prop · H903265 · 2022-06-21 00:00:00 — Hur verksamheten ska vara finansierad Ansvarsfördelningen mellan stat och kommun Hur verksamheten är organiserad Interna förklaringar till de långa handläggningstiderna Likvärdig och korrekt handläggning Regeringens initiativ vad gäller handläggningen Likvärdig och korrekt avgiftssättning Avgifternas förutsägbarhet för sakägare Regeringens initiativ vad gäller avgiftssättningen Ansvarsfördelningen stat och kommun Fördelning av ärenden och resurser Jämförelser mellan Lantmäteriet och de kommunala lantmäterimyndigheterna Ansökningar om att få starta kommunalt lantmäteri Lantmäteriets tillsyn av kommunala lantmäterimyndigheter Regeringens initiativ i ansvarsfrågan Handläggningstiderna är för långa och blir allt längre Likvärdigheten i besluten är rimlig men förbättringspotential finns Informationen till sakägare är inte tillräcklig Nuvarande avgiftsmodell leder till högre avgifter för sakägare Avgiftssättningen är inte tillräckligt förutsebar och transparent R I K S R E V I S I O N E N F A S T I G H E T S B I L D N I N G E N I S V E R I G E 6.6Lantmäteriet ger förhållandevis lite stöd och råd till kommuner i plan- och 6.7För stor vikt läggs på verksamhetens omfattning vid prövning av om kommuner ska få bilda eget lantmäteri 6.8 Lantmäteriets tillsyn är tillfredsställande men bättre statistik behövs R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N R I K S R E V I S I O N E N F A S T I G H E T S B I L D N I N G E N I S V E R I G E har granskat de statliga insatserna inom fastighetsbildningen i . Fastighetsbildning innebär bland annat att nya fastigheter bildas eller att fastighetsgränser ändras. Fastighetsbildning regleras i främst av fastighetsbildningslagen och prövas vid en lantmäteriförrättning. Lantmäteriet ansvarar för fastighetsbildning i , men i 39 kommuner är lantmäteriverksamheten . övergripande slutsats är att de statliga insatserna inom fastighetsbildningen inte är tillräckligt effektiva. Redan tidigare är det känt att handläggningstiderna inom fastighetsbildningen är långa. granskning visar att handläggningstiderna dessutom blivit allt längre och att liggtiderna i ärendena är mycket omfattande. slutsats är därför att handläggningen inom Lantmäteriets fastighetsbildning inte är tillräckligt effektiv. Inom verksamheten beror detta främst på att Lantmäteriet har haft svårt att rekrytera tillräckligt många lantmätare och att det därför finns en obalans mellan resurser och insatser som ska utföras. bedömning är att det saknas möjligheter att lösa denna kompetensbrist. Regelverket för fastighetsbildningen är föråldrat och hindrar en enklare och effektivare ärendehandläggning. bedömning är därför att den viktigaste åtgärden för att minska handläggningstiderna är att modernisera regelverket. granskning visar också att avgifterna för förrättningarna har stigit i en högre takt än inflationen. Det finns flera skäl till denna utveckling, men det viktigaste är enligt den avgiftsmodell som tillämpas. Den kännetecknas av att Lantmäteriet har en monopolställning, att det ska råda full kostnadstäckning, att avgifterna sätts genom timtaxa och att Lantmäteriet får både besluta om och behålla avgifterna. Denna avgiftsmodell ger låga incitament att kostnadseffektivisera verksamheten, men regeringen har inte tagit några initiativ till förändringar. Även förutsägbarheten i avgiftssättningen är otillfredsställande. Fastighetsbildningen uppfattas ha stor betydelse för samhällsbyggnadsprocessen, inte minst då avstyckningar ofta har till syfte att möjliggöra ytterligare bostadsbyggande. De långa handläggningstiderna och de höga avgifterna riskerar därför att leda till att färre bostäder byggs. Organiseringen av fastighetsbildningen med både statliga och kommunala huvudmän för en i princip identisk verksamhet är unik i svensk statsförvaltning. granskning visar likväl att fördelningen mellan stat och kommun i huvudsak är rimlig från effektivitetssynpunkt. När regeringen prövar om en kommun ska få bilda en egen lantmäterimyndighet läggs dock enligt 6R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N väl stor vikt vid verksamhetens omfattning och alltför lite hänsyn tas till en kommuns samhällsbyggnadsutveckling. Det finns också vissa brister i statistiken som försämrar möjligheten för regeringen att bedöma huruvida ansvarsfördelningen mellan staten och kommunerna bidrar till en effektiv handläggning. Lantmäteriet har minskat omfattningen av det stöd och den rådgivning som ges till kommunerna inom fastighetsbildningsområdet och det riktade stödet till de kommunala lantmäterimyndigheterna. Enligt innebär det en risk för den fastighetsrättsliga kvaliteten i kommunala förrättningsbeslut och detaljplaner. •Genomför en översyn av hela regelverket för fastighetsbildningen. Följande delar bör ingå: −Se över relevanta författningar för att möjliggöra en successiv övergång till koordinatbestämda fastighetsgränser. −Se över behovet av ändamålsbestämmelserna i fastighetsbildningslagen. −Se över anläggningslagen i syfte att förenkla anmälningar och öka de dispositiva inslagen i nuvarande regler. −Se över relevanta författningar för att möjliggöra automatiserade beslut. •Se över nuvarande avgiftsmodell, med syftet att åstadkomma en mer kostnadseffektiv verksamhet och en mer förutsägbar avgiftssättning. •Ta större hänsyn till samhällsbyggnadsutvecklingen, såsom befolkningsutveckling och antalet planprocesser, vid beslut om tillstånd att bilda en lantmäterimyndighet. •Identifiera ytterligare möjligheter att bryta ökningstakten i kundernas avgifter. •Öka andelen fasta avgifter, i syfte att underlätta för sakägare att i förväg kunna bedöma kostnadsnivån. •Säkerställ enhetligare dokumentation i förrättningsärenden för ökad transparens i avgiftssättningen. •Förtydliga informationen till sakägare som ansöker om förrättning via pappersblankett. •Förbättra den tillgängliga statistiken om fastighetsbildningen från de kommunala lantmäterimyndigheterna. •Följ upp vilka konsekvenser som minskningen av stöd och rådgivning får för den fastighetsrättsliga kvaliteten i kommunala förrättningsbeslut och detaljplaner. R I K S R E V I S I O N E N F A S T I G H E T S B I L D N I N G E N I S V E R I G E 8R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N I finns cirka 3,3 miljoner fastigheter. Den statliga myndigheten har uppgiften att ansvara för fastighetsindelning och fastighetsbildning i . Lantmäteriet är också inskrivningsmyndighet och hanterar därmed ärenden om lagfart, inteckning eller annan inskrivning i enlighet med jordabalken.1 Denna granskning rör fastighetsbildningen, som innebär att nya fastigheter bildas eller att fastighetsgränser ändras. Fastighetsbildning omfattar även att rättigheter till fastigheter bildas, ändras eller upphävs.2 1.1 Motiv till granskning Fastighetsbildningen har stor betydelse för byggandet av bostäder, samhällsfastigheter och kommersiella fastigheter samt generationsskiften på landsbygden och förvaltning av vägar, anläggningar och fastigheter. Förutom att verksamheten är väsentlig finns flera problemindikationer som motiverar en granskning. Hit hör långa handläggningstider samt att avgifterna uppfattas som oförutsägbara och höga. Även en tidigare bostadsminister har uppmärksammat de långa handläggningstiderna och påpekat att dessa negativt påverkar samhällsbyggnadsprocessen och inte minst tiden det tar att bygga bostäder.3 Beslut i fastighetsbildningsärenden kan bara fattas av en lantmäterimyndighet.4 I 39 kommuner är det kommunala lantmäterimyndigheter som handlägger och beslutar i ärendena. I landets övriga kommuner är det Lantmäteriet som handlägger och beslutar.5 Organiseringen av fastighetsbildningen med både statliga och kommunala huvudmän för en i princip identisk verksamhet är så vitt vivet unik i svensk statsförvaltning. En fråga är då om ansvarsfördelningen mellan statens och kommuners lantmäterimyndigheter är effektiv. 1.2 Revisionsfrågor och avgränsningar Denna granskning har avgränsats till de statliga insatserna inom fastighetsbildningen. Det innebär att vi har granskat fastighetsbildningen inom Lantmäteriet och regeringens styrning av fastighetsbildningen. Vi har också granskat effektiviteten i den nuvarande ansvarsfördelningen mellan Lantmäteriet 1Se 2 och 5 §§ förordningen (2009:946) med instruktion för Lantmäteriet. 2Se 1 kap. 1 § fastighetsbildningslagen (FBL) (1970:988). 3Uttalande av ministern (MP), , ”Lantmäteriets handläggningstider granskas”, hämtad . 4Se 2 kap. 2 § FBL (1970:988). 5Regeringen har fattat beslut om att kommun får bilda en 40:e lantmäterimyndighet, (regeringsbeslut Fi2021/01457). Se vidare lagen (1995:1393) om lantmäterimyndighet. R I K S R E V I S I O N E N F A S T I G H E T S B I L D N I N G E N I S V E R I G E och de kommunala lantmäterimyndigheterna vad gäller fastighetsbildning, eftersom staten ytterst ansvarar för denna ansvarsfördelning. Den övergripande frågan är om de statliga insatserna inom fastighetsbildningen är effektiva. Granskningen bygger på följande delfrågor: •Är Lantmäteriets handläggning inom fastighetsbildning effektiv? •Är Lantmäteriets avgiftssättning rimlig och förutsägbar? •Är ansvarsfördelningen mellan stat och kommuner effektiv? Delfrågorna besvaras i varsitt kapitel i denna rapport (kapitlen 3–5). I granskningen har vi utgått från de mål som finns för fastighetsbildningen och förvaltningslagens krav på att handlägga ärenden snabbt, enkelt och kostnadseffektivt utan att rättssäkerheten eftersätts. 1.3.1 Mål för fastighetsbildning Det övergripande målet för lantmäteriverksamheten är att åstadkomma en ökad samhällsnytta.6 Regeringen har presenterat verksamhetsmål för Lantmäteriet i syfte att uppnå ökad samhällsnytta. Dessa är krav på rättssäkerhet, kvalitet, kompetens och kostnadseffektivitet.7 Därtill krävs en tydlighet mellan Lantmäteriet och de kommunala lantmäterimyndigheterna vad gäller roller, uppgifter och förhållningssätt med syftet att bevara förtroendet.8 Regeringen har också presenterat ett antal inriktningsmål som är specifika för Lantmäteriets fastighetsbildningsverksamhet, såsom att ett fortsatt förtroende och hög rättssäkerhet ska säkerställas och att kostnaderna för sakägarna ska minska genom fortsatta rationaliseringar och effektiviseringar.9 Lantmäteriet ska enligt sin instruktion verka för en enhetlig och ändamålsenlig förrättningsverksamhet och en ändamålsenlig fastighetsindelning.10 Enligt myndighetsförordningen ska myndighetens ledning bland annat se till att verksamheten bedrivs effektivt och enligt gällande rätt samt att myndigheten hushållar väl med statens medel.11 2005/06:5, bet. 2005/06:BoU4, rskr. 2005/06:51. 10Se 3 § förordningen (2009:946) med instruktion för Lantmäteriet. 11Se 3 § myndighetsförordningen (2007:515). 10 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Myndigheten ska fortlöpande utveckla verksamheten och verka för att, genom samarbete med myndigheter och andra, ta till vara de fördelar som kan vinnas för enskilda och för staten som helhet. Att myndigheten ska bedriva utvecklingsverksamhet inom sitt verksamhetsområde framgår även av myndighetens instruktion.12 Lantmäteriet ska verka för enhetlighet, samordning och kvalitet inom mätningsområdet och inom det karttekniska området. Lantmäteriet ska vidare utöva tillsyn över de kommunala lantmäterimyndigheterna.13 Ett viktigt motiv till bildandet av kommunala lantmäterimyndigheter var att de skulle bidra till en effektivare samordning mellan plan- och byggprocess och fastighetsbildning.14 Med utgångspunkt från förvaltningslagen och specifika mål för fastighetsbildningen har vi genomfört granskningen med följande operationaliserade kriterier som bedömningsgrund: Är Lantmäteriets handläggning inom fastighetsbildning effektiv? •Lantmäteriet handlägger ärenden snabbt, utan alltför omfattande liggtider. •Lantmäteriet handlägger ärenden på ett likvärdigt och korrekt sätt. •Lantmäteriet ger god information till sakägare inför ansökningar. Är Lantmäteriets avgiftssättning rimlig och förutsägbar? •Avgifterna är inte högre än vad som kan anses vara rimligt för avgiftsbelagd statlig verksamhet. •Avgifterna är likvärdiga för jämförbara ärenden inom Lantmäteriet. •Avgifterna är transparenta, begripliga och förutsägbara för sakägare. Är ansvarsfördelningen mellan stat och kommuner effektiv? •Regeringen har säkerställt en ansvarsfördelning som bidrar till enkel, snabb och kostnadseffektiv handläggning. •Lantmäteriet ger tillräckligt stöd och tillräcklig rådgivning till kommuner inom ramen för fastighetsbildningen, främst i plan- och byggprocessen. •Lantmäteriet kontrollerar inom ramen för sin tillsyn att de kommunala lantmäterimyndigheterna fortsatt lever upp till kriterierna för att bedriva en lantmäterimyndighet. 12Se 6 § myndighetsförordningen och 5 § 9 förordningen med instruktion för Lantmäteriet. 13Se 5 § 6 och 11 förordningen med instruktion för Lantmäteriet. 1995/96:78, bet. 1995/96:BoU4, rskr. 1995/96:102. R I K S R E V I S I O N E N F A S T I G H E T S B I L D N I N G E N I S V E R I G E 1.4 Metod och genomförande I granskningen har vi använt oss av olika metoder för datainsamling och analys. Aktgranskningar: Vi har genomfört totalt fyra olika aktgranskningar. Två gäller Lantmäteriets handläggning, den ena med fokus på hur stor andel av handläggningstiderna som utgör olika typer av liggtider, och i den andra har vi granskat om Lantmäteriets handläggning är likvärdig. Hur urvalet har gått till i dessa två aktgranskningar framgår av bilaga 2. De resterande två är aktgranskningar som rör domar, dels överklagade ärenden, dels överklagade fakturor. Dessa två aktgranskningar omfattar ärenden där domstolen i sitt avgörande hade synpunkter på Lantmäteriets beslut. Bearbetning av registerdata: Vi har analyserat interna registerdata som Lantmäteriet förfogar över, och data från intern tidredovisning, i syfte att undersöka handläggningstider och avgiftsnivåer. Vi har även analyserat registerdata från Kommuner och Regioner (SKR), med sammanställningar från landets 39 kommunala lantmäterimyndigheter. Dokumentstudier: Vi har tagit del av ett stort antal dokument och analyserat uppgifter från dessa. Hit hör relevanta propositioner och riksdagsbehandlingar inför beslut om förändringar i lagstiftning inom fastighetsbildningsområdet. Hit hör också Lantmäteriets årsredovisningar, interna riktlinjer för handläggning och den interna avgiftsmodell som bildar underlag för taxesättningen. Vi har även studerat den information som ges om hur en ansökan ska se ut. Intervjuer: Vi har genomfört ett antal intervjuer med både lantmätare och ledningspersonal inom Lantmäteriet och kommunala lantmäterimyndigheter. Vi har också intervjuat företrädare för , branschorganisationer, företag inom fastighetsbildningsområdet och arbetstagarorganisationer. Vi har även genomfört intervjuer med och (). Enkät till kommunala lantmäterimyndigheter: I enkäten har vi bland annat ställt frågor om handläggningstider och resursåtgång fördelat på olika typer av aktiviteter. Enkäten är en totalundersökning, då den gick ut till alla 39 kommunala lantmäterimyndigheter. Analys av avgifter hos andra myndigheter: Vi har genom förfrågningar till ett tiotal andra statliga myndigheter skaffat kunskaper om hur deras avgifter sätts och nivån på de overhead-kostnader som inkluderas i avgifterna. Analys av uppgifter i BESTA-klassificeringen: Analyserna har syftat till att undersöka Lantmäteriets kostnader för stödfunktioner i förhållande till kärnfunktioner. Granskningen har genomförts av en projektgrupp bestående av (projektledare) och . , professor i nationalekonomi vid , har varit referensperson i granskningen. 12R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N I detta bakgrundskapitel redovisar vi kortfattat hur fastighetsbildningssystemet har växt fram i och hur fastighetsbildningen är tänkt att bedrivas, med utgångspunkt från det regelverk som gäller . 2.1 Kort historik om fastighetsbildning i Lantmäteriets verksamhet har en historia i . Den Kungliga Lantmäteriutbildningen inrättades 1628 och underställdes Kammarkollegiet. Främst jordbruksbyar och vägar kartlades. Verksamheten har därefter bedrivits under olika namn och med olika organisatoriska lösningar.15 ägnades mycket tid åt kartritning, ofta kopplat till skiftesreformer, såsom enskifte och laga skifte. organiserades verksamheten i en egen myndighet, Lantmäteristyrelsen. förändrades bestämmelserna för fastighetsbildning och fastighetsköp, genom att ett system med inteckningar och lagfarter infördes. bildades genom sammanslagning av Rikets allmänna kartverk, som framställde kartor, och Lantmäteristyrelsen. Verksamheten flyttades då till . Även de kommunala lantmäterimyndigheterna tillkom i samband med bildandet av och ikraftträdandet av den nuvarande fastighetsbildningslagen. De kommunala lantmäterimyndigheterna utgjorde då specialenheter med fokus på tätortsförrättningar inom den övergripande lantmäteriorganisationen. Nuvarande organisation för kommunala lantmäterimyndigheter tillkom och innebär att de kommunala lantmäterimyndigheterna ansvarar för i princip all fastighetsbildande verksamhet inom kommunens geografiska område. Den senaste större organisatoriska förändringen skedde 2008, då och 21 regionala statliga lantmäterimyndigheter slogs ihop till en myndighet benämnd Lantmäteriet. överfördes också ansvaret för inskrivningsverksamheten från tingsrätterna till Lantmäteriet. Den organisation för fastighetsbildning som valts i är ovanlig i . I alla länder är ansvaret för det en statlig verksamhet, men bara i och är lantmäteriförrättningar en statlig uppgift. I de flesta länder i , inklusive , utförs lantmäteriförrättningarna av privata lantmätare, medan det är en uppgift i Norge.16 15Lantmäteriet, Lantmäteriet – en modern myndighet med anor, 2017. 16Norska regeringens proposition 148 L (2016-2017) Endringar i matrikkellova m.m. R I K S R E V I S I O N E N F A S T I G H E T S B I L D N I N G E N I S V E R I G E 2.2 Hur fastighetsbildningen ska bedrivas Fastighetsbildning innebär att fastighetsindelningen ändras, genom att lantmäterimyndigheter ombildar eller bildar nya fastighetsgränser. Det kan också handla om att rättigheter till fastigheter bildas, ändras eller upphävs.17 Sakägare måste enligt lag ansöka om en förrättning hos en lantmäterimyndighet för att ändra sin fastighet.18 Lantmäteriförrättningar utförs av den statliga myndigheten , men också av 39 kommunala lantmäterimyndigheter. Andra får inte utföra lantmäteriförrättningar.19 Organiseringen av fastighetsbildningen med både statliga och kommunala huvudmän för en i princip identisk verksamhet är såvitt vi kan bedöma unik i svensk statsförvaltning. Lantmäteriet ska verka för en enhetlig och ändamålsenlig förrättningsverksamhet och en ändamålsenlig fastighetsindelning.20 Fastighetsbildningen styrs av ett förhållandevis omfattande regelverk. Förutom flera lagar och förordningar finns även föreskrifter som beslutats av Lantmäteriet och som i vissa fall också styr de kommunala lantmäterimyndigheterna.21 22 Det finns ett flertal olika ärendetyper av fastighetsbildning. Hit hör avstyckning och klyvning, liksom olika typer av anläggningsåtgärder och ledningsrättsåtgärder. En mer utförlig beskrivning av dessa olika typer av åtgärder återfinns i bilaga 1. Vid varje fastighetsbildande åtgärd ska en lämplighetsbedömning av de påverkade fastigheterna göras. Ett generellt krav är att fastigheten ska vara varaktigt lämpad för sitt ändamål, exempelvis för bostadsändamål, skogsbruk eller jordbruk. Fastigheten ska således ha en utformning som möjliggör den avsedda användningen inom rimlig närtid och under överskådlig framtid. Därtill finns särskilda regleringar som ställer krav på tillgång till behövliga vägar och anordningar för vatten och avlopp.23 Lämpligheten ska även bedömas i förhållande till samhällsplaneringen. Villkoren är att bildandet av en fastighet inom ett område med detaljplan inte får strida mot detaljplanen och att bestämmelser såsom naturvårdsföreskrifter inte motverkas. I områden utan detaljplan får bildandet av fastigheten inte försvåra områdets ändamålsenliga användning, föranleda olämplig bebyggelse eller motverka lämplig planläggning av området.24 I förarbeten betonar regeringen att lämplighetsvillkoren formuleras i positiv bemärkelse, det vill säga vad som är 17Se 1 kap. 1 § FBL (1970:988). 18Se 2 kap. 2 § FBL. 19Jfr 2 kap. 2 § FBL och kommentar till FBL, Karnov. 203 § 1 förordningen (2009:946) med instruktion för Lantmäteriet. 21Förutom i FBL regleras fastighetsbildningen bland annat i fastighetsbildningskungörelsen (1971:762) och förordningen (1995:1459) om avgifter vid lantmäteriförrättningar. 22Jmf med , Rätt avgifter? – Statens uttag av tvingande avgifter, 2004. 23Se 3 kap. 1 § FBL. 24Se 3 kap. 2 och 3 §§ FBL. 14 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Med detta uttrycker regeringen att lämplighetsprövningar i första hand inte ska betraktas som ett hinder för fastighetsägarnas önskemål utan som ett medel för att skapa ändamålsenliga fastigheter.25 För jord- och skogsbruk finns särskilda bestämmelser som dels ska garantera en ekonomisk bärkraft för fastigheten, dels ska garantera att ny- eller ombildning av fastigheter inte leder till försämringar för jord- och skogsbruket. Lämplighetsvillkoren ska tillämpas i överensstämmelse med den aktuella jord- och skogsbrukspolitiken.26 Liknande bedömningar av negativ påverkan på fiske ska göras i aktuella fall.27 En fråga om fastighetsbildning prövas vid en förrättning, som handläggs av en lantmäterimyndighet.28 Av lagen framgår att lantmäterimyndigheten vid en fastighetsbildningsförrättning består av en förrättningslantmätare, i vissa fall kompletterad med två gode män.29 I själva handläggningen av förrättningen kan även andra anställda delta, såsom administrativ personal, mätingenjörer och jurister. Beslut vid fastighetsbildningsförrättning fattas av utsedd förrättningslantmätare, vilket gör att hen får en stark och självständig ställning i myndighetsutövningen. Fastighetsbildningslagen ställer dock inga särskilda krav på en förrättningslantmätare. Det finns särskilda utbildningar för att bli lantmätare, både tre- och femåriga, vid ett par högskolor.30 är det dock inte ovanligt att även anställda inom Lantmäteriet som har högskoleutbildning i annat område än lantmäteri fattar beslut i förrättningsärenden. 2.3 Hur verksamheten ska vara finansierad Lantmäteriförrättningen finansieras av sakägarna genom avgifter. Finansieringen av fastighetsbildningen kännetecknas av följande principer. Avgiften är offentligrättslig: Lantmäteriets avgifter inom ramen för sin fastighetsbildning klassificeras av ESV som offentligrättsliga avgifter. Med offentligrättsliga avgifter menas avgifter som innebär ett ingrepp i enskildas ekonomiska förhållanden. Sådana avgifter benämns ibland även tvingande, betungande eller belastande avgifter. En offentligrättslig avgift innebär i praktiken 1969:128, s. B100–101. 1969:128, s. B158; prop. 1993/94:27. 273 kap. 5–8 §§ FBL. 28Se 2 kap. 2 § FBL. 29Se 4 kap. 1 § FBL. 305-åriga utbildningar ges vid KTH i , och , 3-åriga vid , , och (i ). R I K S R E V I S I O N E N F A S T I G H E T S B I L D N I N G E N I S V E R I G E en monopolställning, att ingen konkurrerande aktör kan tillhandahålla tjänsten. Andra exempel på offentligrättsliga avgifter är avgifter för pass och körkort.31