prop · H903218 · 2022-04-05 00:00:00 — Regeringens proposition 2021/22:218 Regeringen överlämnar denna proposition till . Regeringen föreslår en ny lag om kvarglömd eller borttappad egendom vid transport med tåg, spårvagn, tunnelbana, buss eller fartyg. Lagen ska gälla för kvarglömd eller borttappad egendom ombord på fordonet och inom vissa anslutande områden. Lagen ska ersätta den reglering av upphittad egendom som finns för sådan trafik. Enligt den nya lagen ska den som tar hand om kvarglömd eller borttappad egendom lämna den till det berörda trafikföretaget. Trafikföretaget ska förvara egendomen åt ägaren. Om ägaren inte hämtar ut egendomen tillfaller den trafikföretaget. Företaget ska i vissa fall ha rätt att göra sig av med egendomen direkt och ska även ha rätt till ersättning av ägaren för förvaringen. Den nya lagen föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om kvarglömd eller borttappad egendom vid transport med tåg, spårvagn, tunnelbana, buss eller fartyg ............... Ärendet och dess beredning .............................................................. Bestämmelser om hittegods .............................................................. En ny lag om kvarglömd eller borttappad egendom vid Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Hittegods i kollektivtrafiken (Ds 2021:26)....................... Förteckning över remissinstanserna ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... antar regeringens förslag till lag om kvarglömd eller borttappad egendom vid transport med tåg, spårvagn, tunnelbana, buss eller fartyg. 2021/22:218 2 Förslag till lag om kvarglömd eller borttappad egendom vid transport med tåg, spårvagn, tunnelbana, buss eller Härigenom föreskrivs följande. Skyldigheter för den som tar hand om kvarglömd eller borttappad egendom 1 § Den som ombord på ett tåg, en spårvagn, ett tunnelbanetåg, en buss eller ett fartyg som används i förvärvssyfte för transport av passagerare eller gods tar hand om kvarglömd eller borttappad egendom ska utan oskäligt dröjsmål lämna egendomen till trafikföretaget. Detsamma gäller för den som tar hand om kvarglömd eller borttappad egendom på en plats inom ett område som används för trafik med ett sådant fordon om området används av endast ett trafikföretag eller om egendomen på annat sätt kan hänföras till ett trafikföretag som trafikerar området. Om ägaren är känd får den som har tagit hand om egendomen i stället lämna den till honom eller henne. Den som har tagit hand om egendomen har inte rätt till hittelön. 2 § Trafikföretaget ska förvara kvarglömd eller borttappad egendom som har tagits om hand av eller lämnats till trafikföretaget och vårda den väl. Om ägaren till egendomen är känd ska trafikföretaget underrätta honom eller henne om fyndet. En legitimationshandling som ägaren inte hämtar ska skyndsamt lämnas till . Detsamma gäller beträffande en annan personlig handling som ägaren inte hämtar inom de tidsfrister som anges i 4 §. Om det är uppenbart obehövligt att en legitimationshandling eller annan personlig handling lämnas till får trafikföretaget göra sig av med den på annat sätt. Trafikföretagets rätt att genast göra sig av med egendom 3 § Trafikföretaget får genast göra sig av med kvarglömd eller borttappad egendom, om 1.den snabbt kan försämras eller bli för gammal, 2.kostnaden för vård och förvaring inte står i rimligt förhållande till egendomens värde, eller 3.det annars finns särskilda skäl för det. 4 § Om ägaren inte blir känd eller inte kan underrättas från det att den kvarglömda eller borttappade egendomen har tagits om hand av eller lämnats till trafikföretaget, tillfaller egendomen företaget. Detsamma gäller om trafikföretaget har underrättat ägaren om fyndet och Prop. 2021/22:218 han eller hon inte hämtar egendomen inom en månad från underrättelsen eller om ägaren i annat fall kan anses ha avstått från sin rätt till egendomen. Trafikföretagets rätt till ersättning 5 § Trafikföretaget har rätt till skälig ersättning av ägaren för kostnader på grund av vård och förvaring av kvarglömd eller borttappad egendom. Denna lag träder i kraft . 2021/22:218 3 Ärendet och dess beredning I samband med att den nya järnvägstrafiklagen (2018:181) trädde i kraft upphävdes förordningen (1985:200) om järnvägs befordringsskyldighet m.m., förkortad befordringsförordningen. Utöver en reglering av järnvägs- företagens befordringsskyldighet innehöll förordningen en reglering av kvarglömd eller förlorad egendom i järnvägstrafik. i förordningen (1985:201) om behandling av föremål som har upphittats i spårvägs-, tunnelbane- eller busstrafik har regleringen även tillämpats för kvarglömd eller borttappad egendom i sådan trafik. Inom har departementspromemorian Hittegods i kollektivtrafiken (Ds 2021:26) utarbetats som behandlar frågan om huru- vida det bör införas nya bestämmelser om hanteringen av upphittad egen- dom på transportområdet. En sammanfattning av promemorian finns i bi- Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats (Ju2021/03199). över remissinstanserna finns i bilaga 3. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bi- Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 5 och i författnings- Regeringen följer i huvudsak Lagrådets förslag. I förhållande till lagrådsremissen föreslås en något senare ikraftträdan- Denna ändring är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Regeringen har därför inte inhämtat Lagrådets yttrande över det förslaget. I förhållande till lagrådsremissen görs dessutom vissa språkliga och redak- 4 Bestämmelser om hittegods Bestämmelser om hittegods finns i lagen (1938:121) om hittegods. dessa ska den som hittar något utan oskäligt dröjsmål anmäla det till Polis- Framgår det vem som är ägare får upphittaren i stället un- derrätta honom eller henne direkt om fyndet. Upphittaren kan välja att läm- na hittegodset till och myndigheten får även besluta att godset ska omhändertas. Ägaren har rätt att få tillbaka hittegodset om han eller hon betalar hitte- lön samt och upphittarens kostnader med anledning av Om ägaren inte blir känd , tillfaller hittegodset upphitt- Detsamma gäller om ägaren inte hämtar ut godset inom en månad eller om han eller hon kan anses ha avstått från sin rätt till det. digheten får sälja godset direkt om det inte kan förvaras utan fara för för- sämring, om vården av godset är förenad med alltför stora kostnader eller Prop. 2021/22:218 om det annars finns särskilda skäl. Hittegodslagen är som utgångspunkt inte tillämplig på egendom som är i någons besittning, exempelvis något som glömts kvar i en butik. Lagen tillämpas dock även i en sådan situation om butiksinnehavaren tar hand om egendomen. Rätt till hittelön finns inte i det fallet. Föremål som upphittas på en flygplats eller i flygtrafik Bestämmelser om egendom som glöms kvar eller tappas bort i flygtrafik finns i kungörelsen (1972:17) om behandling av föremål som upphittats inom flygplats eller på luftfartyg m.m. (kungörelsen om hittegods i flygtrafik). Kvarglömda eller förlorade föremål som tas till vara på ett flygplan ska lämnas till flygföretaget. Tas ett föremål om hand på annan plats inom en flygplats och kan det med rimlig säkerhet hänföras till ett flygföretag som trafikerar flygplatsen, ska föremålet lämnas till trafikföretaget. I annat fall ska föremålet lämnas till flygplatsen. Flygföretaget eller flygplatsen ska sedan förvara föremålet åt ägaren. Flygföretaget eller flygplatsen har rätt till skälig ersättning för sina kostnader. Om ägaren inte blir känd tillfaller föremålet den som förvarar det. Ett föremål får säljas eller bortskaffas direkt om det är på väg att förstöras eller om föremålets tillstånd av andra skäl ger anledning till det. Detsamma gäller om kostnaden för dess vård inte står i rimligt förhållande till värdet. De upphävda bestämmelserna om kvarglömd eller förlorad egendom i järnvägstrafik Enligt befordringsförordningen var den som omhändertog kvarglömd eller förlorad egendom i ett järnvägsfordon eller inom en järnvägs område skyldig att lämna egendomen till järnvägen. För sådan egendom gällde vissa bestämmelser i den äldre järnvägstrafiklagen . Bestämmelserna innebar bland annat att järnvägsföretaget fick sälja egendomen efter att ha förvarat den . Om försäljningsvärdet inte skulle täcka försäljningskostnaderna fick järnvägsföretaget göra sig av med den på annat sätt. Egendom som var på väg att förstöras fick säljas eller bortskaffas direkt. Enligt förordningen om behandling av föremål som har upphittats i spår- vägs-, tunnelbane- eller busstrafik ska bestämmelserna i den upphävda befordringsförordningen tillämpas på föremål som har tagits till vara i en spårvagn eller en tunnelbanevagn eller på någon annan plats inom områden för spårväg eller tunnelbana. Detsamma gäller föremål som har tagits till vara i en buss i linje- eller beställningstrafik eller inom områden som hör till företag som bedriver sådan trafik. 2021/22:218 Straffrättsliga bestämmelser Skyldigheten i hittegodslagen att anmäla eller överlämna hittegods är förenad med straffansvar (se 5 § hittegodslagen). Följs inte skyldigheten kan det leda till ansvar för fyndförseelse (se 10 kap. 8 § ). Om upphittaren har uppsåt att behålla godset kan ansvar för olovligt förfogande aktualiseras (se 10 kap. 4 och 8 §§ ). Om godset är i någons besittning kan det för upphittaren i vissa fall i stället bli fråga om ansvar för tillgreppsbrott enligt 8 kap. . Vid hittegodslagens tillkomst framhölls att egendom som kvarglömts i exempelvis järnvägsfordon i regel måste anses vara i järnvägsföretagets besittning (se Kungl. Maj:ts proposition med förslag till lag om hittegods, m.m., prop. 1938:32 s. 6). 5En ny lag om kvarglömd eller borttappad egendom vid transport Regeringens förslag: Det ska införas en ny lag som reglerar hanteringen av kvarglömd eller borttappad egendom vid transport med tåg, spårvagn, tunnelbana, buss eller fartyg som används i förvärvssyfte för transport av passagerare eller gods. Lagen ska också gälla för egendom som tas om hand på en plats inom ett område som används för trafik med ett sådant fordon om området används av endast ett trafikföretag eller om egendomen på annat sätt kan hänföras till ett trafikföretag som trafikerar området. Enligt lagen ska den som tar hand om kvarglömd eller borttappad egendom utan oskäligt dröjsmål lämna egendomen till trafikföretaget. Om ägaren är känd ska egendomen i stället få lämnas direkt till honom eller henne. Trafikföretaget ska förvara kvarglömd eller borttappad egendom och vårda den väl. Om ägaren är känd, ska företaget meddela honom eller henne om fyndet. Om ägaren inte hämtar ut egendomen eller avstår från sin rätt till den, ska den tillfalla trafikföretaget. Om en legitimationshandling eller en annan personlig handling inte hämtas ska handlingen som utgångspunkt lämnas till . Rör det sig om en legitimationshandling, som ägaren inte hämtar, ska överlämnandet ske skyndsamt. Företaget ska ha rätt till skälig ersättning av ägaren för kostnader på grund av vård och förvaring. Trafikföretaget ska genast få göra sig av med kvarglömd eller borttappad egendom om den snabbt kan försämras eller bli för gammal, om kostnaden för egendomens vård och förvaring inte står i rimligt förhållande till dess värde eller om det annars finns särskilda skäl för det. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås att lagen ska vara tillämplig när kvarglömd egendom tas om hand inom ett område som hör till ett trafikföretag. I promemorian finns inget förslag om att en legitimationshandling som ägaren inte hämtar ut skyndsamt ska lämnas till . används begreppet föremål i stället för egendom. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker eller har inga invändningar mot förslagen som helhet. att det är positivt att regelverket kring kvarglömd eller borttappad egen- dom på transportområdet förtydligas. Ett antal remissinstanser har emel- lertid synpunkter på lagens tillämpningsområde. Jernhusen, Svensk kol- lektivtrafik, , , Transportstyrelsen och Tågföretagen framhåller att förslaget att lagen ska gälla för egendom som tas om hand inom ett område utanför ett fordon som hör till ett trafik- företag riskerar att leda till tillämpningsproblem. fik, Svensk kollektivtrafik och Kommuner och Regioner framhål- ler att lagen även bör tillämpas på kollektivtrafik som bedrivs med taxi. förespråkar att endast pass och nationella identitetskort som inte hämtas av ägaren ska lämnas till och att detta ska ske samt att övriga legitimationshandlingar och andra person- liga handlingar ska lämnas till utställaren. En del remissinstanser har lagtekniska synpunkter. efterfrågar också förtydliganden i olika avseenden, bland annat när det gäl- ler vilken straffrättslig betydelse den nya lagen kommer att få. Skälen för regeringens förslag Behovet av en ny lag om kvarglömd eller borttappad egendom i tappar eller glömmer hundratals resenärer saker i kollektivtra- Det kan vara allt från handskar och paraplyer till mer värdefull egen- dom, såsom mobiltelefoner och annan elektronik. För den som tappar något som är värdefullt eller har ett affektionsvärde kan det vara mycket angeläget att det kommer till rätta. Det är därför viktigt att det finns en reglering av kvarglömd eller borttappad egendom i kollektivtrafiken som säkerställer att förlorade tillhörigheter kan lämnas tillbaka till sin rätta gör den stora mängden föremål att hanteringen behöver vara enkel och kostnadseffektiv. För järnvägsföretagens hantering av kvarglömd eller borttappad egen- dom gäller, i avsaknad av särskilda bestämmelser, den allmänna reglering- en i hittegodslagen. Det innebär att fynd som huvudregel ska anmälas till som därefter ansvarar för att underrätta ägaren. Det framstår som mer ändamålsenligt att låta järnvägsföretagen själva ansvara för hanteringen av upphittad egendom, i enlighet med vad som gällde enligt befordringsförordningen. Både för upphittaren och ägaren av den kvarglömda eller borttappade egendomen torde det vara naturligt att lämna in respektive fråga efter den hos det aktuella järnvägsföretaget. är dessutom sannolikt att den kännedom som finns hos järnvägsföretagen om fordon, linjesträckningar och dylikt bidrar till att försvunna tillhörig- heter lättare kan återfinnas. Det har inte heller framkommit något som tyder på att de aktuella bestämmelserna i befordringsförordningen med- förde några tillämpningsproblem innan de upphävdes. När det gäller hanteringen av egendom som upphittats i spårvägs-, tunnelbane- och busstrafik är det sedan upphävandet av befordringsförord- ningen otydligt vilket regelverk som ska tillämpas, detta eftersom den för- 2021/22:218 ordning som reglerar sådan egendom hänvisar till den upphävda befordringsförordningen. Det finns alltså redan av tydlighetsskäl anledning att införa nya regler också för sådan trafik. Det saknas också skäl att hantera egendom som upphittas inom den trafiken på annat sätt än inom järnvägstrafiken. Mot den bakgrunden bör det införas särskilda bestämmelser om hanteringen av egendom som upphittas i kollektivtrafik. Eftersom bestämmelserna kommer att reglera enskildas personliga och ekonomiska inbördes förhållanden ska de meddelas genom lag. Lagens rubrik och struktur har utformats i huvudsak i enlighet med Lagrådets förslag. Det finns dock inte skäl att, som Lagrådet förordar, definiera den egendom som lagen omfattar i en särskild bestämmelse. Däremot bör det av tydlighetsskäl och med tidigare regleringar på området som förebild uttryckligen anges att lagen gäller även för borttappad egendom. Som en följd av den nya lagen bör förordningen (1985:201) om behandling av föremål som har upphittats i spårvägs-, tunnelbane- eller busstrafik upphävas. För att lagen ska kunna tillämpas på merparten av de tillhörigheter som påträffas i kollektivtrafiken bör den gälla för de trafikslag som mest används för sådan trafik. Hit hör buss, tunnelbana, spårvagn och tåg. Också fartyg utgör en viktig del av kollektivtrafiken. Det torde vara en fördel för såväl rederier som passagerare att det finns tydliga regler kring hanteringen av kvarglömd eller borttappad egendom. Det gäller all slags fartygstrafik oavsett var den bedrivs, till exempel på sjöar, i skärgården eller till havs. Den nya lagen bör därför också omfatta egendom som upphittas på fartyg. Lagen bör däremot inte gälla för flygtrafik. Den reglering som finns för kvarglömda eller förlorade föremål i kungörelsen om hittegods i flygtrafik är anpassad efter de särskilda omständigheter som råder vid bedrivandet av flygtrafik. Egendom som upphittas i sådan trafik bör därför även fortsättningsvis hanteras i enlighet med den angivna kungörelsen. I promemorian föreslås att även trafik med personbilar ska undantas. Som lokaltrafik, Svensk kollektivtrafik och Kommuner och Regioner konstaterar förekommer det att taxiregistrerade personbilar används i kollektivtrafiken, till exempel när ett taxiföretag får i uppdrag att bedriva linjetrafik vid sidan av sin ordinarie verksamhet. En- ligt dessa remissinstanser skulle det vara olyckligt om kollektivtrafik med taxifordon undantas i den nya lagen. Intresset för att bestämmelserna om egendom som upphittas i kollektivtrafiken är enhetliga talar visserligen för att personbilar som används i kollektivtrafik ska omfattas av lagens tillämpningsområde. skulle det innebära att olika regelverk blir tillämpliga beroende av under vilken slags resa som ett föremål lämnades kvar eller glömdes i en personbil. Eftersom samma personbil används inom både kollektivtrafik och taxiverksamhet i allmänhet skulle det kunna uppstå svårigheter för upphittaren och föraren att avgöra hur det kvarglömda eller borttappade ska hanteras. Det har inte framkommit något önskemål om att göra regleringen tillämplig på all taxiverksamhet med personbilar, något som också skulle kräva Sammantaget bedömer regeringen att den nya lagen i enlighet med förslaget i promemorian inte bör omfatta trafik med personbilar. Utanför kollektivtrafiken finns andra slags transporter som bedrivs med de trafikslag som omfattas av den nya lagen. Det kan handla om beställningstrafik där en tjänst bokas för en viss resa, till exempel en bussutflykt till en annan stad eller en sevärdhet. Det finns skäl att reglera hanteringen av upphittad egendom också för den trafiken. Även om genomströmningen av passagerare inte är lika stor som i kollektivtrafik i egentlig mening så är antalet passagerare på sådana resor inte obetydligt. Att lagen görs tillämplig för sådan trafik torde vara en trygghet för passagerarna och leda till en enklare hantering för de företag som bedriver trafiken. Sammanfattningsvis bör den nya lagen gälla för i stort sett samma slags trafik som omfattas av förordningen om behandling av föremål som har upphittats i spårvägs-, tunnelbane- eller busstrafik och den tidigare gällande befordringsförordningen. Förslaget innebär dock att den särskilda regleringen av kvarglömd eller borttappad egendom utsträcks till att omfatta också fartyg. Kungörelsen om hittegods i flygtrafik anger uttryckligen att de särskilda bestämmelserna om föremål som upphittas inom flygtrafiken inte endast gäller för persontransporter utan även för luftfartyg som används för godstransporter. Inte heller de särskilda bestämmelserna om kvarglömd eller förlorad egendom inom järnvägstrafik eller annan trafik har varit begränsade till fordon som används för persontransporter. Den nya lagen kommer att ha sin största betydelse för persontransporter inom kollektivtrafiken. Regleringen kan dock med fördel också tillämpas om det skulle förekomma kvarglömda eller borttappade tillhörigheter på ett fordon som huvudsakligen används för att transportera gods. Det saknas därför skäl att begränsa tillämpningsområdet till att avse endast persontransporter. Däremot bör regleringen endast gälla transporter som sker i förvärvssyfte. I promemorian föreslås att den nya lagen ska gälla inte bara för egendom ombord på ett fordon utan även egendom som upphittas inom ett område som hör till trafikföretaget, exempelvis en vänthall. Som Jernhusen, Transportstyrelsen, Tågföretagen, och Svensk kollektivtrafik påpekar används sådana områden ofta av flera trafikföretag. Det kan därför enligt remissinstanserna vara svårt att bedöma om ett område hör till ett visst trafikföretag. Också framhåller att det kan framstå som otydligt vilket företag som det upphittade ska lämnas till eller i vilka fall egendomen ska lämnas till . Tingsrätten framhåller att det kan finnas anledning att överväga om tillämpningsområdet för lagen ska begränsas så att det blir tydligare på vilka platser regleringen ska tillämpas. Områden som perronger, vänthallar och stationer har ofta ett tydligt samband med kollektivtrafik och andra transporter. Utgångspunkten bör enligt regeringen vara att egendom som påträffas inom sådana områden även fortsättningsvis hanteras av trafikföretagen själva. Förslaget i promemorian motsvarar i huvudsak den tidigare regleringen av upphittad egendom på transportområdet. Dessa bestämmelser har gällt utan att några problem med tillämpningen har uppmärksammats. 2021/22:218 remissinstansernas påpekanden kan det trots det finnas anledning att förtydliga tillämpningsområdet något mot vad som har gällt . Jernhusen anser att egendom som påträffas i väntsalar och andra ytor i stationsbyggnader inom järnvägstrafiken endast ska omfattas av den nya lagen om området används och trafikeras av ett trafikföretag som ensamt disponerar över det. förespråkar att motsvarande ska gälla för bland annat hållplatser och busskurer. Regeringen instämmer i att en sådan avgränsning blir tydlig. Det kan dock finnas andra situationer där det står klart att upphittad egendom har koppling till resor med ett visst trafikföretag. Regeringen anser därför att lagen utöver områden som endast används av ett trafikföretag också bör vara tillämplig om den kvarglömda egendomen på annat sätt kan hänföras till ett företag som trafikerar området. Förslaget innebär att den nya lagen i vissa fall kan komma att omfatta egendom som inte kan anses vara i ett trafikföretags besittning. Som Lagrådet framhåller ger det upphov till frågan vad som gäller om upphittaren misstar sig om besittningsfrågan. Enligt Lagrådet finns det dessutom en risk för att den som misstar sig i besittningsfrågan eller om huruvida lagen är tillämplig anses göra sig skyldig till ett brott, exempelvis genom att lämna egendomen till fel trafikföretag eller genom att lämna den till ett trafikföretag när den i själva verket ska lämnas till . Motsvarande frågeställning kan uppkomma inom hittegodslagens tillämpningsområde. Eftersom frågeställningen berör flera regelverk är det inte möjligt att hantera den inom ramen för det nu aktuella lagstiftningsarbetet. Det kan, som Lagrådet pekar på, finnas anledning att återkomma till frågan i ett annat lämpligt sammanhang. Frågan om vad som gäller i olika besittningssituationer behandlas i författningskommentaren till 1 §. Som konstateras ovan framstår det som ändamålsenligt att trafikföretagen ansvarar för hanteringen av kvarglömd eller borttappad egendom. För att det berörda trafikföretaget ska kunna sköta hanteringen på ett effektivt sätt bör den som har tagit hand om något vara skyldig att överlämna det till företaget. En sådan ordning underlättar företagets identifiering av egendomen och ökar chanserna för att den ska komma till sin rätta ägare . Det kan förutsättas att upphittade tillhörigheter normalt kan överlämnas till det berörda trafikföretaget omgående, exempelvis genom personal på ett tåg eller en station. I vissa fall – bland annat för sådant som hittas på obemannade stationer – är detta inte möjligt.