prop · H903169 · 2022-03-22 00:00:00 — 22.Trovärdigheten i att tillämpa resolutionsverktyg på ett sätt som uppfyller resolutionsmålen, med tanke på eventuella följder för clearingmedlemmar och, i tillämpliga fall, deras kunder, andra motparter och anställda samt eventuella åtgärder som myndigheter i tredjeländer kan vidta. 23.I vilken utsträckning det kan göras en korrekt utvärdering av effekterna av den centrala motpartens resolution på det finansiella systemet och på förtroendet för den finansiella marknaden. 24.I vilken utsträckning resolutionen av den centrala motparten skulle kunna ha en betydande direkt eller indirekt negativ effekt på det finansiella systemet, marknadens förtroende eller ekonomin. 25.I vilken utsträckning spridning till andra centrala motparter eller till de finansiella marknaderna skulle kunna begränsas genom tillämpning av resolutionsverktygen och utövande av resolutionsbefogenheterna. 26.I vilken utsträckning resolutionen av den centrala motparten skulle kunna ha en betydande effekt på betalnings- och avvecklingssystem. träder och rådets förordning (EU) 2021/23 av om en ram för återhämtning och resolution av centrala motparter och om ändring av förordningarna (EU) nr 1095/2010, (EU) nr 648/2012, (EU) nr 600/2014, (EU) nr 806/2014 och (EU) 2015/2365 samt direktiven /47/EG, 2004/25/EG, 2007/36/EG, 2014/59/EU och (EU) 2017/1132 ikraft. EU-förordningen är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. till att skapa förutsättningar för en ändamålsenlig och effektiv krishante- ring av centrala motparter. Därigenom kan centrala motparter bibehålla kritiska funktioner och risken att kriser i sådana företag leder till finansiell instabilitet kan begränsas. Centrala motparter och clearingmedlemmar åläggs att göra åtaganden för att på egen hand återställa livskraften i händelse av kris bl.a. genom att upprätta s.k. återhämtningsplaner. ningen ger också berörda myndigheter befogenheter och verktyg för att hantera en central motpart som fallerar eller som sannolikt kommer att fallera genom ett särskilt resolutionsförfarande. Resolution, som är ett alternativ till konkurs eller likvidation, syftar till att driva livskraftig verk- samhet vidare eller sälja den och avveckla kvarvarande verksamhet under Förordningens bestämmelser ska i huvudsak börja tilläm- Denna promemoria föreslår en ny lag med kompletterande bestämmel- ser till EU:s förordning om återhämtning och resolution av centrala mot- I den kompletterande lagen finns en upplysning om att Finans- inspektionen är den behöriga myndigheten enligt förordningen och i lagen utses till resolutionsmyndighet. det behöriga ministeriets funktioner enligt förordningen. föreslår därtill att två, temporära statliga stöd till centrala motparter införs. Förordningen möjliggör, under vissa villkor, att sådana stöd införs på De nya stöden liksom de stöd som följer direkt av förord- ningen föreslås finansieras av stabilitetsfonden. införs i den kompletterande lagen medan bestämmelser om finansiering införs i lagen (2015:1017) om statligt stöd till kreditinstitut, som föreslås ändra namn till lagen om statligt stöd till kreditinstitut och om stabilitets- Promemorian föreslår att bestämmelser om ingripandeåtgärder och sanktioner vid överträdelser av förordningen införs i den komplette- Införandet av de statliga stöden föranleder förändringar i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). förslag om överklagandemöjligheter, övergångsbestämmelser och följd- ändringar i annan lagstiftning. Den nya lagen och ändringar i befintlig lagstiftning föreslås träda i kraft Förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om återhämtning och resolution av centrala motparter Härigenom föreskrivs följande. 2021/22:169 Bilaga 3 1 § Denna lag kompletterar och rådets förordning (EU) 2021/23 av om en ram för återhämtning och resolution av centrala motparter och om ändring av förordningarna (EU) nr 1095/2010, (EU) nr 648/2012, (EU) nr 600/2014, (EU) nr 806/2014 och (EU) 2015/2365 samt direktiven /47/EG, 2004/25/EG, 2007/36/EG, 2014/59/EU och (EU) 2017/1132, i denna lag kallad EU-förordningen. Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i EU-förord- ningen. 2 § är resolutionsmyndighet enligt EU-förordningen. Frågor om åtgärder enligt denna lag prövas av (resolutionsmyndigheten), om inte annat följer av 3 § andra stycket och 4 § fjärde och femte stycket. Om överväger att besluta om statligt stöd under resolution enligt 5 kap. 5 §, ska med ett eget yttrande i saken, till regeringen överlämna frågan om huruvida åtgärden med hänsyn till risken för direkta budgeteffekter eller systemeffekter som sannolikt kommer att leda till direkta budgeteffekter kan godtas. 3 § Av artikel 2.7 i EU-förordningen följer att är behörig myndighet enligt förordningen. Frågor om ingripanden och sanktioner enligt 3 kap. prövas av Finans- inspektionen. 4 § Regeringen beslutar i frågor om tillämpningen av de statliga stabiliseringsverktygen enligt artiklarna 45–47 i EU-förordningen. Utöver den samrådsskyldighet som följer av artikel 45.3 a i EU-förord- ningen ska regeringen vid fastställandet av villkoren för tillämpningen av de statliga stabiliseringsverktygen enligt artikel 45.3 a och b samråda med . Regeringen ska utöva det behöriga ministeriets funktioner enligt artik- larna 3.9, 8.3 och 14.7 i EU-förordningen. En fråga som överlämnas till regeringen enligt 2 § tredje stycket ska 2021/22:169 Beslut om förebyggande statligt stöd enligt 5 kap. 1 § fattas av rege- Bilaga 3ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer (stödmyndig- heten). 1 § resolutionen pågår får utmätning eller annan verk- ställighet enligt utsökningsbalken inte äga rum mot den centrala mot- parten. Handräckning enligt lagen (1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl. får inte ske. resolutionen pågår, får inte heller beslut om kvarstad eller betalningssäkring meddelas mot den centrala motparten. 2 § får, för stabilitetsfondens räkning, ingå avtal om finansiering för att tillgodose tillfälliga behov av likviditet och i syfte att säkerställa en ändamålsenlig användning av resolutionsverktygen med en resolutionsmyndighet, ansvarig offentlig förvaltningsmyndighet, myndig- het med förvaltningsbefogenheter, eller ett finansieringsarrangemang i ett annat land inom EES eller i tredjeland. får, för stabilitetsfondens räkning, ingå avtal om finansiering av en resolutionsåtgärd, eller en åtgärd som bedöms vara lik- värdig, i ett annat land inom EES eller i tredjeland med en resolutions- myndighet, ansvarig offentlig förvaltningsmyndighet, myndighet med för- valtningsbefogenheter, eller ett finansieringsarrangemang i det andra landet. Avtal enligt detta stycke får ingås först efter regeringens god- kännande. Bestämmelser om stabilitetsfonden finns i lagen (2015:1017) om före- byggande statligt stöd till kreditinstitut och om stabilitetsfonden. 3 § När resolutionsverktyg, resolutionsbefogenheter och resolu- tionsmekanismer vidtas ska aktiebolagslagen (2005:551), och lagen (2006:451) om offentliga uppköpserbjudanden inte tillämpas i de delar som motsvarar -artikel 5.1 i och rådets direktiv /25/EG av om uppköpserbjudanden i lydelsen enligt EU-förord- ningen, - och rådets direktiv /36/EG av om krav med avseende på utnyttjande av vissa aktie- ägarrättigheter i börsnoterade företag, i lydelsen enligt EU-förordningen, -artiklarna 49, 58.1, 68.1–3, 70.2 andra stycket, 72–75 och 79–81 i och rådets direktiv /1132/EU av om vissa aspekter av bolagsrätt, i lydelsen enligt EU-förordningen, -avdelning 2, kapitel -I om gränsöverskridande ombildningar i och rådets direktiv /1132/EU av om vissa aspekter av bolagsrätt, i lydelsen enligt EU- förordningen, - avdelning 2, kapitel 1 om fusion av publika bolag i Europa- parlamentets och rådets direktiv /1132/EU av om vissa aspekter av bolagsrätt, i lydelsen enligt EU-förordningen, - avdelning 2, kapitel 2 om gränsöverskridande fusioner av bolag med begränsat ansvar i och rådets direktiv /1132/EU av om vissa aspekter av bolagsrätt, i lydelsen enligt EU- -avdelning 2, kapitel 4 om gränsöverskridande delningar av bolag med begränsat ansvar i och rådets direktiv /1132/EU av om vissa aspekter av bolagsrätt, i lydelsen enligt EU- förordningen. 1 § ska ingripa mot en central motpart som åsido- sätter sina skyldigheter enligt EU-förordningen genom att inte 1.utarbeta, upprätthålla och uppdatera en återhämtningsplan (artikel 9), 2.tillhandahålla nödvändiga uppgifter för att utarbeta resolutionsplan (artikel 13), eller 3.underrätta om att den centrala motparten fallerar eller sannolikt kommer att fallera (artikel 70.1). 2 § Om en central motpart har åsidosatt de skyldigheter som avses i 1 §, ska ingripa mot den som ingår i den centrala mot- partens styrelse eller är dess verkställande direktör, eller ersättare för någon av dem. Ett ingripande enligt första stycket får bara ske om den centrala mot- partens överträdelse är allvarlig och den fysiska personen i fråga upp- såtligen eller av grov oaktsamhet orsakat överträdelsen. 3 § Ett ingripande enligt 1 eller 2 § sker genom beslut om 2.föreläggande att vidta viss åtgärd eller upphöra med visst agerande, 3.att personen i fråga , lägst tre och högst , inte får vara styrelseledamot eller verkställande direktör i den centrala motparten, eller ersättare för någon av dem, eller 4.sanktionsavgift enligt 8 och 9 §§. Ett föreläggande enligt första stycket 2 och ett förbud enligt första stycket 3 får förenas med vite. Ett ingripande enligt detta kapitel får inte ske om överträdelsen omfattas av ett beslut om föreläggande eller förbud förenat med vite och en ansökan om utdömande av vitet har gjorts. 4 § Frågor om ingripande mot fysiska personer enligt 2 § tas upp av genom sanktionsföreläggande. Ett sanktionsföreläggande innebär att den fysiska personen föreläggs att inom godkänna en sanktion som är bestämd till tid eller belopp. 2021/22:169 Bilaga 3 När föreläggandet har godkänts, gäller det som ett domstolsavgörande som fått laga kraft. Ett godkännande som görs som angetts i föreläggandet är utan verkan. 5 § Ett sanktionsföreläggande ska innehålla uppgift om 1.den fysiska person som föreläggandet avser, 2.överträdelsen och de omständigheter som behövs för att känneteckna 3.de bestämmelser som är tillämpliga på överträdelsen, och 4.den sanktion som föreläggs personen. Föreläggandet ska också innehålla en upplysning om att ansökan om sanktion kan komma att ges in till domstol, om föreläggandet inte godkänns inom den tid som anger. 6 § Om ett sanktionsföreläggande inte har godkänts inom angiven tid, får ansöka hos domstol om att sanktion ska beslutas. En sådan ansökan ska göras hos den förvaltningsrätt som är behörig att pröva ett överklagande av beslut om ingripande mot den centrala motparten för samma överträdelse. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 7 § En sanktion mot en fysisk person får beslutas bara om sanktions- föreläggande har delgetts den fysiska personen från den tid- punkt då överträdelsen ägde rum. 8 § Sanktionsavgiften för en central motpart ska fastställas till högst det högsta av av den centrala motpartens omsättning eller, i före- kommande fall, motsvarande omsättning på koncernnivå närmast före- gående räkenskapsår, eller 2.två gånger den vinst som den centrala motparten gjort till följd av regelöverträdelsen, om beloppet går att fastställa. Sanktionsavgiften får inte bestämmas till ett lägre belopp än Om överträdelsen har skett under den centrala motpartens första verk- samhetsår eller om uppgifter om omsättning annars saknas eller är bristfälliga, får omsättningen uppskattas. Avgiften tillfaller staten. Sanktionsavgift får beslutas bara om den centrala motparten har delgetts en upplysning om att frågan om sanktionsavgift har tagits upp av från den tidpunkt då överträdelsen ägde rum. 9 § Sanktionsavgiften för en fysisk person ska fastställas till högst det högsta av 1.ett belopp som per i svenska kronor motsvarade , eller 2.två gånger den vinst som den fysiska personen gjort till följd av regelöverträdelsen, om beloppet går att fastställa. Avgiften tillfaller staten. Att bestämma sanktionBilaga 3 10 § Vid valet av ingripande ska ta hänsyn till hur allvarlig överträdelsen är och hur länge den har pågått. tas till överträdelsens potentiella konsekvenser för det finansiella systemet, skador som uppstått och graden av ansvar för den som har begått överträdelsen. 11 § Utöver det som anges i 10 § ska det i försvårande riktning beaktas om den som har begått överträdelsen har begått en överträdelse. Vid denna bedömning bör särskild vikt fästas vid om överträdelserna är likartade och den tid som har gått mellan de olika överträdelserna. I förmildrande riktning ska det beaktas om 1.den centrala motparten eller den fysiska personen i väsentlig utsträck- ning genom ett aktivt samarbete har underlättat utredning, och 2.den centrala motparten snabbt upphört med överträdelsen eller den fysiska personen snabbt verkat för att överträdelsen ska upphöra, sedan den anmälts till eller påtalats av . 12 § får avstå från ingripande, om 1.överträdelsen är ringa eller ursäktlig, 2.den centrala motparten eller den fysiska personen i fråga gör rättelse, 3.något annat organ har vidtagit åtgärder mot den centrala motparten eller den fysiska personen och dessa åtgärder bedöms tillräckliga, eller 4.det annars finns särskilda skäl. 13 § När sanktionsavgiftens storlek ska bestämmas, ska särskild hänsyn tas till sådana omständigheter som anges i 10 och 11 §§ samt till den centrala motpartens eller berörda fysiska personens finansiella ställning och, om det går att bestämma, den vinst den centrala motparten eller fysiska personen gjort till följd av överträdelsen. Verkställighet av beslut om sanktionsavgift 14 § En sanktionsavgift ska betalas till efter det att ett beslut eller en dom om att ta ut avgiften har fått laga kraft eller sanktionsföreläggandet godkänts eller den som anges i beslutet eller föreläggandet. 15 § Om sanktionsavgiften inte har betalats inom den tid som anges i 14 §, ska lämna den obetalda avgiften för indrivning. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet ske enligt utsökningsbalken. 16 § En sanktionsavgift som har beslutats faller bort i den utsträckning verkställighet inte har skett från det att beslutet eller domen fick laga kraft eller sanktionsföreläggandet godkändes. 2021/22:169 4 kap. Avslutande av resolution, konkurs och likvidation Bilaga 3 1 § När det inte längre finns behov av att vidta några ytterligare åtgärder för att uppnå resolutionsmålen, ska avsluta resolu- tionen. ska inom rimlig tid efter att resolutionen har avslutats ansöka om att företaget ska försättas i konkurs eller gå i likvidation. Detta gäller dock inte om syftet med resolutionsåtgärderna är att företaget ska drivas vidare. En konkursansökan av enligt andra stycket ska vid prövningen behandlas som en ansökan av gäldenären enligt 2 kap. konkurslagen (1987:672). Av EU-förordningen framgår att befogenheter i vissa fall kvarstår även efter att resolutionen har avslutats. 2 § Bestämmelser om insolvensförfaranden mot en central motpart finns i artikel 75 i EU-förordningen. Om från det att myndigheten tog emot en underrättelse enligt artikel 75.2 i EU-förordningen meddelar tingsrätten att den centrala motparten är försatt eller ska försättas i resolution ska konkursansökan avvisas. 3 § Bestämmelser om kallelse till bolagsstämma för att pröva frågan om likvidation av ett aktiebolag eller ekonomisk förening som omfattas av EU-förordningen finns i 25 kap. 4 a § aktiebolagslagen (2005:551) och 17 kap. 46 § lagen (2018:672) om ekonomiska föreningar. 1 § Om det behövs för att motverka en allvarlig störning i det finansiella systemet i , får förebyggande statligt stöd genom garantier lämnas till en central motpart som är auktoriserad i enligt Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 av om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister. Förebyggande statligt stöd kan även lämnas genom garantier till för återbetalning av likviditetsstöd som banken lämnar till en central motpart. 2 § Förebyggande statligt stöd till en central motpart enligt 1 § lämnas efter det att avtal som rör stöd har ingåtts mellan staten och stödmottagaren eller dess ägare. Garantier enligt 1 § andra stycket får lämnas efter överenskommelse mellan och regeringen eller stödmyndigheten. 3 § Förebyggande statligt stöd enligt 1 § får bara lämnas för fortsatt verksamhet i en central motpart som är livskraftig. Stödet ska vara till- fälligt och stå i proportion till omfattningen av den allvarliga störningen. ska inför ett beslut om förebyggande statligt stöd låta göra en värdering av den centrala motparten motsvarande den värdering som ska göras enligt artiklarna 24.2, 25 och 26 i EU-förordningen. 4 § Stödet enligt 1 § ska så långt som möjligt utformas på ett affärs- mässigt sätt och så att en snedvridning av konkurrensen förhindras. Statens långsiktiga kostnader för stödet ska hållas så låga som möjligt. Stödet ska utformas så att statens insatser i möjligaste mån kan återfås. Staten ska tillförsäkras ersättning eller annan kompensation för sitt risktagande, om inte synnerliga skäl talar emot det. Om det finns synnerliga skäl, får avsteg göras från bestämmelserna om avgifter i 6 kap. 4 § budgetlagen (2011:203). Statligt stöd under resolution 5 § Om det behövs för att motverka allvarliga negativa effekter på stabiliteten i det finansiella systemet och för att resolutionsverktygen ska kunna tillämpas mer effektivt får i likviditetsstödjande syfte besluta att 1.ge lån till ett företag i resolution eller ett broinstitut, eller 2.utfärda garantier avseende tillgångar och förpliktelser för ett företag i resolution eller ett broinstitut. Särskild hänsyn ska vid tillämpning av första stycket tas till om åtgärden behövs för att förhindra eller begränsa spridningseffekter. Åtgärderna i första stycket får även beslutas i förhållande till en köpare vid tillämpning av försäljningsverktyget. 6 § Statligt stöd under resolution enligt 5 § lämnas efter det att avtal som rör stöd har ingåtts mellan staten och stödmottagaren eller dess ägare. 7 § Statligt stöd under resolution enligt 5 § får endast lämnas om och så länge fastställer att det föreligger ett allvarligt hot mot den finansiella stabiliteten. Vid fastställande enligt första stycket ska 1.inhämta bedömning av om det föreligger ett allvarligt hot mot den finansiella stabiliteten, och 2.ge möjlighet att lämna sin bedömning av om det före- ligger ett allvarligt hot mot den finansiella stabiliteten. ska underrätta regeringen om ett fastställande av att det föreligger ett allvarligt hot mot den finansiella stabiliteten och grunderna för detta. 8 § Stödet enligt 5 § ska så långt som möjligt utformas på ett affärs- mässigt sätt och så att en snedvridning av konkurrensen förhindras. Statens långsiktiga kostnader för stödet ska hållas så låga som möjligt. Stödet ska utformas så att statens insatser i möjligaste mån kan återfås. Staten ska tillförsäkras ersättning eller annan kompensation för sitt risktagande, om inte synnerliga skäl talar emot det. Om det finns synnerliga skäl, får avsteg göras från bestämmelserna om ränta eller avgifter i 6 kap. 4 § budgetlagen (2011:203). 2021/22:169 Bilaga 3 2021/22:169 Bilaga 3 Ersättning till stödmyndigheten och 9 § har rätt till ersättning för förvaltningskostnader som uppkommit till följd av myndighetens tillämpning av detta kapitel. 10 § har rätt till skälig ersättning för kostnader och utlägg som uppkommit i samband vidtagande av resolutionsåtgärder enligt EU-förordningen och för sådana kostnader och utlägg som uppkommit i samband med beslut om stöd under resolution enligt 5 § och vidtagande av åtgärder för att lämna sådant stöd. 11 § I lagen (2015:1017) om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut och om stabilitetsfonden finns bestämmelser om finansiering av åtgärder och ersättning som avses i –1, 5, 9 och 10 §§, samt 12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om stöd enligt detta kapitel. 6 kap. Samarbete och informationsutbyte Uppgiftsskyldighet för en central motpart 1 § En central motpart ska lämna de uppgifter till regeringen, stöd- myndigheten och som de behöver för sin verksamhet enligt denna lag. 2 § Den som deltar eller har deltagit i verksamhet i fråga om statligt stöd till en central motpart enligt 5 kap. får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon genom sitt deltagande fått veta om enskilds affärs- eller driftförhållande, ekonomiska eller personliga förhållanden eller planering och förberedelser för eller hantering av fredstida krissituationer. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället offentlighets- och sekretes- slagen (2009:400). Samarbete och informationsutbyte mellan myndigheter och inom 3 § och ska på stödmyndighetens eller begäran lämna de uppgifter som respektive myndighet behöver för sin verksamhet som rör statligt stöd till en central motpart enligt 5 kap. Inom gäller motsvarande uppgiftsskyldig- het för den del av myndigheten som inte bedriver verksamhet enligt denna lag, gentemot den del av myndigheten som bedriver den verksamheten. 4 § , stödmyndigheten och ska samarbeta och utbyta information med varandra i frågor som rör statligt stöd till en central motpart enligt 5 kap. , stödmyndig- heten och ska också samarbeta och utbyta information med varandra och med motsvarande myndigheter inom EES i frågor som rör finansiering enligt 2 kap. 2 §. ska lämna regeringen de uppgifter som behövs för regeringens verksamhet i frågor som rör finansiering enligt 2 kap. 2 §. 5 § ska underrätta om en central motpart inte fullgör sina skyldigheter enligt avtal ingångna med stöd av 5 kap. 2 §. Upplysningar till konkursförvaltare och likvidator 6 § Om en central motpart som har varit föremål för resolution försätts i konkurs, ska på begäran av konkursförvaltaren för den centrala motparten, lämna de upplysningar som konkursförvaltaren be- höver för att upprätta konkursbouppteckningen enligt 7 kap. 13 § konkurs- lagen (1987:672) och förvaltarberättelsen enligt 7 kap. 15 § samma lag. Om en central motpart som har varit föremål för resolution går i lik- vidation, ska på begäran av likvidatorn för den centrala motparten lämna de upplysningar som likvidatorn behöver för att genom- Överklagande och beslut som ska gälla 1 § och beslut enligt denna lag får, om inte annat anges, överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. beslut enligt 2 kap. 2 § får inte överklagas. beslut enligt 3 kap. 4 § får inte överklagas. Regeringens och stödmyndighetens beslut enligt denna lag får inte 2 § och får bestämma att ett beslut om krisförebyggande åtgärder enligt EU-förordningen, eller förbud eller förelägganden som meddelats med stöd av EU-förordningen eller denna lag ska gälla . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Ingripanden enligt denna lag får inte ske för överträdelser som har ägt rum före ikraftträdandet. 2021/22:169 Bilaga 3 Förslag till lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979) Härigenom föreskrivs att 10 § förmånsrättslagen (1970:979) ska ha följande lydelse. Allmän förmånsrätt följer med 1.den kostnad som borgenär haft för försättande av gäldenären i konkurs och för beslut att ett dödsbos egendom ska avträdas till förvaltning av boutredningsman samt begravnings- och bouppteckningskostnader när gäldenären avlidit före konkursbeslutet, 2.arvode och kostnadsersättning till rekonstruktör enligt lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion, tillsynsman enligt nämnda lag eller konkurslagen (1987:672) eller förordnad boutredningsman, om fordringen avser tid innan konkursansökningen gjordes eller därefter, 3.kostnad för särskilda åtgärder som som nämnts under 2 vidtagits med rekonstruktörens eller tillsynsmannens godkännande eller av boutredningsmannen och uppenbart varit till borgenärernas bästa,