prop · H903278 · 2022-07-12 00:00:00 — Exemplaren ska inte få användas för andra ändamål än text- och data- utvinning eller forskning och de ska inte få behållas längre än vad som är nödvändigt för respektive ändamål. Exemplar framställda för forsk- ningsändamål ska lagras på ett sätt som hindrar obehörig användning. De nya inskränkningarna ska tillämpas även på de till upphovsrätten närstående rättigheterna. Promemorians förslag stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker förslagen el- ler har inga invändningar mot dem. Flera remissinstanser, främst museer, bibliotek, högskolor och universitet, är positiva till att en ny inskränkning som underlättar text- och datautvinning införs. Stiftelsen stitutet, och förordar en bredare inskränkning när det gäller forskning. och väcker frågan om den data som använts vid text- och datautvinning i större utsträckning bör kunna behållas och användas vidare, till exempel inom andra forskningsprojekt. , och Svenska föreningen för immaterialrätt (SFIR) framhåller att eventuella skyddsåtgärder som vidtas av rättsinnehavarna i praktiken inte får hindra en tillämpning av inskränkningarna. Ett antal remissinstanser som företräder upphovsmän och andra rättig- hetshavare framhåller att restriktivitet bör iakttas när nya inskränkningar införs. Enligt bör inskränkningarna inte omfatta verk som inte har offentliggjorts. Tonsättares Internationella Musikbyrå () menar att det kan finnas behov av att utse ett betrott organ för sådan lagring som omfattas av förslagen och att regeringen bör understödja dialog när det gäller bästa praxis för lagring av framställda exemplar och åtgärder för säkerhet och integritet. Flera remissinstanser efterfrågar förtydliganden i olika avseenden, bland annat när det gäller den terminologi som används. –, och () – upp- märksammar i det sammanhanget kraven på sådana förbehåll som en rättsinnehavare kan göra. Epidemic Sound och Svenska Förläggarefören- ingen menar att det bör ligga på den som använder sig av en inskränkning att kontrollera eventuella förbehåll som rättsinnehavaren har gjort. Copyswede och Konstnärliga och Litterära Yrkesutövares Samarbets- nämnd (KLYS) är tveksamma till att användning som sker med stöd av en annan inskränkning kan omfattas av begreppet lovlig tillgång. Skälen för regeringens förslag Nya inskränkningar behöver införas Direktivet innehåller bestämmelser om nya inskränkningar i ensamrätten till exemplarframställning för så kallad text- och datautvinning (artik- larna 3 och 4). Med text- och datautvinning avses en automatiserad analysteknik som används för att analysera text och data i digital form för att generera information inklusive mönster, trender och samband (artikel 2.2). Tekniken kan användas för att analysera stora mängder information inom olika områden och för olika ändamål. Enligt artikel 3 ska medlemsstaterna föreskriva en inskränkning för ex- emplarframställning som forskningsorganisationer och kulturarvsinstitu- tioner gör för forskningsändamål i syfte att utföra text- och datautvinning av verk eller andra prestationer som de har laglig tillgång till. De kopior som framställs ska lagras på ett sätt som garanterar en lämplig säkerhets- nivå och får behållas för forskningsändamål, inbegripet för verifiering av forskningsresultat (artikel 3.2). Rättsinnehavare ska ha rätt att vidta åtgär- der för att upprätthålla säkerhet och integritet i nätverk och databaser där verk eller andra prestationer finns (artikel 3.3). Sådana åtgärder ska inte gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det målet. Medlemsstaterna ska uppmuntra rättsinnehavare, forskningsorganisationer och kulturarvs- institutioner att fastställa bästa praxis för tillämpningen av artikel 3.2 och 3.3 (artikel 3.4). Enligt artikel 4 ska medlemsstaterna dessutom föreskriva en inskränkning för exemplarframställning av lagligen tillgängliga verk och andra prestationer för text- och datautvinningsändamål, s.k. allmän text- och datautvinning. Framställda exemplar ska få behållas så länge det är nödvändigt för sådana ändamål (artikel 4.2). Inskränkningen ska inte gälla om rättsinnehavaren uttryckligen och på lämpligt sätt förbehållit sig användningen (artikel 4.3). Artikel 4 ska inte påverka tillämpningen av artikel 3 (artikel 4.4). De nya inskränkningarna är obligatoriska och måste alltså genomföras i svensk rätt. I upphovsrättslagen finns bestämmelser som ger vissa arkiv och bibliotek rätt att framställa exemplar för forskningsändamål (16 §). Någon inskränkning som särskilt tar sikte på text- och datautvinning, eller som omfattar hela den användarkrets som avses i direktivet, finns emellertid inte. Nya bestämmelser behöver därför införas i lagen för att genomföra artiklarna 3 och 4. Vilka rättigheter ska omfattas av inskränkningarna? Tillämpningsområdet för inskränkningen för allmän text- och datautvin- ning är något bredare än för inskränkningen som rör forskningsändamål. Utöver de övriga kategorier av verk och de närstående rättigheter som skyddas av unionsrätten, omfattas nämligen även datorprogram av den in- skränkningen (artikel 3.1 och 4.1). Den allmänna inskränkningen är däremot mer generös i fråga om när en rättsinnehavare kan hindra att text- och datautvinning får ske. På så sätt går inskränkningen för forskningsän- damål längre än den för allmän text- och datautvinning. Direktivet ger ingen ledning i frågan om varför datorprogram omfattas Prop. 2021/22:278 av den ena inskränkningen, men inte av den andra. att direktivet som utgångspunkt inte ska påverka befintliga regler, bland annat och rådets direktiv /24/EG av 2009 om rättsligt skydd för datorprogram (datorprogramdirektivet, EUT L111, , s. 16–22, Celex 32009L0024). Det direktivet ger i sin tur inte utrymme för en inskränkning som motsvarar artikel 3. Som anges i promemorian bör därför inskränkningen för forskningsändamål inte omfatta rätten till datorprogram. De inskränkningar som behöver införas ska alltså omfatta de rättig- heter som anges i direktivet. I svensk rätt finns det ytterligare en närstå- ende rättighet för framställare av fotografiska bilder (49 a §). En ordning där text- och datautvinning inte kan utföras på material som innehåller fotografiska bilder, utan tillstånd från den som innehar de rättigheterna, riskerar att stå i strid med direktivets syfte. Redan av det skälet bör de föreslagna inskränkningarna gälla även i förhållande till fotografiska bil- der. Vilka användare ska omfattas av inskränkningarna? Inskränkningen för text- och datautvinning för forskningsändamål gäller för forskningsorganisationer och kulturarvsinstitutioner. Bestämmelserna om allmän text- och datautvinning är bredare och gäller för var och en, till exempel privatpersoner, företag, organisationer och myndigheter. Med forskningsorganisationer avses i direktivet universitet med tillhör- ande bibliotek, forskningsinstitution eller annan enhet vars främsta mål är att bedriva vetenskaplig forskning eller att bedriva utbildningsverksamhet som även omfattar vetenskaplig forskning. Som exempel nämns, utöver universitet och andra institutioner för högre utbildning, forskningsinstitut och sjukhus som bedriver forskning (artikel 2.1 och skäl 12). Det innebär att även högskolor omfattas. En förutsättning är att forskningen bedrivs på icke vinstdrivande grund eller genom att all vinst återinvesteras i den vetenskapliga forskningen, alternativt att forskningen bedrivs i enlighet med ett uppdrag i det allmän- nas intresse som har erkänts av en medlemsstat. Ett uppdrag i det allmän- nas intresse kan återspeglas genom till exempel offentlig finansiering eller nationell reglering. Såväl offentliga som privata aktörer kan alltså omfattas av bestämmelserna. Ytterligare en förutsättning är att verksamheten bedrivs på ett sådant sätt att ett företag som utövar ett avgörande inflytande på organisationen inte kan ha prioriterad tillgång till resultaten av forsk- ningen. Syftet är att undanta kommersiella företag som har ett avgörande inflytande genom kontroll, till exempel i egenskap av aktieägare (arti- kel 2.1 och skäl 12). En forskningsorganisation kan utgöra en juridisk person, men även en avgränsad verksamhet inom en juridisk person omfattas. Det kan till exempel handla om forskningsverksamhet vid ett sjukhus (jfr skäl 12). Vidare ska forskningsorganisationer omfattas av inskränkningen även när deras forskning sker genom offentlig-privata partnerskap (skäl 11). Skrivningen tar sikte på en annan situation än den som regleras i defini- tionen, nämligen den att organisationen inte kontrolleras av ett kommersi- ellt företag men har ingått ett samarbete med ett sådant företag. Med kulturarvsinstitutioner avses bibliotek och museum som är tillgäng- liga för allmänheten, arkiv samt film- eller ljudarvsinstitutioner (arti- Sådana bibliotek och museer omfattas av definitionen oavsett vilken typ av verk eller andra prestationer som de har i sina permanenta samlingar (skäl 13). Det gäller även arkiv och film- eller ljudarvsin- Som exempel på institutioner som omfattas av definitionen nämns nationalbibliotek, nationalarkiv samt utbildningsanstalters, forsk- ningsorganisationers och allmännyttiga sändarföretags arkiv och bibliotek (skäl 13). Eftersom det är fråga om exempel kan, som Riksantikvarie- ämbetet är inne på, även arkiv, bibliotek eller museer som inryms inom andra verksamheter omfattas. När det gäller bibliotek och museum uppställer direktivet inte någon annan kvalifikation än att de ska vara tillgängliga för allmänheten. gäller arkiv och film- eller ljudarvsinstitutioner uppställs inga uttryckliga Många museer är tillgängliga för allmänheten, även om de bedrivs i pri- I den meningen skiljer de sig från framför allt bibliotek. direktivet om upphovsrätten i informationssamhället får medlemsstaterna införa inskränkningar till förmån för bland annat bibliotek och museer som är tillgängliga för allmänheten samt för arkiv, om de bedrivs utan vinstsyfte (se artikel 5.2.c, jfr skäl 40). I samband med genomförandet av och rådets direktiv /28/EU av 2012 om viss tillåten användning av föräldralösa verk (direktivet om för- äldralösa verk, EUT L 299, 27.10.2012, s. 5, Celex 32012L0028) ansågs bibliotek och museer som är tillgängliga för allmänheten samt arkiv be- höva vara institutioner utan vinstsyfte eftersom det direktivet hänvisar till direktivet om upphovsrätten i informationssamhället (prop. 2013/14:206). Film- och ljudarvsinstitutioner bedömdes dessutom behöva vara sådana institutioner som har utsetts av det allmänna att förvalta film- eller ljud- arvet (jfr skäl 20 i det direktivet). Det direktiv som genomförs innehål- ler inte någon hänvisning till de institutioner som avses i direktivet om upphovsrätten i informationssamhället eller i direktivet om föräldralösa Att det rör sig om en krets av användare som återkommer i flera direktiv på upphovsrättsområdet talar emellertid tydligt för att det är samma institutioner som avses (jfr även skäl 15). av direktivet är dock ytterst en fråga för och de svenska bestämmelserna bör – som föreslås i promemorian – i detta avseende utformas enligt direktivet. Som anförs i avsnitt 6 bör vidare de förslag som lämnas i syfte att anpassa upphovsrättslagens bestämmelser om inskränkningar till EU-rät- ten i huvudsak begränsas till vad som krävs för att genomföra direktivet. Det finns därför inte anledning att i det här sammanhanget – som Stiftelsen efterlyser – till exempel överväga om även annan offentligt finansierad verksamhet kan och bör ges en rätt att framställa ex- emplar enligt den aktuella bestämmelsen. Detsamma gäller i förhållande till det som och anför om behovet av en generell inskränkning för forskningsändamål. emellertid finnas anledning att återkomma till frågan om behovet av ytterligare möjligheter att förfoga över upphovsrättsligt skyddat material för forskningsändamål i samband med den kommande översynen av inskränkningsbestämmelserna (se avsnitt 7.1). Personer som är knutna till forskningsorganisationer och kulturarvsinstitutioner Personer som är knutna till forskningsorganisationer och kulturarvsin- stitutioner bör, under vissa förutsättningar, omfattas av inskränkningen. Det gäller till exempel när de omfattas av prenumerationer som tecknats av organisationen eller institutionen (skäl 14). Att inskränkningen är av- sedd att omfatta anställda och uppdragstagare som handlar för institution- ens eller organisationens räkning eller inom ramarna för deras verksamhet framstår som uppenbart. Det är svårare att dra några säkra slutsatser i fråga om huruvida avsikten är att också personer med lösare anknytning till en institution eller en organisation än så, och som agerar för egen räkning, är avsedda att omfattas av inskränkningen. Artikeltexten anger dock entydigt forskningsorganisationer och kulturarvsinstitutioner som den berättigade användarkretsen. Det talar för att det som anges i skälen utgör förtydliganden av i vilka situationer det är organisationen eller institu- tionen som ska anses stå bakom exemplarframställningen. Det ligger därför nära till hands att utgå från att det utnyttjande som bestämmelserna ger utrymme för alltid måste ske för organisationens eller institutionens räkning eller inom ramarna för deras verksamhet. Något krav på att utvinning under sådana förutsättningar måste ske i organisationens lokaler finns, som är inne på, inte. Vilken rätt till användning omfattar inskränkningarna? Inskränkningarna för text- och datautvinning är begränsade till rätten att framställa exemplar. De avser alltså inte att ge någon rätt att tillgänglig- göra de framställda exemplaren för allmänheten. De möjligheter till exemplarframställning som ges ska bara gälla för forsknings- respektive text- och datautvinningsändamål. Vad som avses med forskningsändamål (jfr purposes of scientific research i den engelska språkversionen av direktivet) definieras inte i direktivet. Det anges emellertid i direktivet att uttrycket vetenskaplig forskning bör anses omfatta såväl naturvetenskaplig som humanistisk forskning (skäl 12). I det senare fallet torde det röra sig om samhällsvetenskaplig forskning (i den engelska språkversionen används uttrycket human sciences). Några remissinstanser väcker frågan om hur man i sammanhanget bör se på konstnärlig forskning. Regeringen konstaterar att metoder och hållningar i vetenskaplig och konstnärlig forskning kan överlappa (se prop. 2012/13:30 s. 105). Även forskning inom det konstnärliga området som bedrivs på vetenskaplig grund omfattas alltså. Någon möjlighet att – som några remissinstanser är inne på – vid genomförandet bortse från kravet på att forskningen ska vara vetenskaplig finns inte (jfr även artikel 5.3 a i direktivet om upphovsrätten i informationssamhället som ställer motsvarande krav). När det gäller text- och datautvinningsändamål är det för ett sådant ändamål som exemplar får framställas. För vilket ändamål text- och datautvinningen i sin tur utförs saknar alltså betydelse. Även den allmänna inskränkningen kan alltså användas för att utföra forskning. Text- och datautvinning kan användas för att analysera information i di- gitalt format, till exempel text, ljud, bild eller annan data. 2021/22:278 kan behöva bearbetas för att kunna bli föremål för text- och datautvinning. Materialet kan behöva digitaliseras, struktureras och göras sökbart. påpekar torde sådana åtgärder – som innebär att exemplar av materialet framställs – omfattas av undantagen för text- och datautvinning på samma sätt som de åtgärder och den exemplarframställning som är resultatet av eller ingår text- och datautvinningsprocessen som sådan. Vilka ytterligare villkor ska gälla för användningen? Direktivet ställer upp ett antal ytterligare villkor för att exemplarframställ- ning ska vara tillåten. Enligt artikel 3.1 får forskningsorganisationer och kulturarvsinstitutioner framställa exemplar av verk som de har laglig till- gång till. I direktivet anges att laglig tillgång omfattar tillgång till innehåll baserat på en policy för öppen tillgång, avtal mellan rättsinnehavare och forskningsorganisationer respektive kulturarvsinstitutioner, till exempel prenumerationer, eller på annat lagenligt sätt. Laglig tillgång omfattar även innehåll som är fritt tillgängligt online (skäl 14). Artikel 4.1 innehåller ett liknande rekvisit, nämligen att exemplar endast får framställas av lagligen tillgängliga verk. Även vad gäller det uttrycket ges viss ledning i direktivet. I skälen anges att inskränkningen endast bör tillämpas när användaren har fått tillgång till verket på laglig väg, inbegripet när verket har tillgängliggjorts för allmänheten online (skäl 18). De båda inskränkningarna för text- och datautvinning har alltså utfor- mats på delvis olika sätt i nu aktuellt avseende. Det finns emellertid inte anledning att utgå från någonting annat än att innebörden är avsedd att vara densamma. De olika uttryckssätten torde i stället kunna förklaras av hur inskränkningarna utformats (artikel 4 pekar inte ut någon användare som kan ha ”laglig tillgång”). Laglig tillgång till ett upphovsrättsligt skyddat verk har vid genomfö- rande av tidigare direktiv ansetts omfatta tillgång till ett verk med sam- tycke från upphovsmannen eller dennes rättsinnehavare eller med stöd av lag (jfr till exempel prop. 2017/18:241 s. 34). Uttrycket måste anses ha samma innebörd i de nu aktuella direktivsbestämmelserna. Det är alltså möjligt att få laglig tillgång till ett verk genom att köpa ett exemplar av det eller genom att teckna en licens, såsom en prenumeration, som ger rätt att använda verket. Andra exempel är – som lyfter fram – donationer och s.k. pliktexemplar. Som någon remissinstans uppmärk- sammar kan en forskningsinstitution naturligtvis – också på distans – ha laglig tillgång till verk som finns på till exempel ett bibliotek. Inskränkningen skapar emellertid inte i sig någon laglig tillgång, utan förutsätter att sådan tillgång redan finns, till exempel till följd av avtal. Copyswede och KLYS anser att det är tveksamt om den som har tillgång till ett verk med stöd av en annan inskränkning kan anses ha laglig tillgång till verket enligt inskränkningen som medger framställning av exemplar för text- och datautvinning. Enligt dem skulle ett utnyttjande enligt inskränkningen för text- och datautvinning typiskt sett stå i strid med villkoren för den inskränkning som ursprungligen gav upphov till tillgången till verket. I detta avseende delar regeringen dock som utgångspunkt den uppfattning som kommer till uttryck i promemorian om att den som innehar ett exemplar av ett verk med stöd av en annan inskränkning måste anses ha laglig tillgång till verket i nu aktuell Prop. 2021/22:278 bemärkelse. Det i sig innebär emellertid inte att verket får utnyttjas i strid med de eventuella villkor som följer av den inskränkning som ursprungligen gav upphov till tillgången. Sådana villkor – till exempel att ett exemplar inte får användas för andra ändamål än för vilket det framställts – torde alltså kunna begränsa eller hindra möjligheterna att använda sig av exemplaret också för text- och datautvinning. En särskild fråga är vad som ska gälla för exemplar som har framställts eller gjorts tillgängliga för allmänheten i strid med 2 § upphovsrättslagen, till exempel lagts ut på internet utan tillstånd från upphovsmannen. Utöver kravet på laglig tillgång till ett verk innehåller direktivsbestämmelserna inget särskilt stadgande om lagliga respektive olagliga källor för mång- faldigande. Det förhållandet att laglig tillgång enligt direktivets skäl bör innefatta innehåll som är fritt tillgängligt online skulle – rent språkligt – kunna förstås så att allt innehåll på internet ska anses fritt att använda. Det är inte heller ovanligt att verk tillhandahålls online under sådana omstän- digheter att det inte är alldeles enkelt att avgöra om det skett med upphovs- mannens tillstånd eller inte. Om avsikten är att endast lagligen tillgänglig- gjorda exemplar ska omfattas skulle därmed vissa praktiska problem kunna uppstå vid utnyttjandet av den rätt som inskränkningen ger. I ljuset av praxis finns det dock – som anges i promemorian och som flera remissinstanser också påpekar – skäl att utgå från att bestämmel- serna utesluter exemplarframställning från olovliga källor (jfr bland annat avgörande i mål C-435/12 [ACI ]). Direktivet innehåller inte något krav på att de verk som ska få användas med stöd av bestämmelserna om text- och datautvinning ska vara offentliggjorda, det vill säga att de tidigare lovligen har gjorts till- gängliga för allmänheten (jfr 8 §). Flera av de inskränkningsbestämmelser som finns i upphovsrättslagen förutsätter att ett sådant offentlig- görande har skett. I direktivet om upphovsrätten i informationssamhället uppställs också i några fall ett motsvarande krav (artikel 5.3.d, jfr även artikel 5.3.c). Flertalet av bestämmelserna där uppställer dock, i likhet med förevarande direktiv, inte något sådant krav. Frågan om huruvida det är möjligt att i en nationell inskränkningsbe- stämmelse uppställa ett krav på att de verk som används med stöd av in- skränkningen ska vara offentliggjorda, i de fall där inte uppstäl- ler ett motsvarande krav, är inte helt enkel att besvara. I ett fall som det förevarande, där den inskränkning som ska införas är obligatorisk, talar emellertid mycket för att det inte är möjligt eftersom det skulle leda till ett snävare tillämpningsområde än direktivet. Något sådant krav bör därför inte uppställas i de bestämmelser som föreslås. Det kan emellertid fin- nas skäl att återkomma till frågan inom ramarna för en framtida översyn av inskränkningsbestämmelserna. Användning och lagring av framställda exemplar Exemplar som har framställts för forskningsändamål får behållas för så- dana ändamål, inbegripet för verifiering av forskningsresultat. Sådana ex- emplar ska lagras på ett sätt som garanterar en lämplig säkerhetsnivå (ar- tikel 3.2). Medlemsstaterna får, efter samråd med berörda parter, besluta om ytterligare villkor för hur exemplaren ska lagras och även utse betrodda 2021/22:278 organ för lagring av exemplaren. Exemplar som har framställts för text- och datautvinningsändamål ska få behållas så länge det är nödvändigt för sådana ändamål (artikel 4.2). I dessa fall finns alltså inte något krav på att exemplaren ska lagras på visst sätt och något sådant krav bör därför inte heller ställas upp. Rätten att behålla eller lagra exemplar som har framställts med stöd av en inskränkning kan anses följa redan av ensamrättens konstruktion och det finns, enligt det synsättet, inte någon upphovsrättslig skyldighet att för- störa sådana exemplar (jfr rättsfallet NJA 2018 s. 725). Sådana civilrätts- liga krav kan emellertid uppställas i lag och även följa av avtal. och framhåller att inskränk- ningar i rätten att lagra exemplar kan begränsa möjligheterna för andra forskare att granska och bygga vidare på forskningsresultat. Även om re- geringen instämmer i den bedömningen följer dessa begränsningar uttryckligen av direktivet. De hindrar inte heller att exemplar behålls för att verifiera resultatet av forskningen. För att uppfylla direktivets krav bör det därför i anslutning till de inskränkningar som föreslås ställas upp ett krav på att exemplaren inte får behållas längre än vad som är nödvändigt för respektive ändamål och att exemplaren inte får användas för andra ändamål. Det innebär att exemplaren efter den tidpunkten ska förstöras. Vad gäller exemplar som framställs för forskningsändamål bör det även anges att exemplaren ska lagras på ett sätt som hindrar obehörig användning. Det uppställs alltså tvingande begränsningar i rätten att lagra exemplar och en skyldighet att förstöra exemplar när de inte längre behövs för ändamålet. Regeringen instämmer mot den bakgrunden i promemorians bedömning att det inte framstår som nödvändigt att uppställa några ytterligare villkor för hur exemplaren ska lagras eller – som efterfrågas av – utse ett särskilt betrott organ för lagring av exemplaren.