prop · H903107 · 2022-02-07 00:00:00 — Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redovisar regeringen sin bedömning med anledning av iakttagelser och rekommendationer i rapporten arbete – samverkan med verkan? (RiR 2021:26). samlade bedömning är att statens arbete med suicidprevention inte varit tillräckligt effektivt. framhåller till stöd för sin bedömning bl.a. att regeringen först har tagit flera initiativ för att stärka det suicidpreventiva arbetet trots att , på regeringens initiativ, fattade beslut om en övergripande vision för det suicidpreventiva arbetet och ett nationellt handlingsprogram . övergripande slutsats är att det behövs insatser inom flera områden för att ett verkningsfullt suicidpreventivt arbete ska kunna åstadkommas och att fler statliga myndigheter, på olika sätt, behöver involveras i och utveckla sitt självmordsförebyggande arbete. Regeringen välkomnar granskning och anser att rapporten utgör ett viktigt bidrag i det fortlöpande arbete som regeringen bedriver i syfte att utveckla och förbättra det suicidpreventiva arbetet. Regeringen bedömer, likt , att de pågående initiativen som regeringen har vidtagit inom området kommer att bidra till att stärka det suicidpreventiva arbetet . Mot bakgrund av utvecklingen av arbetet inom det suicidpreventiva området och de initiativ som regeringen har vidtagit anser regeringen att det finns ett fortsatt behov av att stärka och utveckla de statliga insatserna och att säkerställa att fler berörda myndigheter arbetar med frågor som berör suicidprevention. Regeringen avser med anledning av rekommendationer bl.a. att ge Myndigheten för samhällsskydd och bered- 2021/22:107 skap (MSB) i uppdrag att delta i det pågående arbetet med att ta fram underlag inför den kommande nationella strategin inom området psykisk hälsa och suicidprevention. I och med denna skrivelse anser regeringen att är slutbehandlad. Ärendet och dess beredning ............................................................. Bakgrund och syfte med granskningen.............................. slutsatser och rekommendationer............ Regeringens bedömning av iakttagelser ................ Regeringens åtgärder med anledning av Statens suicidpreventiva arbete – samverkan med verkan?, (RiR 2021:26) ................................................... Styrande dokument för suicidprevention........................ Regeringens medel och uppdrag till myndigheter och övriga aktörer inom suicidprevention ..................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ... 137 1 Ärendet och dess beredning har granskat statens suicidpreventiva arbete. Syftet med granskning har varit att ta reda på om statens insatser är effektiva för att stärka det suicidpreventiva arbetet. Resultatet av granskningen redovisas i rapporten arbete – samverkan med verkan? (RiR 2021:26), se bilaga 1–3. överlämnade rapporten till regeringen . I denna skrivelse behandlar regeringen de iakttagelser och rekommendationer till regeringen som redovisar i sin rapport. 2.1Bakgrund och syfte med granskningen Suicid är ett folkhälsoproblem som förutom förlust av människoliv leder till omfattande psykiskt lidande och försämrad hälsa hos anhöriga och andra berörda. avlider ca 1 200 personer till följd av självmord i . Totalt avled 1 168 personer i säkert fastställda suicid . Året innan var antalet 1 269. Suicidtalet (antal suicid per 100 000 invånare) minskade eller var oförändrat i de flesta åldersgrupper –2020. Ett undantag är de äldsta männen, där suicidtalet var högre 2020 jämfört med . Självmordstalet för unga personer, 15–, har legat på en oförändrad nivå men ökat med i snitt . En liknande ökning ses även bland kvinnor 25–. fattade 2008 beslut om en övergripande vision för det suicidförebyggande arbetet och om ett nationellt handlingsprogram för suicidprevention (prop. 2007/08:110 bet. 2007/08:SoU11, rskr. 2007/08:226). Handlingsprogrammet består av nio tvärsektoriella områden med både befolknings- och individinriktade insatser och är tänkt att användas av berörda aktörer som ett ramverk för arbetet på nationell, regional och lokal nivå. Även om suicidtalet i befolkningen under har minskat i de flesta åldersgrupper utom i den yngsta åldersgruppen är suicid fortsatt ett stort och allvarligt folkhälsoproblem. Granskningens övergripande revisionsfråga är om statens insatser är effektiva i syfte att stärka det suicidpreventiva arbetet. Bedömningsgrunden för den övergripande revisionsfrågan är den beslutade visionen om självmord – att ingen bör hamna i en så utsatt situation att den enda utvägen upplevs vara självmord – och tillhörande handlingsprogram. Granskningen omfattar regeringens styrning samt , och Inspektionen för vård och omsorgs () arbete. Vidare berörs flera andra statliga myndigheter på en övergripande nivå i granskningen, däribland MSB och . Den övergripande revisionsfrågan besvaras med hjälp av nedanstående delfrågor: – Är regeringens styrning för att stärka det suicidpreventiva arbetet Skr. 2021/22:107 effektiv? –Är arbete med samverkan inom suicid-preven- tion effektivt? –Är statens insatser verkningsfulla när det gäller kunskapsstöd och stöd för implementering till regionala och lokala aktörer samt till frivilligorganisationer för att skapa ett ändamålsenligt och kunskapsbaserat arbete inom suicidprevention? –Följs de insatser upp, som regeringen initierat och myndigheterna genomfört inom suicidprevention? Om ja, används uppföljningarna för att utveckla berörda verksamheter på regional och lokal nivå i syfte att uppnå resultat? 2.2Riksrevisionens slutsatser och rekommendationer samlade bedömning är att statens arbete med suicidprevention inte varit tillräckligt effektivt. framhåller till stöd för sin bedömning i huvudsak följande. Det nationella handlingsprogrammet och tillhörande vision beslutades , men först tog regeringen flera större initiativ för att stärka det suicidpreventiva arbetet. Regeringen har därmed inte varit aktiv i styrningen av det suicidpreventiva arbetet. är positiv till de initiativ som regeringen har vidtagit men konstaterar att det kvarstår arbete på flera områden för att få till ett verkningsfullt suicidpreventivt arbete. Den nationella styrningen av det suicidpreventiva arbetet bör vara formad så att insatserna leder till konkreta och varaktiga resultat. En viktig del i det arbetet är att myndigheter får tydliga och långsiktiga uppdrag. Detta ställer krav på regeringens förmåga att styra. Granskningen visar att räddningstjänstens verksamhet är viktig för det lokala suicidförebyggande arbetet och att det därför är lämpligt att MSB som har i uppgift att stödja räddningstjänsten med råd och information också gör det i denna del. Av granskningen framgår att kommuner har olika förutsättningar för att arbeta operativt och förebyggande med suicidprevention. Vägledning och mer bindande råd som föreskrifter efterfrågas därför av räddningstjänsten. I det nationella strategiarbetet som inkluderar ett tjugotal myndigheter behövs också MSB:s kunskap. Granskningen visar också att det saknas en enhetlig nationell hantering av samtal till 112 som rör hot om suicid och att det finns ett värde för både den drabbade individen och samhället i stort av att ha en enhetlig hantering av sådana samtal. En enhetlig hantering som behöver bygga på aktuell kunskap och beprövad erfarenhet kan ha betydelse för hur ärenden slutar. har haft ett halveringsmål för omkomna på statliga järnvägar för perioden –2020. Flertalet fall handlar om suicid och antalet har varit oförändrat . Trots avsaknaden av resultat fattade regeringen ett nytt beslut om ett halveringsmål för samtliga trafikslag . Det är därför angeläget att regeringen ställer krav på att systematiskt följa upp vilka insatser som görs för att uppnå 2021/22:107 etappmålet och redovisa resultatet, eftersom arbetet inte har lett till någon minskning av antalet omkomna på järnvägarna. När det gäller de rekommendationer som riktas till myndigheterna framgår i huvudsak följande. arbete med samverkan har gjort att suicidpreventivt arbete uppmärksammats, men har lett till få konkreta resultat. Stödet för implementeringen av kunskap behöver förbättras så att det kan bidra till konkreta suicidpreventiva insatser. Mer verksamhetsanpassade, konkreta och tillgängliga kunskapsstöd behövs eftersom de som finns är för övergripande för att kunna användas i det dagliga arbetet. Det nationella handlingsprogrammet, som ska vägleda arbetet på regional och lokal nivå, har varit för allmängiltigt och inte möjligt att följa upp. Att handlingsprogrammet varit utan operationaliserade och mätbara mål har med stor sannolikhet påverkat möjligheten till uppföljningen av området. Det är därför extra viktigt att myndigheterna, parallellt med att handlingsprogrammet utvecklas, också planerar för hur programmets insatser ska följas upp. Nationella uppföljningar av suicidhändelser i vården är en viktig del av det suicidpreventiva arbetet. De uppföljningar som har gjorts av suicidhändelser visar på många och återkommande brister som inte följts upp och åtgärdats. har ett viktigt tillsynsuppdrag men har inte granskat hanteringen av suicidärenden på en aggregerad nivå. Det finns brister i det suicidpreventiva arbetet på lokal nivå men även på regional nivå. Arbetet på dessa nivåer bedrivs i olika omfattning och är ofta beroende av engagerade personer. Det finns dessutom kommuner som inte arbetar med suicidprevention. Det är svårt att fastställa hur mycket av statens suicidpreventiva arbete som påverkar arbetet i kommunerna och vad som beror på kommunernas egna förmågor, prioriteringar och mottagarkapacitet. lämnar mot denna bakgrund följande rekommendationer till regeringen: –Ta initiativ till en nationell enhetlig hantering av inkommande samtal som rör hot om suicid via 112 för att underlätta för blåljusverksamheter att fatta beslut vid utryckning. –Se till att MSB medverkar i det nationella suicidpreventiva arbetet, både i det kommande strategiarbetet och som stödjande myndighet till de kommunala räddningstjänsterna. –Se till att följer upp och utvärderar insatser som myndigheten har vidtagit för att uppnå halveringsmålet för omkomna på statliga järnvägar. Syftet med uppföljningen bör vara att ta reda på varför insatserna inte har haft effekt. Regeringen bör också se till att ökar graden av systematik i de åtgärder som vidtas. lämnar vidare följande rekommendationer till och : •Se till att den kommande strategin inom psykisk hälsa och suicidprevention tas fram så att den blir styrande och relevant för arbetet. Ett sådant arbete kan uppnås genom att större vikt läggs vid följande delar: –Inkludera och utveckla områden som har bäring på det Skr. 2021/22:107 suicidpreventiva arbetet. Två exempel på områden som bör inkluderas respektive utvecklas är missbruks- och beroendefrågor och stöd till anhöriga. –Se till att områdena också omfattar insatser som går att följa upp med relevanta indikatorer så att ett systematiskt lärande utvecklas på området. –Utveckla en vägledning för prioriteringar av insatser inom suicidprevention baserat på den underbyggda kunskap som finns. särskilt angeläget när ett tjugotal myndigheter gemensamt ska samarbeta om en ny strategi. 1.1Förbättra stödet för implementering av kunskap inom suicidprevention. Ett sätt att bidra till bättre stöd för implementering är att se till att kunskapsstöden är konkreta, användbara och tillgängliga för verksamheter som arbetar med suicidprevention. lämnar slutligen följande rekommendation till : –Följ upp suicidhändelser i vårdverksamheter på en aggregerad nivå i syfte att bidra till vårdverksamheters patientsäkerhetsarbete och därmed öka lärandet. Det gäller särskilt mot bakgrund av risken för ökad psykisk ohälsa när pandemin är över. 3Regeringens bedömning av iakttagelser Regeringen välkomnar granskning och anser att rapporten utgör ett viktigt bidrag i det fortlöpande arbete som regeringen bedriver i syfte att utveckla och förbättra det suicidpreventiva arbetet. Vad gäller bedömning om att regeringen inte varit aktiv i styrningen av det suicidpreventiva arbetet så vill regeringen framhålla följande. Det suicidpreventiva handlingsprogrammet och tillhörande vision beslutades . har ett flertal regeringar ansvarat för det nationella suicidpreventiva arbetet. har regeringen kontinuerligt intensifierat insatserna inom området. Exempelvis har särskilda statsbidrag till frivilligorganisationer som arbetar med psykisk hälsa och suicidprevention inrättats och successivt ökat liksom medelstilldelningen till kommuner och regioner. Därtill har getts i uppdrag att samordna det suicidförebyggande arbetet på nationell nivå, och det ekonomiska stödet till Nationellt centrum för suicidforskning och prevention (NASP) har stärkts. Regeringen instämmer dock i bedömning om att det var först som regeringen tog flera större initiativ för att stärka det suicidpreventiva arbetet, däribland uppdraget till 25 myndigheter att komma in med underlag inför en ny strategi inom området psykisk hälsa och suicidprevention. I sammanhanget välkomnar regeringen att är 2021/22:107 positiv till de initiativ som regeringen har vidtagit och bedömer, liksom , att de pågående initiativen kommer att bidra till att stärka det suicidpreventiva arbetet . Regeringen delar bild att det nationella handlingsprogrammets utformning med stor sannolikhet har påverkat förutsättningarna för uppföljning av insatserna. Detta rör främst avsaknaden av konkreta aktiviteter och åtgärder för att uppfylla handlingsprogrammets delområden liksom avsaknaden av operationaliserade och mätbara mål. Regeringen delar även bedömning att den nationella styrningen av det suicidpreventiva arbetet bör utformas så att insatserna leder till konkreta och varaktiga resultat och att en viktig del i det arbetet är att myndigheter får tydliga och långsiktiga uppdrag. Regeringen vill i detta sammanhang, vilket också framhålls av , påminna om att regeringen har gett 25 myndigheter i uppdrag att, , komma in med underlag inför en ny strategi inom området psykisk hälsa och suicidprevention. Som framgår av uppdraget så syftar detta just till att effektivisera den statliga styrningen, stärka uppföljningen och öka möjligheterna att mäta effekterna av politikens genomförande samt bidra till en stärkt nationell samordning där samtliga berörda myndigheter ser sin roll i strategins framtagande, genomförande och uppföljning. Regeringen kan dock, likt , konstatera att det kvarstår arbete på flera områden för att få till ett verkningsfullt suicidpreventivt arbete. Regeringens bedömning är att det pågående ovan nämnda myndighetsuppdraget kommer att kunna bidra till att fortsatt stärka och utveckla statens insatser inom området. Regeringen ser löpande över om fler myndigheter bör involveras i arbetet med uppdraget samt om ytterligare områden är i behov av utveckling och nationellt stöd. Sådana områden kommer även att lyftas i de individuella analyser som myndigheterna har i uppdrag att lämna in till och , i enlighet med uppdragsbeskrivningen, samt i den slutredovisning som kommer att överlämnas till (). I sammanhanget vill regeringen dock betona att ett framgångsrikt suicidpreventivt arbete är helt beroende av de insatser som genomförs på lokal och regional nivå. Regeringen anser att det finns ett värde både för den drabbade individen och för samhället i stort av att samhällets aktörer samverkar och, i den mån det är möjligt, agerar enhetligt i syfte att stärka det suicidpreventiva arbetet och på så vis samlat verkar för en minskning av antalet suicid. Regeringen delar bedömning att de insatser som genomförs för att uppnå halveringsmålet för omkomna på järnvägsområdet bör följas upp systematiskt inklusive huruvida dessa insatser ger effekt. Slutligen anser regeringen, likt , att det är angeläget att de statliga kunskapsstöden är konkreta, användbara och tillgängliga för verksamheter som arbetar med suicidprevention samt att nationella uppföljningar av suicidhändelser i hälso- och sjukvården är en viktig del av det suicidpreventiva arbetet. 4 Regeringens åtgärder med anledning av Skr. 2021/22:107 iakttagelser granskning är ett värdefullt bidrag i regeringens fortsatta styrning av det nationella suicidpreventiva arbetet. Regeringen har med intresse tagit del av granskningen och delar bild av att statens insatser bör vara långsiktiga, målinriktade och ske i samverkan mellan berörda aktörer. Mot bakgrund av utvecklingen av arbetet inom det suicidpreventiva området och de initiativ som regeringen har vidtagit finns det ett fortsatt behov av att stärka och utveckla de statliga insatserna och att säkerställa att fler berörda myndigheter arbetar med frågor som berör suicidprevention. I överensstämmelse med rekommendation avser regeringen att ge MSB i uppdrag att delta i det pågående arbetet med att ta fram underlag inför en kommande nationell strategi inom området psykisk hälsa och suicidprevention. När det gäller rekommendationen att MSB bör stödja de kommunala räddningstjänsterna i det suicidpreventiva arbetet kan regeringen konstatera att MSB har i uppdrag att samordna och stötta kopplat till sådana händelser som är att betrakta som räddningstjänst enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor och förordningen (2003:789) om skydd mot olyckor. Det finns således inget hinder för MSB att ge stöd till kommunala räddningstjänsters suicidpreventiva arbete. Inom ramen för sitt ansvar kan myndigheten med stöd av sin nationella helhetsbild över de sårbarheter och brister som finns i samhället, och i nära dialog med andra berörda aktörer, identifiera de insatser som bedöms som mest ändamålsenliga och effektiva när det gäller att åtgärda konstaterade brister. I fråga om rekommendationen att regeringen bör ta initiativ till en nationell enhetlig hantering av inkommande samtal som rör hot om suicid till nödnumret 112 för att underlätta för blåljusverksamheter att fatta beslut vid utryckning kan följande konstateras. Alarmeringsverksamheten regleras i allt väsentligt genom avtal på olika nivåer. Mellan staten och (SOS Alarm) finns ett alarmeringsavtal som reglerar SOS Alarms åtaganden och övriga skyldigheter inom ramen för bolagets samhällsuppdrag. Avtalet syftar till att säkerställa en säker och effektiv hantering av nödsamtal och annan nödkommunikation till nödnummer 112 och därigenom skapa goda förutsättningar för en sammanhållen alarmeringsverksamhet i samhället. 112-tjänsten innefattar att svara på nödnumret 112, identifiera vad som har inträffat och bedöma om det finns behov av omedelbara hjälpinsatser av samhällets hjälporgan och ta ställning till vilket eller vilka av hjälporganen som berörs av det inträffade. Ansvarsfördelningen inom alarmeringsområdet innebär i stort att SOS Alarm är den aktör som tar emot och besvarar 112-anrop medan hjälporganen ansvarar för genomförande av hjälpinsatsen, vilket bl.a. innebär planering, organisering samt ledning av insatsen. Detta ska ske med inriktningen att hjälpinsatsen ska påbörjas inom godtagbar tid och genomföras på ett så effektivt sätt som möjligt och med så hög kvalitet som möjligt. Det är med andra ord hjälporganen som avgör hur SOS Alarm ska agera i 2021/22:107 samband med ett 112-anrop. Regeringen avser fortsatt att verka för att upprätthålla SOS Alarms verksamhet och förmåga att säkerställa en säker och effektiv hantering av nödsamtal och annan nödkommunikation till nödnummer 112 för att därigenom skapa goda förutsättningar för en sammanhållen alarmeringsverksamhet i samhället. När det gäller rekommendationen om att regeringen bör säkerställa att följer upp och utvärderar de insatser som myndigheten har vidtagit för att uppnå halveringsmålet för omkomna på statliga järnvägar kan regeringen i huvudsak konstatera följande. Den nollvision som är beslutad av utgör grunden för trafiksäkerhetsarbetet i och präglar också arbete. Regeringen instämmer i att en uppföljning och utvärdering av det tidigare etappmålet är en viktig förutsättning för att kunna genomföra effektiva insatser i syfte att uppnå det nuvarande etappmålet för omkomna på statliga järnvägar. Regeringen kan dock konstatera att ett arbete redan pågår inom i syfte att följa upp det förra etappmålet vilket regeringen välkomnar. När det gäller det nya etappmål som har satts för perioden – 2030 kommer myndigheten att följa upp hur arbetet med att nå målet fortskrider. Beträffande rekommendationen att regeringen bör se till att ökar graden av systematik i de åtgärder som vidtas avser regeringen att fortsatt följa arbete med att utveckla insatserna inom området, bl.a. vid de årliga myndighetsdialogerna. I fråga om de rekommendationer som riktas till och samt till avser regeringen att noga följa de insatser som myndigheterna tar initiativ till med anledning av . I och med denna skrivelse anser regeringen att är slutbehandlad. – samverkan med verkan? är en myndighet under med uppgift att granska den verksamhet som bedrivs av staten. Vårt uppdrag är att genom oberoende revision skapa demokratisk insyn, medverka till god resursanvändning och effektiv förvaltning i staten. bedriver både årlig revision och effektivitetsrevision. Denna rapport har tagits fram inom effektivitetsrevisionen, vars uppgift är att granska hur effektiv den statliga verksamheten är. Effektivitetsgranskningar rapporteras direkt till . isbn 978-91-7086-609-8 rir 2021:26 tryck: interntryckeri, 2021 E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N T I L L R I K S D A G E N B E S L U T A D : 2 0 2 1 - 0 9 - 2 7 D N R : 3 . 1 - 2 0 2 0 - 0 2 1 8 R I R 2 0 2 1 : 2 6 Härmed överlämnas enligt 9 § lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. följande granskningsrapport: –samverkan med verkan? har granskat statens suicidpreventiva arbete. Resultatet av granskningen redovisas i denna granskningsrapport. Den innehåller slutsatser och rekommendationer som avser regeringen, , och Inspektionen för vård och omsorg (). Riksrevisor har beslutat i detta ärende. har varit föredragande. Revisionsdirektör och enhetschef har medverkat i den slutliga handläggningen. , och Inspektionen för vård och omsorg () R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S S U I C I D P R E V E N T I V A A R B E T E – S A M V E R K A N M E D V E R K A N ? R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Övergripande revisionsfråga och avgränsningar Myndigheters uppdrag inom suicidprevention Suicidpreventivt arbete på regional och lokal nivå Vilka insatser är viktiga för det regionala och lokala suicidpreventiva arbetet? Det suicidpreventiva arbetet på regional nivå Det suicidpreventiva arbetet i en kommun och region Regeringens styrning inom suicidprevention samverkan med myndigheter och intressenter Uppföljningar av insatser inom suicidprevention Regeringen har inte varit aktiv i sin styrning av suicidprevention 5.2Arbetet med en nationell strategi är ett viktigt steg men ställer stora krav på 5.3Folkhälsomyndighetens samverkan har en begränsad verkan när det gäller 5.4Synen på suicid och tillgången till information påverkar det suicidpreventiva arbetet på olika sätt Uppföljning av suicidpreventivt arbete – svårt och inte prioriterat Till rapporten finns bilagor att ladda ned från . Bilagorna kan begäras ut från ärendets akt genom registraturen. Styrande dokument för suicidprevention Regeringens medel och uppdrag till myndigheter och övriga aktörer inom suicidprevention R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S S U I C I D P R E V E N T I V A A R B E T E – S A M V E R K A N M E D V E R K A N ? R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N har granskat om statens suicidpreventiva arbete är effektivt. Granskningen omfattar regeringens styrning och myndigheters arbete med samverkan, nationella kunskapsstöd, stöd för implementering av kunskap och nationell uppföljning av suicidprevention. samlade bedömning är att statens arbete med suicidprevention inte varit tillräckligt effektivt.