prop · H903136 · 2022-03-01 00:00:00 — 25oktober 2011 om konsumenträttigheter och om ändring av rådets direk- tiv 93/13/EEG och och rådets direktiv /44/EG och om upphävande av rådets direktiv /577/EEG och Europaparlamen- tets och rådets direktiv /7/EG. I artikel 2.10 i det direktivet definieras varaktigt medium som varje medel som gör det möjligt för konsumenten eller näringsidkaren att bevara information som riktas till vederbörande personligen på sådant sätt att den är tillgänglig för användning som är lämplig med hänsyn till vad som är avsikten med informationen och att den bevarade informationen kan återges oförändrad. Bestämmelsen om rätt att säga upp avtalet vid en villkorsändring flyttas till ett nytt andra stycke. Ändringen innebär en förlängd tidsfrist för en slutanvändare att säga upp avtalet med anledning av underrättelsen om villkorsändring. En slutanvändare har rätt att från underrättelsen säga upp avtalet. Bestämmelsen har civilrättslig verkan på så sätt att en slutanvändare med stöd av bestämmelsen kan säga upp avtalet med tillhandahållaren. Om en tillhandahållare t.ex. underrättar slutanvän- daren om villkorsändringen en månad innan den träder i kraft innebär det att slutanvändaren har på sig att ta ställning till utfallet av ändringen sedan den har trätt i kraft. Gäller ändringen priset för tjänsten finns det därmed tid för slutanvändaren att ta del av fakturor som gäller för tiden efter villkorsändringen. En ändring görs också så att rätten att säga upp avtalet gäller utan ytter- ligare kostnad, till skillnad från det som har gällt enligt LEK, dvs. att uppsägningen inte får innebära någon kostnad, avgift eller annan för- pliktelse. Ändringen är en följd av den fullharmoniserade direktivsregle- ringen. I det nya tredje stycket avgränsas paragrafens tillämpningsområde. Enligt punkten 1 omfattar paragrafen inte nummeroberoende interperso- De tjänster som därmed träffas av bestäm- melserna om ändring av avtal är internetanslutningstjänster, nummer- baserade interpersonella kommunikationstjänster och tjänster som helt eller huvudsakligen utgörs av överföring av signaler, förutsatt att tjänster- na är allmänt tillgängliga. Punkten 2 innebär att en tillhandahållare under vissa förutsättningar kan ändra avtalet utan att iaktta kravet på underrättelse i första stycket. De situationer där kravet på underrättelse inte gäller specificeras i punkten. Det rör sig om fall där ändringen endast är till slutanvändarens fördel, administrativa ändringar som inte är till nackdel för slutanvändaren och ändringar som föranleds av bestämmelser i unionsrätten eller nationell rätt Prop. 2021/22:136 som tillhandahållaren måste rätta sig efter. I övrigt ändras paragrafen som en följd av att uttrycket slutanvändare ersätter abonnent i EU-direktivet. Enligt 11 § snävas den krets av slutanvändare som skyddas av paragra- fen in när det gäller vissa tjänster. 13 § Den som tillhandahåller en allmänt tillgänglig elektronisk kommunikations- tjänst får i ett avtal med en konsument inte ställa upp villkor som innebär att upp- sägningstiden för konsumenten är längre än en månad. I fråga om ett avtal med bindningstid får villkoren inte innebära att konsumenten måste säga upp avtalet tidigare än en månad före bindningstidens utgång för att avtalet ska upphöra att gälla . Första stycket gäller inte nummeroberoende interpersonella kommunikations- tjänster eller överföringstjänster som används för tillhandahållande av maskin-till- maskin-tjänster. Paragrafen behandlar uppsägningstid i konsumentavtal. Den har stöd i arti- kel 105.1 första stycket i EU-direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 16.7.3. Första stycket motsvarar i sak 5 kap. 15 b § LEK (se prop. s.13 f. och 21). Genom det nya andra stycket snävas paragrafens tillämpningsområde in. Paragrafen omfattar inte nummeroberoende interpersonella kommunika- tionstjänster eller överföringstjänster som används för tillhandahållande av maskin-till-maskin-tjänster. Därmed träffar kravet på maximal uppsäg- ningstid i första hand internetanslutningstjänster och allmänt tillgängliga nummerbaserade interpersonella kommunikationstjänster. Vid en överträdelse av paragrafen ska tillsynsmyndigheten besluta om sanktionsavgift, se 12 kap. 1 §. 14 § I fråga om ett avtal med bindningstid där avtalet förlängs automatiskt får den som tillhandahåller en elektronisk kommunikationstjänst inte ställa upp villkor som innebär att en slutanvändare, efter en sådan förlängning, inte har rätt att när som helst säga upp avtalet med högst en månads uppsägningstid utan annan kostnad än avgifter för användning av tjänsten . Första stycket gäller inte nummeroberoende interpersonella kommunikations- tjänster eller överföringstjänster som används för tillhandahållande av maskin-till- Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om skyldighet för tillhandahållaren att till slutanvändaren lämna informa- tion inför en avtalsförlängning och årlig information om prisvillkor. Paragrafen behandlar maximal uppsägningstid för avtal med bindningstid efter en automatisk avtalsförlängning. Den saknar motsvarighet i LEK. Paragrafen genomför artikel 105.3 i EU-direktivet. Första stycket innebär en reglering av uppsägningstiden för tidsbegräns- ade avtal med automatisk avtalsförlängning. Stycket gäller oavsett om avtalet efter bindningstidens utgång förlängs eller tills vidare. När ett avtal med bindningstid har förlängts automatiskt ska slutanvän- daren ha rätt att säga upp avtalet med högst en månads uppsägningstid, utan annan kostnad än avgifter för användning av tjänsten under uppsäg- 2021/22:136 I andra stycket begränsas vilka tjänster som omfattas av paragrafen. Den gäller inte nummeroberoende interpersonella kommunikationstjänster eller överföringstjänster som används för tillhandahållande av maskin-till- maskin-tjänster. Därmed träffar kravet på maximal uppsägningstid i första hand internetanslutningstjänster och nummerbaserade interpersonella kommunikationstjänster. Med stöd av bemyndigandet i tredje stycket kan föreskrifter meddelas som motsvarar skyldigheterna i artikel 105.3 i EU-direktivet. Där anges att tillhandahållare innan avtalet förlängs automatiskt ska informera slut- användaren om när avtalet löper ut och om hur avtalet kan sägas upp, ge råd om förmånligaste prisvillkor som gäller slutanvändarens tjänster samt minst en gång lämna information om förmånligaste prisvillkor. Närmare bestämmelser som motsvarar de krav som direktivet ställer på formerna för informationslämnandet, dvs. kraven i fråga om tydlighet, när och hur informationen ska lämnas, kan också meddelas med stöd av be- myndigandet. Föreskriftsrätten omfattar även sådant informationslämnan- de som sker inom ramen för rådgivning. Vid en överträdelse av första stycket ska tillsynsmyndigheten besluta om sanktionsavgift, se 12 kap. 1 §. 15 § Den som tillhandahåller en allmänt tillgänglig elektronisk kommunikations- tjänst och som har ingått ett avtal med en konsument om abonnemang med bind- ningstid, i kombination med tillhandahållande av terminalutrustning, ska efter det att bindningstiden har löpt ut på begäran av konsumenten ta bort operatörslås kost- nadsfritt och utan dröjsmål. Tillhandahållaren ska efter bindningstidens utgång på ett tydligt sätt underrätta konsumenten om dennes rätt enligt första stycket. Paragrafen behandlar operatörslåst terminalutrustning. Den motsvarar i huvudsak 5 kap. 15 c § första och tredje styckena LEK (se prop. 2013/14: 79 s. 16 f. och 21 f.). Paragrafen har stöd i artikel 105.1 första stycket första meningen första ledet och 105.6 i EU-direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 16.7.4. Ändringen i paragrafen är en följd av ändringen i 8 § att ta bort ordet in- ledande framför bindningstid. En definition av operatörslås finns i 1 kap. 7 §. 16 § När en slutanvändare, med stöd av unionsrätten eller nationell rätt, säger upp eller häver ett avtal som avser en allmänt tillgänglig elektronisk kom- munikationstjänst som inte är en nummeroberoende interpersonella kommunika- tionstjänst, får tillhandahållaren begära kompensation endast för subventionerad terminalutrustning som slutanvändaren behåller. I ett sådant fall får kompensatio- nen inte överstiga det lägsta av 1.det tidsproportionellt beräknade restvärdet av utrustningen, och 2.summan av avgifterna för tjänsten under den återstående avtalsperioden. Tillhandahållaren ska kostnadsfritt ta bort operatörslås senast vid betalning av Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om beräkning av kompensationen. Paragrafen behandlar en tillhandahållares möjlighet att kräva kompensa- tion i det fallet en slutanvändare, med stöd av unionsrätten eller nationell rätt, avslutar avtalet . Den saknar motsvarighet i LEK. genomför artikel 105.6 i EU-direktivet. Övervägandena finns i av- snitt 16.7.5. Första stycket inför en begränsning av den kompensation som en till- handahållare kan begära med anledning av att slutanvändaren säger upp eller häver avtalet . Situationen aktualiseras när en slutanvändare enligt unionsrätten eller nationell rätt har rätt att säga upp eller häva avtalet före utgången av den överenskomna avtalsperioden. En sådan rätt regleras i 12, 14 och 17 §§. Tillhandahållaren ska i en sådan situation kunna begära att bli kompenserad endast för subventionerad terminalutrustning som slutanvändaren behåller. Det som avses är terminalutrustning som till- handahålls eller har sålts tillsammans med tjänsten i fråga till ett lägre pris eller utan kostnad, t.ex. en mobiltelefon eller en bredbandsrouter. Tjänsten och terminalutrustningen ingår i sådana fall i ett s.k. paket, dvs. tillhanda- hålls inom ramen för ett och samma avtal (se 26 §). Om slutanvändaren väljer att behålla terminalutrustning som vid avtalets ingående ingår i ett paket och tillhandahållaren begär att bli kompenserad för att avtalet avslutas , får kompensationen inte överstiga det tids- proportionella restvärdet av terminalutrustningen, beräknat utifrån värdet då avtalet ingicks, eller summan av avgifterna för tjänsten under den återstående avtalsperioden, beroende på vilket belopp som är lägst. Terminalutrustningens tidsproportionella restvärde utgör dess värde för uppsägningen eller hävningen proportionerligt beräknat efter den avtalstid som ditintills har förflutit. Det innebär till exempel att när har förflutit av en total bindningstid , är värdet av terminalutrustningen av det överenskomna värdet vid avtalets ingående. Det värdet ska jämföras med de resterande avgifterna för tjänsten som finns kvar när avtalet sägs upp eller hävs. I exemplet är det avgifterna . Det lägsta av dessa två belopp utgör alltså taket för den maximala kompensation som en tillhandahållare kan kräva när en tjänst tillhandahålls eller har sålts tillsammans med subventionerad terminalutrustning i en sådan situation som avses i paragrafen. Med stöd av bemyndigandet i tredje stycket kan föreskrifter meddelas om en beräkningsmetod för kompensationen under förutsättning att det lagstadgade taket för kompensationen inte överskrids. Paragrafen gäller inte nummeroberoende interpersonella kommunika- tionstjänster. De tjänster som därmed träffas av paragrafen är internet- anslutningstjänster, nummerbaserade interpersonella kommunikations- tjänster och tjänster som helt eller huvudsakligen utgörs av överföring av signaler, förutsatt att de är allmänt tillgängliga. I andra stycket införs en skyldighet för tillhandahållaren att kostnadsfritt ta bort operatörslås i en sådan situation som avses i paragrafen, på mot- svarande sätt som vid bindningstidens utgång (se 15 §). Operatörslåset ska tas bort senast vid betalningen av kompensationen. Operatörslås definieras i 1 kap. 7 §. Tredje stycket gör det möjligt att meddela föreskrifter om hur kompensa- tionen ska beräknas. Förutsatt att kompensationen inte blir högre än det tak som regleras i första stycket finns det utrymme att anpassa bestäm- melserna efter nationella förhållanden och således fastställa metoder för beräkning av kompensationen. Enligt 11 § snävas den krets av slutanvändare som skyddas av paragra- fen in när det gäller vissa tjänster. 2021/22:136 Påföljder vid fel 17 § Om den faktiska prestandan på en elektronisk kommunikationstjänst skiljer sig väsentligt från den prestanda som anges i ett avtal med en konsument, får kon- sumenten använda sig av de påföljder vid fel som anges i 16 § konsumenttjänst- lagen (1985:716). I ett sådant fall ska bestämmelserna om reklamation i 17 och 18 §§ i samma lag tillämpas. Första stycket gäller inte internetanslutningstjänster eller nummeroberoende interpersonella kommunikationstjänster. Paragrafen behandlar påföljder när en tjänst inte motsvarar det som har avtalats i fråga om prestanda. Den saknar motsvarighet i LEK. Paragrafen genomför artikel 105.5 i EU-direktivet. Övervägandena finns i av- snitt 16.7.6. Första stycket innebär att bestämmelserna om påföljder vid fel i 16 § konsumenttjänstlagen är tillämpliga om den faktiska prestandan på den tillhandahållna tjänsten skiljer sig väsentligt från den prestanda som anges i avtalet med konsumenten. Stycket har civilrättslig verkan. En konsument får i en sådan situation välja mellan påföljderna innehållande av betalning, avhjälpande, prisavdrag, hävning och skadestånd. För att påföljderna ska få användas krävs att den faktiska prestandan skiljer sig väsentligt från den avtalade prestandan. Med väsentliga skillnader avses betydande ihållande eller ofta återkommande skillnader i förhållande till den prestanda som anges i avtalet. För att konsumenten ska ha rätt att åberopa ett sådant fel krävs att felet reklameras inom skälig efter det att konsumenten har märkt eller borde ha märkt felet. I fråga om reklamation tillämpas 17 och 18 §§ konsumenttjänstlagen. I andra stycket begränsas vilka tjänster som omfattas av paragrafen. Den gäller inte internetanslutningstjänster eller nummeroberoende interperso- nella kommunikationstjänster. De tjänster som därmed träffas av bestäm- melserna är nummerbaserade interpersonella kommunikationstjänster och tjänster som helt eller huvudsakligen utgörs av överföring av signaler. När det gäller internetanslutningstjänster finns en liknande reglering i artikel 4.4 i och rådets förordning (EU) 2015/2120 om åtgärder rörande en öppen internetanslutning och slutkundsavgifter för reglerad kommunikation inom EU (TSM-förordningen). Byte av tillhandahållare samt nummerportabilitet 18 § Den som tillhandahåller en internetanslutningstjänst ska se till att en slutan- vändare kan byta tillhandahållare utan avbrott i tjänsten i den utsträckning det är tekniskt genomförbart. Den mottagande tillhandahållaren ska tillhandahålla tjänsten så snart som möj- ligt den dag och inom den tidsram som har avtalats med slutanvändaren. tjänsten under bytet får inte överstiga en arbetsdag. Paragrafen behandlar byte av tillhandahållare av en internetanslutnings- Den saknar motsvarighet i LEK. Paragrafen genomför artikel 106.1 Övervägandena finns i avsnitt 16.8. Ett byte av tillhandahållare innebär att slutanvändaren avslutar ett befint- ligt avtal om tillhandahållande av tjänsten för att denne har valt att ingå ett nytt avtal med en annan tillhandahållare. Avtalet med den överlämnande tillhandahållaren upphör därmed när bytesförfarandet är genomfört. Första stycket innebär en skyldighet för tillhandahållare att säkerställa Prop. 2021/22:136 kontinuitet i internetanslutningstjänsten vid bytet. Bytet ska i den utsträck- ning det är tekniskt genomförbart ske utan avbrott i tjänsten. Skyldigheten omfattar både den mottagande och den överlämnande tillhandahållaren. Med avbrott avses den tid under vilken slutanvändaren inte har tillgång till tjänsten. I andra stycket finns ett skyndsamhetskrav när det gäller tillhandahåll- andet av tjänsten och en tidsgräns för avbrott i tjänsten. aktiveras möjligt i enlighet med det som slutanvändaren och den mottagande tillhandahållaren har kommit överens om. alltså ske under den dag och, i förekommande fall, inom den mer precisa tidsram som parterna har enats om. En slutanvändare ska enkelt, effektivt och användarvänligt kunna byta tillhandahållare. Det ska minimera risken att slutanvändaren står helt utan tjänst . med byte av tillhandahållare eller med tillhandahållande av en tjänst när ett sådant byte har skett kan skadeståndsskyldighet uppstå, se 24 och 25 §§. Ytterligare föreskrifter om byte av tillhandahållare av internetanslut- ningstjänst kan meddelas med stöd av 21 § första stycket. bemyndigandet kan föreskrifter meddelas som motsvarar de ytterligare krav som anges i artikel 106.1 och 106.6 i EU-direktivet. exempelvis att berörda tillhandahållare ska ge slutanvändaren lämplig information före och under bytesförfarandet och att den överlämnande tillhandahållaren ska fortsätta att tillhandahålla tjänsten på samma villkor till dess att den mottagande tillhandahållaren aktiverar tjänsten. exempel är den reglering som innebär att den överlämnande tillhanda- hållaren ska tillämpa villkor som innebär att eventuella kvarstående till- godohavanden på förhandsbetalda tjänster ska betalas tillbaka om en konsument begär det. Med stöd av bemyndigandet kan också, så som direktivet medger, regleringsmyndigheten fastställa detaljerna för bytes- förfarandet i myndighetsföreskrifter. Av direktivet följer bl.a. att det är den mottagande tillhandahållaren som ska leda bytesförfarandet. med direktivet ska regleringsmyndigheten säkerställa att bytesförfarandet är effektivt och enkelt för slutanvändaren. 19 § Den som tillhandahåller en elektronisk kommunikationstjänst ska se till att en slutanvändare med ett nummer ur en nationell nummerplan kan behålla sitt nummer vid byte av tillhandahållare. Om slutanvändaren begär det, ska ett nummer som används för en sådan tjänst överlämnas till en annan tillhandahållare som ska Ett nummer vars sifferstruktur har geografisk betydelse be- höver överlämnas endast för tillhandahållande av elektroniska kommunikations- tjänster inom samma geografiska område (riktnummerområde). Vid byte av tillhandahållare ska en slutanvändare ha rätt att behålla sitt nummer under minst efter det att avtalet har upphört, om inte slutanvändaren ut- tryckligen har avsagt sig den rätten. Första stycket gäller inte överlämnande av nummer mellan nät som tillhanda- håller tjänster till en fast respektive en mobil nätanslutningspunkt. Paragrafen behandlar nummerportabilitet. Den motsvarar i huvudsak 5 kap. 9 § första och andra styckena LEK (se prop. 2002/03:110 s. 225 f. och 386 och prop. 2010/11:115 s. 105 f. och 175). artikel 106.2, 106.3 och del C i bilaga 6 i EU-direktivet. finns i avsnitt 16.8. 2021/22:136 Första stycket ändras som en följd av att uttrycket slutanvändare ersätter abonnent i EU-direktivet. I det nya andra stycket införs en tidsgräns under vilken slutanvändaren ska ha rätt att få sitt nummer porterat. Rätten till nummerportering vid byte av tillhandahållare ska gälla under minst en månad från det att avtalet har upphört, förutsatt att slutanvändaren inte har avsagt sig den rättigheten. Det innebär att en slutanvändare som inom en månad från det att avtalet har upphört gör en sådan begäran ska ha rätt att behålla sitt nummer. Stycket ställer därmed krav på att tillhandahållaren reserverar numret i fråga för slutanvändaren . Numret behöver dock inte reserveras om slutanvändaren uttryckligen har avsagt sig rätten till num- merportering. Detta måste ske separat från ingåendet av avtalet. Det krävs en aktiv förklaring från slutanvändaren om att avstå rättigheten för att kravet ska anses uppfyllt. Det nya tredje stycket motsvarar 5 kap. 9 § andra stycket LEK. Vid en överträdelse av paragrafen ska tillsynsmyndigheten besluta om sanktionsavgift, se 12 kap. 1 §. Ytterligare föreskrifter om nummerportabilitet finns i 20 § och kan även meddelas med stöd av bemyndigandet i 21 § första stycket. Liksom enligt LEK kan föreskrifter meddelas i fråga om skyldighetens omfattning, dirigering vid överlämnande av nummer, avslutade abonnemang och viktiga samhällsfunktioner. Med stöd av bemyndigandet kan föreskrifter också meddelas som motsvarar de ytterligare krav som anges i arti- kel 106.5 och 106.6 i EU-direktivet. Det gäller exempelvis att den över- lämnande tillhandahållaren vid en misslyckad portering ska återaktivera slutanvändarens nummer och tillhörande tjänster till dess att porteringen lyckas och att tjänsterna fortsatt ska tillhandahållas på samma villkor till dess att den mottagande tillhandahållarens tjänster är aktiverade. Ett annat exempel är den reglering som innebär att den överlämnande tillhanda- hållaren ska tillämpa villkor som innebär att eventuella kvarstående till- godohavanden på förhandsbetalda tjänster ska betalas tillbaka om en kon- sument begär det. Med stöd av bemyndigandet kan, så som direktivet med- ger, regleringsmyndigheten fastställa detaljerna för porteringsförfarandet i myndighetsföreskrifter. 20 § Ett nummer ska överlämnas enligt 19 § den dag som har avtalats mellan slutanvändaren och den mottagande tillhandahållaren. Den mottagande tillhandahållaren ska tillhandahålla tjänsten så snart som möj- ligt och senast inom en arbetsdag från den dag som har avtalats med slutanvän- daren. Avbrott i tjänsten under överlämnandet får inte överstiga en arbetsdag. När ett nummer har överlämnats övertar den mottagande tillhandahållaren till- ståndet att använda det överlämnade numret liksom de rättigheter och skyldigheter som är knutna till numret för tiden efter överlämnandet. Paragrafen innehåller ytterligare reglering om nummerportabilitet. Den genomför artikel 106.5 och 106.6 i EU-direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 16.8. Första och andra styckena motsvarar i huvudsak 5 kap. 9 § tredje stycket LEK (se prop. 2010/11:115 s. 106 f. och 175). Ändringen i första stycket är en precisering av skyndsamhetskravet som innebär att överlämnandet av ett nummer ska ske den dag som har avtalats mellan slutanvändaren och den mottagande tillhanda- Prop. 2021/22:136 hållaren. Den nya lydelsen ger också uttryck för att porteringsförfarandet leds av den mottagande tillhandahållaren. Överlämnandet har skett när den överlämnande tillhandahållaren har gjort det som krävs av denne för att bytet ska kunna ske. Denna tidpunkt inträffar normalt när den överlämnan- de tillhandahållaren kopplar ur numret och det uppstår ett avbrott i till- handahållandet av tjänsten. Ändringen i andra stycket innebär att motsvarande precisering som i första stycket görs när det gäller den tidsfrist inom vilken tjänsten senast ska tillhandahållas. Dessutom införs ett skyndsamhetskrav för den mottag- ande tillhandahållaren motsvarande det som gäller för den överlämnande tillhandahållaren enligt första stycket. Med att tjänsten tillhandahålls avses att numret har kopplats in så att slutanvändaren har tillgång till tjänsten. Det införs även en tidsgräns för avbrott i tjänsten under överlämnandet. Vid dröjsmål med överlämnande av ett nummer eller med tillhanda- hållande av en tjänst när ett sådant överlämnande har skett kan skade- ståndsskyldighet uppstå, se 24 och 25 §§. Vid en överträdelse av första och andra styckena ska tillsynsmyndigheten besluta om sanktionsavgift, se 12 kap. 1 §. Det nya tredje stycket behandlar vad som sker med nummertillståndet vid en portering. Det krävs inte något medgivande från regleringsmyndig- heten vid överlämnande av nummer genom nummerportering, se 4 kap. 7 § andra stycket. Vid nummerportering följer nummertillståndet med det porterade numret till den mottagande tillhandahållaren. Denna övertar därmed de rättigheter och skyldigheter som är knutna till numret för tiden efter överlämnandet. Ytterligare reglering om nummerportabilitet kan meddelas med stöd av 21 § första stycket.