prop · H903148 · 2022-03-22 00:00:00 — 1.Om en yrkesmässig aktör misstänker eller får vetskap om att växter, växtprodukter eller andra föremål som befinner sig under aktörens kontroll är angripna av en EU-karantänskadegörare eller en skadegörare som omfattas av de åtgärder som antagits i enlighet med artikel 30.1 ska den yrkesmässiga aktören anmäla denna misstanke eller vetskap till den behöriga myndigheten, så att den behöriga myndigheten kan vidta åtgärder i enlighet med artikel 10. Den yrkesmässiga aktören ska också i förekommande fall vidta förebyggande åtgärder för att förhindra etablering och spridning av sådana skadegörare. 2.Den behöriga myndigheten kan besluta att den anmälan som avses i punkt 1 inte krävs om förekomsten av en särskild skadegörare är känd i ett område. I sådana fall ska den behöriga myndigheten informera den berörda yrkesmässiga aktören om det beslutet. L 317/20 Europeiska unionens officiella tidning Om en yrkesmässig aktör erhåller en officiell bekräftelse avseende förekomsten av en i växter, växtprodukter eller andra föremål som befinner sig under aktörens kontroll ska den yrkesmässiga aktören samråda med den behöriga myndigheten om de åtgärder som ska vidtas och, i enlighet med vad som befinns lämpligt, vidta de åtgärder som avses i punkterna 4–7. 4.Den yrkesmässiga aktören ska vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra spridning av skadegöraren Om den behöriga myndigheten har gett anvisningar avseende dessa åtgärder ska den yrkesmässiga aktören agera ienlighet med dessa anvisningar. 5.Om den behöriga myndigheten så anvisat ska den yrkesmässiga aktören vidta nödvändiga åtgärder för att eliminera skadegöraren från de berörda växterna, växtprodukterna eller andra föremålen samt från sina verksamhetsplatser och från mark, jord, vatten eller andra angripna föremål som befinner sig under aktörens kontroll. 6.Den yrkesmässiga aktören ska, såvida inte den behöriga myndigheten gett andra anvisningar, utan dröjsmål från marknaden dra tillbaka de växter, växtprodukter och andra föremål som står under aktörens kontroll och som kan innehålla skadegörare. Om dessa växter, växtprodukter eller andra föremål inte längre står under den berörda yrkesmässiga aktörens kontroll, ska den yrkesmässiga aktören, såvida inte den behöriga myndigheten gett andra anvisningar, a)informera de personer i handelskedjan till vilka växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen levererats om förekomsten av skadegöraren, b)ge dessa personer riktlinjer om nödvändiga åtgärder som ska vidtas i samband med transporten av växterna, växtprodukterna respektive de andra föremålen för att minska risken för att skadegörarna i fråga sprids eller slipper ut, och c)återkalla dessa växter, växtprodukter eller andra föremål. 7.I de fall där punkt 1, 3, 4, 5 eller 6 i den här artikeln är tillämpliga ska den yrkesmässiga aktören på begäran förse den behöriga myndigheten med alla uppgifter som är av betydelse för allmänheten. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 13 ska myndigheten informera allmänheten om de åtgärder som behöver vidtas med avseende på de växter, växtprodukter eller andra föremål som kan innehålla respektive skadegörare. Åtgärder som ska vidtas av andra personer än de yrkesmässiga aktörerna 1.När någon annan än en yrkesmässig aktör upptäcker förekomst av en EU-karantänskadegörare eller har anledning att misstänka sådan förekomst, ska vederbörande anmäla detta till den behöriga myndigheten. Om anmälan inte gjorts skriftligen ska den behöriga myndigheten officiellt dokumentera den. Om den behöriga myndigheten så kräver ska personen förse myndigheten med den information som han eller hon förfogar över och som avser förekomsten i fråga. 2.Den behöriga myndigheten kan besluta att den anmälan som avses i punkt 1 inte krävs om förekomsten av en särskild skadegörare i ett område är känd. 3.Den person som lämnade den anmälan som avses i punkt 1 ska samråda med den behöriga myndigheten om vilka åtgärder som ska vidtas och ska i enlighet med den behöriga myndighetens anvisningar vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra spridning av skadegöraren och eliminera den från de berörda växterna, växtprodukterna eller andra föremålen och, i tillämpliga fall, från personens mark och byggnader. Den anmälningsskyldighet som avses i artiklarna 14 och 15 ska inte tillämpas om a)en EU-karantänskadegörare påträffats i en angripen zon av ett avgränsat område som inrättats för inneslutning av skadegöraren i fråga, i enlighet med artikel 18.2, b)en EU-karantänskadegörare påträffats i en angripen zon av ett avgränsat område och som omfattas av utrotnings åtgärder som kräver , . Europeiska unionens officiella tidning L 317/21 1.Om en situation som avses i artikel 11 första stycket a och b officiellt bekräftas ska den behöriga myndigheten vidta alla nödvändiga växtskyddsåtgärder för att utrota EU-karantänskadegöraren från det berörda området. Dessa åtgärder ska vidtas i enlighet med bilaga II. Utrotningsskyldigheten ska inte tillämpas när något annat anges i en genomförandeakt som avser den skadegöraren och som antagits i enlighet med artikel 28.2. 2.Den behöriga myndigheten ska utan dröjsmål undersöka källan till förekomsten av den berörda EU-karantänska degöraren, särskilt där denna förekomst kan ha samband med förflyttning av växter, växtprodukter eller andra föremål och möjligheten att den berörda skadegöraren har spridits till andra växter, växtprodukter eller föremål genom dessa förflyttningar. 3.Om de åtgärder som avses i punkt 1 rör införsel eller transport inom unionens territorium av växter, växtprodukter och andra föremål, ska den berörda medlemsstaten anmäla dessa åtgärder till kommissionen och övriga medlemsstater. 4.De åtgärder som avses i punkt 1 och de undersökningar som avses i punkt 2 ska genomföras oavsett om skadegöraren förekommer på mark eller i byggnader som är allmänna eller privata. Inrättande av avgränsade områden 1.Om en situation som avses i artikel 11 första stycket a och b officiellt bekräftas ska den behöriga myndigheten inrätta ett eller flera områden där de utrotningsåtgärder som avses i artikel 17.1 ska vidtas (nedan kallat avgränsat område). Det avgränsade området ska bestå av en angripen zon och en buffertzon. 2.Den angripna zonen ska, i tillämpliga fall, innehålla a)alla växter som man vet är angripna av den berörda skadegöraren, b)alla växter som visar tecken eller symptom som tyder på eventuella angrepp av skadegöraren, c)alla andra växter som kan ha blivit eller kan komma att bli kontaminerade eller angripna av den skadegöraren, inbegripet växter som kan komma att bli angripna på grund av deras mottaglighet för denna skadegörare och deras närhet till angripna växter, eller – om känd – en gemensam produktionskälla med angripna växter, eller växter som odlas från dessa, d)mark, jord, vattendrag eller andra angripna föremål eller föremål som kan komma att angripas av den berörda skadegöraren. 3.Buffertzonen ska angränsa till den angripna zonen och omsluta den. Zonens omfattning ska vara anpassad till risken för spridning av den berörda skadegöraren på naturlig väg utanför den angripna zonen, eller till följd av mänsklig verksamhet inom den angripna zonen och dess omgivning, och ska fastställas i enlighet med de principer som anges i avsnitt 2 i bilaga II. Om risken för spridning av skadegöraren utanför den angripna zonen eliminerats eller minskats till en acceptabel nivå tack vare naturliga eller konstgjorda barriärer, behöver ingen buffertzon inrättas. 4.Genom undantag från punkt 1 får den behöriga myndigheten besluta att inte inrätta något avgränsat område, om den vid en inledande bedömning finner att ett eliminerande är möjligt med hänsyn till den berörda skadegörarens, växtens, växtproduktens eller det berörda andra föremålets typ och den plats där den eller det påträffats. I sådana fall ska en inventering genomföras för att fastställa om ytterligare växter eller växtprodukter är angripna. På grundval av denna inventering ska den behöriga myndigheten fastställa om det föreligger något behov av att inrätta ett avgränsat område. L 317/22 Europeiska unionens officiella tidning 5.Om ett avgränsat område, i enlighet med punkterna 2 och 3, måste utvidgas till en annan medlemsstats territorium, ska den medlemsstat i vilken den berörda skadegöraren påträffats omgående kontakta den medlemsstat till vars territorium det avgränsade området ska utvidgas, så att denna medlemsstat får möjlighet att vidta de tillämpliga åtgärder som avses i punkterna 1–4. 6.Medlemsstaterna ska till kommissionen och övriga medlemsstater anmäla det antal avgränsade områden som inrättats och var de ligger, de berörda skadegörarna, samt vilka åtgärder som vidtagits under föregående kalenderår. Denna punkt ska gälla utan att åsidosätta tillämpningen av en eventuell skyldighet att anmäla avgränsade områden som fastställts genom sådana genomförandeakter som avses i artikel 104. Inventeringar och ändringar av avgränsade områden samt hävande av restriktioner 1.Behöriga myndigheter ska åtminstone en gång , när det är lämpligt, genomföra en inventering av varje avgränsat område när det gäller förekomsten av den berörda skadegöraren och hur den utvecklas. Dessa inventeringar ska genomföras i enlighet med artikel 22.2. 2.Om en behörig myndighet, oavsett om det beror på en sådan inventering som avses i punkt 1 eller ej, upptäcker förekomst av den berörda skadegöraren i buffertzonen, ska den berörda medlemsstaten anmäla detta till kommissionen och övriga medlemsstater. 3.De behöriga myndigheterna ska, i förekommande fall, ändra gränserna runt de angripna zonerna, buffertzonerna och de avgränsade områdena enligt resultaten av de inventeringar som avses i punkt 1. 4.Behöriga myndigheter kan upphäva ett avgränsat område och avsluta utrotningsåtgärderna, om områdets status som fritt från skadegörare har bekräftats. Detta gäller om följande två villkor är uppfyllda: a)den inventering som avses i punkt 1 visar att området konstaterats vara fritt från den berörda skadegöraren, och b)inga skadegörare påträffats i det avgränsade området under en tillräckligt . 5.Vid beslut om sådana ändringar som avses i punkt 3, eller upphävande av det avgränsade område som avses i punkt 4, ska den berörda behöriga myndigheten åtminstone beakta följande faktorer: a)Skadegörarens och den berörda vektorns biologi. b)Förekomsten av värdväxter. c)Ekoklimatologiska förhållanden. d)Sannolikheten för att utrotningsåtgärderna har varit framgångsrika. 6.Genom undantag från punkt 1 i denna artikel behöver årliga inventeringar inte genomföras i de angripna zonerna inom avgränsade områden som inrättats för a)skadegörare som omfattas av utrotningsåtgärder som kräver , b)skadegörare som omfattas av de inneslutningsåtgärder som avses i artikel 28.2. 7.Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 105 för att komplettera denna förordning med avseende på närmare precisering av de skadegörare som avses i punkt 6 a i den här artikeln och artikel 16 b samt villkoren för tillämpningen av dessa undantag. Europeiska unionens officiella tidning L 317/23 Rapporter om åtgärder som vidtas i enlighet med artiklarna 17, 18 och 19 1.När åtgärder vidtagits av en medlemsstat i ett område som angränsar till en annan medlemsstat, ska en rapport om de åtgärder som vidtagits i enlighet med artiklarna 17, 18 och 19 överlämnas till den andra medlemsstaten. 2.När kommissionen eller en annan medlemsstat så begär ska en medlemsstat överlämna en rapport om särskilda åtgärder som vidtagits i enlighet med artiklarna 17, 18 och 19. Ändring av bilaga II Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 105 med avseende på ändring av bilaga II för att anpassa den till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen och till utvecklingen av relevanta internationella standarder. Inventering av EU-karantänskadegörare och skadegörare som preliminärt klassificeras som EU- 1.Medlemsstaterna ska under angivna tidsperioder genomföra riskbaserade inventeringar för att kontrollera förekomsten av åtminstone följande: a)EU-karantänskadegörare. b)Tecken eller symptom på varje skadegörare som omfattas av de åtgärder som avses i artikel 29 eller av åtgärder som har antagits i enlighet med artikel 30.1. Dessa inventeringar ska genomföras inom alla områden där förekomst av den berörda skadegöraren tidigare inte varit känd. Dessa inventeringar behöver inte genomföras för skadegörare för vilka man otvetydigt kan konstatera att etablering och spridning i medlemsstaten inte är möjlig på grund av ekoklimatologiska förhållanden eller avsaknad av skadegörarnas värdväxter. 2.Utformningen av de inventeringar som avses i punkt 1 ska baseras på den risk som föreligger för att skadegöraren förekommer i det område inventeringen omfattar. De ska åtminstone bestå av visuella undersökningar utförda av den behöriga myndigheten och, i förekommande fall, insamling av prover och genomförande av tester. Dessa inventeringar ska genomföras på alla lämpliga platser och i förekommande fall inbegripa verksamhetsplatser, fordon, maskiner och förpackningsmaterial som används av yrkesmässiga aktörer och andra personer. De ska bygga på sunda vetenskapliga och tekniska principer samt utföras som lämpar sig för att möjliggöra upptäckt av de berörda skadegörarna. Inventeringarna ska beakta vetenskapliga och tekniska uppgifter och annan relevant information om förekomsten av den berörda skadegöraren. 3.Senast den 30 april ska medlemsstaterna underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om resultaten av de inventeringar som avses i punkt 1, som utfördes under föregående kalenderår. Dessa rapporter ska innehålla uppgifter om var inventeringarna genomförts, tidpunkten för dessa inventeringar, de berörda skadegörarna och växterna, växtprodukterna eller andra föremålen, antalet inspektioner och tagna prover samt förekomst av varje berörd skadegörare. Kommissionen kan genom genomförandeakter fastställa en mall för dessa rapporter samt anvisningar om hur i fråga ska fyllas i. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.2. Fleråriga inventeringsprogram och insamling av uppgifter 1.Medlemsstaterna ska upprätta fleråriga inventeringsprogram som fastställer innehållet i de inventeringar som ska genomföras enligt artikel 22. Dessa program ska möjliggöra insamling och registrering av såväl vetenskapliga och tekniska uppgifter som annan relevant information som avses i artikel 22.2 andra stycket. L 317/24 Europeiska unionens officiella tidning De fleråriga inventeringsprogrammen ska innehålla följande uppgifter i enlighet med artikel 22.2: a)Det särskilda målet för respektive inventering. b)Inventeringens omfattning med avseende på berört område och tidsram, samt de undersökta skadegörarna, växterna och varorna. c)Inventeringsmetoder och kvalitetsstyrning, inklusive en beskrivning av förfarandena för visuell undersökning, provtagning och testning samt deras tekniska motivering. d)Tidpunkter, frekvens och antalet planerade visuella undersökningar, prover och tester. e)Metoderna för dokumentation och rapportering av de uppgifter som samlats in. De fleråriga inventeringsprogrammen ska omfatta en period av fem till . 2.Medlemsstaterna ska på begäran anmäla sina fleråriga inventeringsprogram till kommissionen och övriga medlemsstater i samband med att de inrättas. 3.Kommissionen får anta genomförandeakter som fastställer utformningen av de fleråriga inventeringsprogrammen och de praktiska arrangemangen för tillämpningen av inslagen i punkt 1 på de särskilda skadegörarriskerna. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 107.2. Inventering av prioriterade skadegörare 1.Medlemsstaterna ska, med avseende på varje prioriterad skadegörare, genomföra den inventering som anges i artiklarna 22.1 och 22.2. Dessa inventeringar ska omfatta ett tillräckligt stort antal visuella undersökningar, provtagningar och tester som lämpar sig för varje prioriterad skadegörare, i den mån detta är möjligt i förhållande till skadegörarens biologi och de ekoklimatologiska förhållandena, för att med en hög grad av tillförlitlighet säkerställa att de upptäcks . Inventeringarna behöver inte genomföras för skadegörare för vilka man otvetydigt kan konstatera att etablering och spridning i medlemsstaten inte är möjlig på grund av de respektive ekoklimatologiska förhållandena eller avsaknaden av skadegörarnas värdväxter. 2.Senast den 30 april ska medlemsstaterna underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om resultaten av de inventeringar som avses i punkt 1 och som utförts under föregående kalenderår. Beredskapsplaner för prioriterade skadegörare 1.Varje medlemsstat ska för varje prioriterad skadegörare som kan ta sig in i dess territorium eller en del därav och etablera sig där upprätta och regelbundet uppdatera en separat plan, med uppgifter om de beslutsprocesser, förfaranden och protokoll som ska följas och de minsta resurser som ska ställas till förfogande samt förfaranden för tillgäng liggörande av ytterligare resurser om förekomst av skadegöraren officiellt bekräftas eller misstänks (nedan kallad beredskapsplanen). Medlemsstaterna ska i ett lämpligt skede under utarbetandet och uppdateringen av beredskapsplanen samråda med alla relevanta aktörer. Beredskapsplaner behöver inte upprättas för skadegörare för vilka man otvetydigt kan konstatera att etablering och spridning i medlemsstaten inte är möjlig på grund av de ekoklimatologiska förhållandena eller avsaknaden av skadegörarnas värdväxter. 2.Varje beredskapsplan ska omfatta a)roller och ansvarsområden för de organ som deltar i genomförandet av planen, vid officiellt bekräftad eller misstänkt förekomst av den prioriterade skadegöraren, ordergång och förfaranden för samordningen av åtgärder som ska vidtas av behöriga myndigheter eller andra myndigheter, medverkande delegerade organ eller fysiska personer, laboratorier och yrkesmässiga aktörer samt samordning med angränsande medlemsstater och angränsande tredjeländer i förekommande fall, b)behöriga myndigheters tillträde till yrkesmässiga aktörers och andra relevanta aktörers verksamhetsplatser samt fysiska personers mark och byggnader, Europeiska unionens officiella tidning L 317/25 c)behöriga myndigheters tillträde, vid behov, till laboratorier, utrustning, personal, extern expertis och resurser som är nödvändiga för snabb och effektiv utrotning eller, i förekommande fall, inneslutning av de prioriterade skadegörarna i fråga, d)åtgärder som ska vidtas med avseende på information till kommissionen, övriga medlemsstater, berörda yrkesmässiga aktörer och allmänheten när det gäller förekomsten av den berörda prioriterade skadegöraren och de åtgärder som vidtagits mot den, om förekomst av den berörda skadegöraren officiellt bekräftas eller misstänks, e)system för dokumentation av förekomst av den berörda prioriterade skadegöraren, f)tillgängliga bedömningar enligt artikel 6.2 och varje bedömning som genomförts av medlemsstaten när det gäller risken för dess territorium i samband med den berörda prioriterade skadegöraren, g)de riskhanteringsåtgärder som ska vidtas med avseende på den prioriterade skadegöraren enligt avsnitt 1 i bilaga II, och de förfaranden som ska följas, h)principer för den geografiska avgränsningen av avgränsade områden, i)protokoll som beskriver metoderna för visuella undersökningar, provtagningar och laboratorietester, och j)principer för utbildning av personal vid de behöriga myndigheterna och, i förekommande fall, av de organ, offentliga myndigheter, laboratorier, yrkesmässiga aktörer och andra personer som avses i led a. I förekommande fall ska de uppgifter som avses i första stycket d–j utformas som handledningar. 3.Beredskapsplaner får kombineras för flera prioriterade skadegörare med liknande biologi och värdväxter. I sådana fall ska beredskapsplanen bestå av en allmän del som är gemensam för alla prioriterade skadegörare som omfattas av den, och en särskild del för var och en av de berörda prioriterade skadegörarna. 4.Medlemsstaterna ska från upprättandet av förteckningen över prioriterade skadegörare upprätta en beredskapsplan för de prioriterade skadegörare som finns upptagna i den förteckningen. för upptagandet av varje ytterligare berörd skadegörare i denna förteckning över prioriterade skadegörare ska medlemsstaterna upprätta en beredskapsplan för den prioriterade skadegöraren. Medlemsstaterna ska regelbundet se över och i förekommande fall uppdatera sina beredskapsplaner. 5.Medlemsstaterna ska på begäran översända sina beredskapsplaner till kommissionen och övriga medlemsstater, och ska informera alla relevanta yrkesmässiga aktörer genom offentliggörande på internet. Simuleringsövningar för prioriterade skadegörare Medlemsstaterna ska utföra simuleringsövningar med inriktning på genomförandet av beredskapsplanerna i intervall som fastställs utifrån den berörda prioriterade skadegörarens eller de berörda prioriterade skadegörarnas biologi och den risk som denna eller dessa skadegörare utgör. Dessa övningar ska inom en rimlig tidsperiod utföras med avseende på samtliga prioriterade skadegörare och de relevanta aktörerna ska delta. Dessa övningar behöver inte genomföras om respektive medlemsstat har vidtagit åtgärder för utrotning av skadegöraren eller skadegörarna i fråga. 2.Simuleringsövningar gällande prioriterade skadegörare, vars förekomst i en medlemsstat kan ha en inverkan på angränsande medlemsstater får utföras gemensamt av de medlemsstaterna på grundval av deras respektive beredskapsplaner. I förekommande fall får medlemsstaterna utföra dessa simuleringsövningar tillsammans med angränsande tredjeländer. 3.Medlemsstaterna ska på begäran tillhandahålla kommissionen och övriga medlemsstater en rapport om resultaten av varje simuleringsövning. L 317/26 Europeiska unionens officiella tidning Handlingsplaner för prioriterade skadegörare 1.Om förekomst av en prioriterad skadegörare på en medlemsstats territorium officiellt har bekräftats i enlighet med artikel 10, ska den behöriga myndigheten omgående anta en plan (nedan kallad handlingsplanen) med åtgärder för utrotning av skadegöraren, enligt artiklarna 17, 18 och 19, eller för inneslutning av denna enligt artikel 28.2 samt en tidsplan för genomförandet av dessa åtgärder. Handlingsplanen ska innehålla en beskrivning av utformningen och organisationen av de inventeringar som ska genomföras och ange antalet visuella undersökningar, prover som ska tas och laboratorietest som ska utföras samt den metod som ska tillämpas vid inventeringen, provtagningarna och testerna. Handlingsplanen ska grunda sig på den relevanta beredskapsplanen och den ska delges de berörda yrkesmässiga aktörerna av den behöriga myndigheten. 2.Medlemsstaterna ska på begäran anmäla de antagna handlingsplanerna till kommissionen och övriga medlemsstater. Unionsåtgärder mot särskilda EU-karantänskadegörare 1.Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa åtgärder mot särskilda EU-karantänskadegörare. Genom dessa åtgärder ska en eller flera av nedanstående bestämmelser genomföras med avseende på varje berörd skadegörare: a)Artikel 10 om åtgärder vid misstanke om och behöriga myndigheters officiella bekräftelse av förekomsten av den EU- karantänskadegöraren. b)Artikel 14 om åtgärder som ska vidtas av yrkesmässiga aktörer. c)Artikel 15 om åtgärder som ska vidtas av andra personer än de yrkesmässiga aktörerna. d)Artikel 17 om utrotning av EU-karantänskadegörare. e)Artikel 18 om inrättande av avgränsade områden. f)Artikel 19 om inventeringar, ändringar av avgränsade områden och hävande av restriktioner. g)Artikel 22 om inventeringar om EU-karantänskadegörare och skadegörare som preliminärt klassificeras som EU- karantänskadegörare. h)Artikel 24 om inventeringar av prioriterade skadegörare, vad avser antalet visuella undersökningar, prover och tester för särskilda prioriterade skadegörare.