prop · H903160 · 2022-03-22 00:00:00 — dertaganden som den som får uppdraget kan genomföra. Bestämmelsen ger inte rätt till kroppsvisitation eller kroppsbesiktning. Det är således inte tillåtet att t.ex. känna med händerna utanpå en elevs kläder eller i fickorna eller att leta igenom en elevs ryggsäck. I 4 d § finns bestämmelser om en ytterligare möjlighet för rektorn att i de obligatoriska skolformerna besluta om omhändertagande av mobil- telefoner och annan elektronisk kommunikationsutrustning under hela skoldagen. En rätt att omhänderta föremål i reaktivt syfte regleras i 22 §. Av paragrafens femte stycke framgår att bestämmelsen inte omfattar vuxenutbildning (jfr 2 §). Övervägandena finns i avsnitt 10.4. 4 c § Ett föremål som har omhändertagits enligt –4 b § första stycket ska återlämnas till eleven senast i samband med att undervisningspasset har avslutats för eleven, –4 b § andra stycket ska återlämnas till eleven senast i nära anslutning till att eleven har lämnat utrymmet efter idrottslektionen, –4 b § tredje stycket ska återlämnas när skälet för omhändertagandet har upphört. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om när ett föremål som har omhändertagits enligt 4 b § ska återlämnas till eleven. Av första strecksatsen framgår att ett föremål som har omhändertagits för att förebygga störningar i undervisningen ska återlämnas till eleven senast i samband med att undervisningspasset har avslutats för eleven. När undervisningspasset har avslutats kan variera för olika elever. I de flesta fall blir det när läraren har avslutat passet, men en elev kan av olika skäl behöva lämna en lektion . En elev ska, oavsett när undervisnings- passet har avslutats för just den eleven, senast i samband därmed få tillbaka föremål som har omhändertagits från eleven enligt 4 b § första stycket. Om flera schemalagda lektioner övergår i varandra kan undervisningspasset sträcka sig över flera lektioner. Ett undervisningspass kan även innehålla kortare inslag av fri aktivitet, t.ex. för att eleverna ska få sträcka på benen, men när eleverna har rast så upphör undervisningen och eleverna ska få tillbaka sina mobiltelefoner. Det finns dock inget som hindrar att eleverna frivilligt väljer att låta sina mobiltelefoner fortsätta att vara omhändertagna över rasten, t.ex. för att de annars ska samlas in igen vid nästa lektions början. I andra strecksatsen finns ytterligare en bestämmelse om återlämnande av ett föremål. Ett föremål som har omhändertagits för att förebygga kränkande fotografering eller filmning av någon som inför eller efter en idrottslektion befinner sig i ett omklädningsrum, en dusch eller ett annat liknande utrymme ska återlämnas till eleven senast i nära anslutning till att eleven har lämnat det aktuella utrymmet. Det behöver inte vara precis vid utgången till omklädningsrummet, utan föremålen kan ha samlats in i t.ex. en närbelägen byggnad och lämnas tillbaka där. I tredje strecksatsen anges att ett föremål som har omhändertagits enligt 4 b § tredje stycket ska återlämnas till eleven när skälet för omhänder- tagandet har upphört. I 4 b § tredje stycket regleras rätten att även i andra 2021/22:160 liknande situationer än de som avses i andra stycket eller om det finns särskilda skäl omhänderta mobiltelefoner eller annan elektronisk kommu- nikationsutrustning för att förebygga kränkande fotografering eller film- ning. Även i detta fall kan det handla om ett återlämnande i samband med att eleverna lämnar en plats där de har bytt om inför t.ex. praktiska inslag i en utbildning eller ett gemensamt utrymme med toaletter och dylikt eller när det annars inte längre föreligger en sådan situation som föranlett omhändertagandet. Övervägandena finns i avsnitt 10.4. 4 d § Utöver vad som anges i 4 b § får en rektor i förskoleklassen, , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan och fritidshemmet besluta att mobil- telefoner och annan elektronisk kommunikationsutrustning ska samlas in vid varje skoldags början. I sådana fall ska föremålet återlämnas senast vid varje skoldags slut. Rektorns beslut får avse högst i taget. Rektorn eller en lärare får göra undantag från ett beslut som avses i första stycket för sådan användning av mobiltelefoner och annan elektronisk kommuni- kationsutrustning som avses i 4 a §, eller för en enskild elev om det finns särskilda skäl. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om en möjlighet för rektor att i vissa utbildningar omhänderta mobiltelefoner och annan elektronisk kommunikationsutrustning utöver vad som regleras i 4 b §. Enligt första stycket har en rektor i förskoleklassen, , grund- särskolan, specialskolan, sameskolan och fritidshemmet, befogenhet att, utöver vad som anges i 4 b §, besluta att mobiltelefoner och annan elek- tronisk kommunikationsutrustning ska samlas in vid varje skoldags början. Om rektorn har beslutat att sådana föremål ska samlas in redan vid skol- dagens början ska föremålet återlämnas senast vid skoldagens slut. elev som får utbildning i fritidshem anses skoldagen börja när eleven an- länder till fritidshemmets lokaler och sluta när eleven lämnar dessa lokaler Av andra stycket framgår att rektorns beslut får avse högst i taget. Av tredje stycket framgår att rektorn eller en lärare får göra undantag från ett beslut som avses i första stycket för sådan användning av mobil- telefoner och annan elektronisk kommunikationsutrustning som avses i 4 a §. I sistnämnda paragrafs första stycke regleras att vid undervisning får endast sådan användning av mobiltelefoner och annan elektronisk kom- munikationsutrustning förekomma som sker enligt lärarens instruktioner i syfte att främja elevernas utveckling och lärande, eller som utgör extra anpassningar eller särskilt stöd enligt 3 kap. skollagen. särskilda skäl får rektorn eller en lärare enligt 4 a § andra stycket tillåta en enskild elev att använda en mobiltelefon eller annan elektronisk kom- munikationsutrustning vid undervisning även i andra fall än som avses i den paragrafens första stycke, se kommentaren till den paragrafen. Av tredje stycket förevarande paragraf framgår vidare att rektorn eller en lärare får göra undantag från ett beslut som avses i första stycket i denna paragraf för en enskild elev om det finns särskilda skäl. Det kan handla om att elevens vårdnadshavare behöver kunna komma i kontakt med eleven en viss dag. Det kan också vara så att en elev t.ex. på grund av psykisk ohälsa har särskilda skäl att vid olika tillfällen snabbt kunna kontakta Det kan vidare vara fråga om elever som har behov av Prop. 2021/22:160 mobiltelefonen av medicinska skäl, t.ex. en elev med diabetes som regel- bundet behöver kunna kontrollera sitt blodsocker. Vissa elever, t.ex. elever med neuropsykiatriska funktionsnedsättningar, kan ha särskilda behov av sådan utrustning. När det gäller innebörden av begreppet särskilda skäl i förevarande paragraf i förhållande till innebörden av samma begrepp i 4 a § andra stycket, som innebär att rektorn eller en lärare om det finns särskilda skäl får tillåta en enskild elev att vid undervisning använda en mobiltelefon eller annan elektronisk kommunikationsutrustning även i andra fall än som anges i den paragrafens första stycke, har det betydelse att en lektion är en mycket kortare tidsrymd än en hel skoldag. Om en elev t.ex. använder sin mobiltelefon som ett medicinskt hjälpmedel med jämna mellanrum kan det eventuellt vara möjligt att omhänderta den som t.ex. under en lektion, men inte under en hel skoldag. I sådana fall kan det bedömas att det inte finns särskilda skäl att låta eleven använda telefonen vid undervisningen med stöd av 4 a § andra stycket, men att det finns särskilda skäl att låta eleven använda mobiltelefonen under andra delar av skoldagen med stöd av förevarande paragraf. Övervägandena finns i avsnitt 10.4. 4 e § Det ska för varje skolenhet finnas skriftliga rutiner för hanteringen av omhändertagande av mobiltelefoner och annan elektronisk kommunikations- utrustning enligt 4 b–4 d §§. Rektorn beslutar om sådana rutiner. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om rutiner för hantering av vissa omhändertaganden. Av första meningen följer att det ska finnas skriftliga rutiner för hante- ringen av omhändertaganden av mobiltelefoner och annan elektronisk kommunikationsutrustning enligt 4 b–4 d §§, dvs. omhändertaganden i förebyggande syfte och omhändertaganden som sker utifrån rektorns beslut om att samla in mobiltelefoner och annan elektronisk kommunika- tionsutrustning vid varje skoldags början. Det är skolans ansvar att förvara omhändertagna föremål på ett säkert sätt till dess att de lämnas tillbaka. Av rutinerna bör bl.a. framgå hur omhändertagandet av utrustningen ska gå till, t.ex. hur föremålen ska förvaras på ett betryggande sätt och hur insamlandet av utrustningen ska ske så att det framgår till vem varje föremål ska återlämnas. Det ska inte föreligga någon osäkerhet om huru- vida ett föremål har omhändertagits eller huruvida det har lämnats tillbaka. Av andra meningen framgår att sådana rutiner som avses i första me- ningen beslutas av rektorn. Övervägandena finns i avsnitt 10.4. 5 § Ordningsregler ska finnas för varje skolenhet. Ordningsreglerna och hur de följs ska regelbundet följas upp. Orsakerna till uppföljningens resultat ska analyseras. Ordningsreglerna ska utarbetas, följas upp och, vid behov, omarbetas under medverkan av eleverna. Rektorn beslutar om ordningsregler. Denna paragraf gäller inte för vuxenutbildning. Paragrafen innehåller bestämmelser om skolans ordningsregler. I första stycket andra meningen görs ett förtydligande om att ordnings- reglerna och hur de följs ska följas upp regelbundet. andra meningen orsakerna till uppföljningens resultat analyseras. innebär att skolan ska följa upp i vilken utsträckning ordningsreglerna följs och, om det finns brister, ta reda på orsaken till dessa. Av 4 kap. 7 § framgår att om det vid uppföljning, genom klagomål eller på annat sätt kommer fram att det finns brister i verksamheten, ska huvudmannen se till att nödvändiga åtgärder vidtas. Om det t.ex. finns ordningsregler som fungerar mindre väl ur vissa avseenden eller som följs i låg utsträckning bör skolan utreda orsakerna till detta och antingen förändra reglerna eller implementera dem mer kraftfullt, om det anses viktigt att ha kvar dem, eller ta bort dem, om de vid en närmare analys inte anses behövas. i detta sammanhang beaktas att om elever och personal uppfattar att eleverna på ett systematiskt sätt inte följer skolans ordningsregler riskerar det att skapa en kultur där det är acceptabelt att bryta mot ordningsregler och andra normer för uppförande. I tredje meningen förtydligas att elever- na ska vara delaktiga i både utarbetandet och uppföljningen av ordnings- reglerna samt vid en eventuell omarbetning av ordningsreglerna. denna bestämmelse inkluderas även elever i nya årskurser på skolan i samtal om ordningsreglerna så att de blir delaktiga i det förebyggande arbetet och förstår och kan vara med och påverka innehållet i skolans Föreskrifter om elevers delaktighet finns även i 4 kap. 9 §. Övervägandena finns i avsnitt 9.2. Disciplinära och andra särskilda åtgärder Allmänna befogenheter för personalen 6 § Personalen får vidta de omedelbara och tillfälliga åtgärder som är befogade för att tillförsäkra eleverna trygghet och studiero. Detta innefattar en befogenhet att ingripa fysiskt för att avvärja våld, kränkningar eller andra ordnings- En åtgärd enligt första stycket får vidtas endast om den står i rimlig proportion till sitt syfte och övriga omständigheter. Enligt de förutsättningar som anges i 7–23 §§ får det beslutas om utvisning ur undervisningslokalen, kvarsittning, tillfällig omplacering, tillfällig placering utanför den egna skolenheten, avstängning och omhändertagande av föremål. sådana åtgärder får vidtas endast om de står i rimlig proportion till sitt syfte och Paragrafen reglerar befogenheter att ingripa för att tillförsäkra eleverna trygghet och studiero. Ändringen i första stycket första meningen innebär att all personal ges befogenheten att vidta de omedelbara och tillfälliga åtgärder som regleras Med personal avses såväl anställda som uppdragstagare (jfr 6 kap. 3 §). tillkommer enligt lagtexten befogenheterna endast rektor, lärare och en sådan handledare som avses i 21 kap. 13 § tredje stycket, dvs. en handledare vid fjärrundervisning. Vidare tas det uttryck- liga omnämnandet av ordningsstörningar i lagtexten bort då ordnings- störningar påverkar tryggheten och studieron och då åtgärder mot ordningsstörningar ingår i den allmänna befogenheten att vidta de omedel- bara och tillfälliga åtgärder som är befogade för att tillförsäkra eleverna trygghet och studiero. Åtgärder som kan vidtas med stöd av bestämmelsen är t.ex. att under raster ingripa vid bråk eller kränkande behandling. Det kan också vara att vid undervisningen tillrättavisa eller placera om elever. Befogenheten att ingripa gäller all personal. Vid undervisningen faller dock ett större och mer naturligt ansvar på den lärare som ansvarar för undervisningen. Men även andra personalkategorier som elevassistenter och annan resurspersonal kan behöva ingripa för att upprätthålla studieron, t.ex. i ett grupprum där elever tillfälligt arbetar i lärares frånvaro. Bestämmelsen innefattar inte befogenhet att vidta de disciplinära åtgärder som regleras särskilt (se tredje stycket och 7–22 §§). I första stycket andra meningen, som är ny, slås fast att de allmänna befogenheterna innefattar en befogenhet att ingripa fysiskt för att avvärja våld, kränkningar eller andra ordningsstörningar. Detta framgick tidigare bara av förarbetena (prop. 2009/10:165 s. 680 f.). Den oskrivna grunden för straffrättslig ansvarsfrihet, baserad på tillsynsplikten som först slogs fast av i NJA 1988 s. 586, blir genom tillägget en ut- trycklig befogenhet i skollagen. Liksom övriga befogenheter enligt första stycket, tillkommer befogenheten att ingripa fysiskt inte bara lärare och rektor utan all personal. Bestämmelsen reglerar i vilka situationer ingrip- anden får göras och utökar inte personalens skyldighet att ingripa i det enskilda fallet. En skyldighet att ingripa enligt tillsynsansvaret följer inte av skollagens bestämmelser, utan av skadeståndsrättsliga principer (se t.ex. NJA 1984 s. 764). I andra stycket, som innehåller en bestämmelse som tidigare fanns i paragrafens fjärde stycke, anges att en åtgärd enligt första stycket får vidtas endast om den står i rimlig proportion till sitt syfte och övriga omstän- digheter. Var gränsen för det tillåtna ska dras måste således bedömas med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Den praxis som har utvecklats genom Högsta domstolens avgöranden ska även framöver anses vara prejudicerande vid dessa avvägningar. När det gäller frågan om vilka åtgärder som får vidtas med stöd av bestämmelsen är således inte avsikten att ge personal befogenheter att använda fysiska ingripanden som är mer långtgående än vad som hade varit tillåtet vid en prövning enligt gällande praxis. har t.ex. bedömt det som rimligt att ingripa fysiskt t.ex. när fortsatta tillsägelser med anledning av en ordningsstörning bedöms bli resultatlösa. I sådana situationer har t.ex. uttalat att det kan vara befogat att ta ett stadigt tag om elevens arm för att leda ut eleven ur klassrummet i syfte att tillrättavisa eleven i avskildhet (se NJA 2016 s. 596). Om ett fysiskt ingripande anses påkallat ska det vara så lindrigt och ske . Fysiska ingripanden ska inte få göras i bestraffande syfte. Befogenheten omfattar inte heller rätt att bruka våld som når upp till det som faller under straffbestämmelsen för misshandel (3 kap. 5 § ). En fysisk åtgärd som ska kunna vidtas för att avvärja våld eller kränk- ningar mellan elever är t.ex. att med fysisk kraft hålla isär två elever eller förmå dem att gå åt olika håll. Med kränkningar avses främst sådant uppträdande som utgör kränkande behandling enligt 6 kap. skollagen eller trakasserier enligt diskrimineringslagen. Personalen behöver dock inte göra en bedömning av om en elevs handling vid en rättslig prövning skulle bedömas utgöra en kränkning i enlighet med definitionen i 6 kap. 3 § eller 2021/22:160 trakasserier enligt diskrimineringslagen. Personalen ska kunna ingripa fysiskt för att avvärja sådant beteende som typiskt sett är att uppfatta som kränkande. I allvarliga situationer kan en högre grad av våldsanvändning än vad som faller under förevarande bestämmelse vara berättigat i enlighet bestäm- melserna om nöd och nödvärn. bestämmelser om nödvärn och nöd innebär att vem som helst under vissa omständigheter får ingripa fysiskt eller med våld på ett sätt som, i fall dessa omständigheter inte hade förelegat, skulle ha utgjort brott (24 kap. 1 och 4 §§). Exempelvis före- ligger rätt till nödvärn mot ett påbörjat eller överhängande brottsligt angrepp på person eller egendom. En gärning som någon begår i nödvärn utgör brott endast om den med hänsyn till angreppets beskaffenhet, det angripnas betydelse och omständigheterna i övrigt är uppenbart oför- svarlig (se vidare avsnitt 11.2). I vissa fall kan en tillämpning av förevarande paragrafs första stycke behöva kombineras med tillämpning av en annan paragraf. Enligt 22 § får personal från en elev omhänderta föremål som används på ett sätt som är störande för utbildningen, kränkande för elever eller personal eller som kan utgöra en fara för säkerheten i utbildningen. Om eleven vid tillsägelse vägrar att lämna ifrån sig det föremål som personalen avser att omhänderta kan personalen behöva ingripa fysiskt med stöd av förevarande paragrafs första stycke mot den ordningsstörning det innebär att eleven vägrar att följa personalens tillsägelse att lämna över föremålet. Förevarande para- grafs andra stycke, som innebär att en åtgärd får vidtas endast om den står i rimlig proportion till sitt syfte och övriga omständigheter, ska dock alltid tillämpas. Det innebär att en vägran från en elevs sida att vid tillsägelse lämna över sin mobiltelefon, om eleven t.ex. håller den i handen, inte alltid bör föranleda ett fysiskt ingripande. Om det är fråga om att eleven använder mobiltelefonen på ett störande sätt under en lektion, kan en mer adekvat åtgärd vara att utvisa eleven ur undervisningslokalen med stöd av 7 §. Om det däremot t.ex. är fråga om ett farligt föremål kan, beroende på omständigheterna i det enskilda fallet, ett fysiskt ingripande vara moti- verat. Ett fysiskt ingripande som sker inom ramen för befogenheten enligt första stycket utgör inte kränkande behandling i skollagens mening. I tredje stycket första meningen, som tidigare utgjorde andra stycket, ersätts hänvisningen till tillfällig placering vid en annan skolenhet med en hänvisning till tillfällig placering utanför den egna skolenheten, i enlighet med en ändring som görs i 13 §. Vidare tas det i en ny andra mening in en motsvarighet till bestämmelsen i nuvarande fjärde stycket, som utgår. Av andra meningen framgår att även sådana åtgärder som anges i förevarande styckes första mening får vidtas endast om de står i rimlig proportion till sitt syfte och övriga omständigheter, jfr andra stycket. Det nuvarande tredje stycket, som avser de befogenheter som en hand- ledare som avses i 21 kap. 13 § har, dvs. en handledare vid fjärrunder- visning, tas bort då en sådan handledare nu omfattas av första stycket. Bestämmelserna i stycket om handledarens befogenheter att besluta om utvisning ur undervisningslokalen och omhändertagande av föremål flyttas till 7 § om utvisning ur undervisningslokalen respektive 22 § om omhändertagande av föremål. Nuvarande fjärde stycket utgår, se kommentaren till andra stycket och Prop. 2021/22:160 tredje stycket andra meningen. Övervägandena finns i avsnitt 11.4. 7 § I , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan får en lärare eller en handledare som avses i 21 kap. 13 § visa ut en elev från undervisningslokalen för högst återstoden av ett undervis- ningspass, om 1.eleven stör undervisningen eller på annat sätt uppträder olämpligt, och 2.eleven inte har ändrat sitt uppförande efter uppmaning från läraren eller hand- ledaren. Om läraren eller handledaren inte är närvarande i undervisningslokalen får annan personal visa ut en elev från lokalen under motsvarande förutsättningar som anges i första stycket. I sådana fall ska läraren eller handledaren underrättas Paragrafen innehåller bestämmelser om utvisning från undervisnings- lokalen. Ändringen i första stycket innebär att den befogenhet att utvisa en elev från undervisningslokalen som en handledare vid fjärrundervisning har enligt 6 § flyttas till denna bestämmelse. Ändringen i andra stycket innebär att även annan personal än lärare och handledare, som t.ex. en elev- eller lärarassistent, får visa ut en elev från undervisningslokalen om läraren eller handledaren inte är närvarande. I sådana fall ska läraren eller handledaren underrättas i efterhand. Övervägandena finns i avsnitt 11.4. 9 § Om en elev i förskoleklassen, , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan vid upprepade tillfällen stört ordningen eller uppträtt olämpligt eller om eleven gjort sig skyldig till en allvar- ligare förseelse, ska rektorn se till att saken utreds. Samråd ska ske med elevens vårdnadshavare. Om förutsättningarna för en utredning om särskilt stöd enligt 3 kap. 7 § är upp- fyllda ska även en sådan utredning inledas. Paragrafen reglerar skyldighet att under vissa förutsättningar genomföra en utredning. I andra stycket korrigeras hänvisningen till 3 kap. 8 § till att avse 3 kap. 7 § då den tidigare 8 § bytte beteckning till 7 § (se pro- positionen Läsa, skriva, räkna – en garanti för tidiga stödinsatser [prop. 2017/18:195], bet. 2017/18:UbU10, rskr 2017/18:333). Övervägandena finns i avsnitt 12.7. 12 § I förskoleklassen, , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan får rektorn besluta att en elev ska följa undervisningen i en annan undervisningsgrupp än den eleven annars hör till eller undervisas på annan plats inom samma skolenhet om åtgärderna som gjorts efter 2021/22:160 en sådan utredning som avses i 9 § första stycket inte varit tillräckliga eller om det annars är nödvändigt för att tillförsäkra de andra eleverna trygghet och studiero. Ett beslut enligt första stycket får innebära att eleven ges enskild undervisning eller undervisning i en särskild undervisningsgrupp enligt 3 kap. 11 §. De förut- sättningar som anges i 3 kap. för sådan undervisning behöver inte vara uppfyllda inför ett sådant beslut. Innan rektorn fattar ett beslut som innebär undervisning i en annan under- visningsgrupp ska rektorn bedöma hur åtgärden kan påverka övriga elevers utbild- ning i den gruppen. Elevens vårdnadshavare ska informeras om rektorns beslut. En åtgärd som rektorn vidtagit med stöd av första stycket får inte gälla för en Paragrafen reglerar under vilka förutsättningar rektorn tillfälligt kan för- lägga en elevs undervisning till en annan undervisningsgrupp eller på en annan plats inom samma skolenhet. En omplacering enligt första stycket kan ske till t.ex. en annan klass. andra stycket, som är nytt, framgår att ett beslut om tillfällig omplacering kan innebära att eleven ges sådan enskild undervisning som avses i 3 kap. 11§ eller undervisning i en sådan särskild undervisningsgrupp som avses i samma paragraf utan att de förutsättningar som anges i 3 kap. för sådan undervisning är uppfyllda. Eleven behöver således inte ha ett åtgärds- program enligt 3 kap. 9 § och det behöver inte föreligga sådana särskilda skäl som avses i 3 kap. 11 §. I många fall när en elev ges undervisning enskilt eller placeras i en särskild undervisningsgrupp med stöd av före- varande bestämmelse kan dock förutsättningarna för att rektorn enligt 3 kap. 7 § ska vara skyldig att se till att elevens behov av särskilt stöd utreds vara uppfyllda. Sistnämnda skyldighet inträder inte bara när det kan befaras att eleven inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska