrustning så innehåller de också bestämmelser om att parterna ska främja handel för fredliga ändamål. Detta beror på att en betydande del av de aktuella produkterna och teknologierna har dubbla användningsområden, och att handel med produkter för civilt bruk därför bör uppmuntras. För att förstärka det internationella samarbetet rörande icke-spridning av massförstörelsevapen har ett fyrtiotal länder på eget initiativ slutit sig samman i fem internationella exportkontrollregimer: , , Australiengruppen, missilteknologikontrollregimen och Wassenaar-arrangemanget. Regimernas syfte är att identifiera varor och teknologier som kan användas i samband med massförstörelsevapen och att skapa större enhetlighet i deltagande länders exportkontroll av dessa. Till stöd för detta arbete har respektive regim en lista med produkter som omfattas av kontroll. Listorna ses över . Arbetet omfattar även utbyte av information om nekade exporter, spridningsrisker samt kontakter med tredjeland för att främja regimernas icke-spridningsmålsättningar. Grunden för samarbetet i exportkontrollregimerna är en gemensam politisk vilja att förhindra spridning av massförstörelsevapen. Detta uppnås genom en nationell lagstiftning som möjliggör exportkontroll av de varor och teknologier som har identifierats som strategiska. Deltagande i regimerna underlättar uppfyllandet av de folkrättsliga förpliktelserna i internationella avtal om att inte direkt eller indirekt bistå en annan stat att anskaffa massförstörelsevapen. De internationella exportkontrollregimerna arbetar med tidig identifiering av nya icke-kontrollerade produkter och teknologier, som kan användas för militära ändamål. Den allt snabbare tekniska utvecklingen inom framväxande teknologier, t.ex. artificiell intelligens, kvantdatorer och bioteknik, gör detta arbete alltmer angeläget. berörs av utvecklingen då vi har en exportorienterad och avancerad industri med spjutspetsteknologi. Framväxande känsliga teknologier kräver allt större uppmärksamhet ‒ både nationellt genom t.ex. stärkt myndighetssamverkan och internationellt genom samarbete med andra länder i de olika exportkontrollregimerna. bildades , och behandlar frågor om export- kontroll relaterade till icke-spridningsavtalet. som menas med utrustning och material som särskilt konstruerats eller iordningsställts för bearbetning, användning eller tillverkning av särskilt Ansvaret är därmed delvis överlappande med Nuclear , som behandlas nedan. att export av sådan utrustning och material till en icke-kärnvapenstat, särskilt klyvbart material, endast får ske om särskilt klyvbara materialet underställs Utrustningen och materialen anges i kommitténs kontrollista, Skr. 2021/22:114 som uppdateras i ljuset av den tekniska utvecklingen. och finns återgiven i informationscirkulär nr 209 (INFCIRC/209/Rev.5). Svenska () ansvarar för att upprätthålla webbplats. () arbete avser exportkontroll av produkter som finns listade i del 1 och del 2 i NSG:s riktlinjer, däribland produkter för nukleärt bruk samt andra PDA som kan användas i samband med utveckling eller produktion av kärnvapen. Produkterna finns återgivna i informationscirkulär nr 254, som innehåller de två kontrollistorna för respektive varugrupp (INFCIRC/254/Rev.14/Part 1 och INFCIRC/254/ Rev.11/Part 2). Årets plenarmöte ägde rum i under belgiskt ordförandeskap. Under mötet utbyttes bland annat information om arbetet med icke-spridning av kärnvapen och exportkontroll, bland annat med bäring på situationerna i och . NSG-staterna uttryckte beslutsamhet om ett fortsatt effektivt arbete inom NSG, även under de restriktioner som covid-19 förde med sig. Australiengruppen bildades på initiativ av . Dess verksamhet syftar till att harmonisera medlemsstaternas exportkontroll för att förhindra spridning av kemiska och biologiska vapen. Ursprungligen omfattade gruppens verksamhetsområde endast kemikalier och kemisk tillverkningsutrustning. beslutades dock att kontrollistorna skulle utökas till att även omfatta mikroorganismer, toxiner samt viss tillverkningsutrustning för biologiska stridsmedel. Missilteknologikontrollregimen grundar sig på ett amerikanskt initiativ . Dess verksamhet gäller främst exportkontroll av fullständiga robotsystem (inklusive ballistiska robotar och bärraketer för rymduppskjutningar samt sondraketer) och andra obemannade luftfarkoster (inklusive kryssningsrobotar, mål- och spaningsplattformar) med en räckvidd eller mer. Därutöver kontrolleras komponenter till sådana system samt andra produkter som kan användas för produktion av robotar och även mindre obemannade luftfarkoster konstruerade för att kunna sprida aerosoler. Plenarmötet hölls i , . Under mötet utbyttes bland annat information om utmaningarna med spridning av robotar, särskilt pågående robotutvecklingsprogram i (t.ex. ) och (t.ex. ), och risken för att dessa kan bidra till nya program i andra länder. Wassenaar-arrangemanget bildades som efterföljare till det internationella exportkontrollsamarbete som tidigare hade bedrivits inom kommittén (CoCom).