prop · H903176 · 2022-03-22 00:00:00 — Det är först efter att den perioden har löpt ut som förutsättningarna på nytt måste vara uppfyllda för att stöd ska kunna beviljas igen. Vid en förnyad prövning ska samtliga förutsättningar enligt 6–10 §§ vara uppfyllda för att stöd ska kunna lämnas. Övervägandena finns i avsnitt 7.3.9. Ersättning till arbetsgivare som finansierar registrerade omställningsorganisationer 13 § Ersättning ska lämnas till en arbetsgivare för kostnader som motsvarar de avgifter som arbetsgivaren har betalat till en registrerad omställningsorganisation. Ersättningen får motsvara högst av arbetsgivarens totala utbetalda kontanta ersättningar som ingår i underlaget för arbetsgivaravgifter enligt socialavgiftslagen (2000:980). I paragrafen finns bestämmelser om ersättning till arbetsgivare som ger anställda möjlighet till grundläggande omställnings- och kompetensstöd genom registrerade omställningsorganisationer. Av bestämmelsen framgår att ersättningen utgår för faktiska kostnader. Ersättningen får motsvara högst av arbetsgivarens löneunderlag som utgörs av summan av alla utbetalda kontanta ersättningar som arbetsgivaren haft för sina anställda, dvs. löner och andra ersättningar men inte förmåner. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.1. 14 § En organisation ska registreras som omställningsorganisation om den 1.tillhandahåller eller, om verksamheten är nystartad, avser att tillhandahålla grundläggande omställnings- och kompetensstöd som väsentligen motsvarar stödet enligt denna lag och under villkor som inte är påtagligt mer begränsande än de villkor som gäller för stöd enligt denna lag, 2.finansierar tillhandahållandet av grundläggande omställnings- och kompetensstöd genom avgifter från arbetsgivare, 3.har tillgång till relevant kompetens, 4.har tillräcklig finansiell kapacitet, och 5.i övrigt är lämplig för att utöva verksamheten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om kraven för registrering enligt första stycket. I paragrafen finns bestämmelser om de förutsättningar som ska vara uppfyllda för att en organisation ska kunna registreras. Enligt första stycket 1 ska organisationen tillhandahålla eller avse att tillhandahålla grundläggande omställnings- och kompetensstöd. I kretsen av organisationer inkluderas både de befintliga omställnings- organisationerna och tillkommande organisationer som uppfyller villkoren för att bli registrerade. Att stödet väsentligen ska motsvara stödet enligt lagen innebär att stödet är likvärdigt. Med att villkoren inte får vara påtagligt mer begränsande avses att det inte i någon vidare mån får ställas krav för att få stödet som är svårare att uppfylla än enligt lagen. Detta hindrar dock inte att en registrerad omställningsorganisation har möjlighet att erbjuda ett mer förmånligt stöd eller tilläggstjänster, men utanför det grundläggande stödet. Enligt punkt 2 ska det grundläggandet stöd som tillhandahålls vara finansierat genom avgifter från arbetsgivare. Arbetsgivare kan i sin tur få ersättning från staten för sådana avgifter enligt 13 §. Enligt punkt 3 ska organisationen ha tillgång till relevant kompetens för att tillhandahålla grundläggande omställnings- och kompetensstöd, dvs. endera själva eller genom de leverantörer som organisationen anlitar. Relevant tillgång till stöd ska bedömas utifrån det stöd som den minst ska tillhandahålla, dvs. ett stöd som motsvarar det som Kammarkollegiet tillhandahåller arbetstagare som förvärvsarbetar eller har förvärvsarbetat hos en arbetsgivare som inte är bunden av kollektivavtal. Enligt punkt 4 ska omställningsorganisationen ha tillräcklig finansiell kapacitet. Med det avses att den ska ha resurser för att ha en fortgående verksamhet som kan tillhandahålla det stöd som organisationen ansvarar för utan att det finns annan än normal risk att hamna på obestånd eller Prop. 2021/22:176 försättas i konkurs. Enligt punkt 5 ska organisationen i övrigt vara lämplig att utöva verksamheten. Punkten ger utrymme att pröva organisationens och ledningens vandel för att förhindra att oseriösa organisationer registreras. Andra stycket innehåller en upplysningsbestämmelse om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med stöd av den s.k. restkompetensen kan meddela föreskrifter om kraven för registrering. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.2. 15 § En omställningsorganisation ska avregistreras om 1.organisationen begär det, 2.förutsättningarna för registrering enligt 14 § är uppfyllda, eller 3.organisationen inte fullgör sin uppgifts- eller anmälningsskyldighet. I paragrafen finns bestämmelser om förutsättningarna för när en registrerad omställningsorganisation ska avregistreras. Enligt punkt 1 ska en organisation avregistreras om den själv begär det. Organisationen behöver inte uppge några skäl. Enligt punkt 2 ska avregistrering ske också om förutsättningarna för registrering inte längre föreligger. Det innebär bl.a. att Kammarkollegiet även i efterhand kan göra en s.k. vandelsprövning och i samband därmed komma fram till att en registrerad omställningsorganisation inte längre uppfyller förutsättningarna. Enligt punkt 3 ska en avregistrering även ske om organisationen inte fullgör sin uppgifts- eller anmälningsskyldighet enligt 23 eller 24 §. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.3. Yttranden till de som ansöker om omställningsstudiestöd 16 § Kammarkollegiet får lämna ett yttrande som avses i 32 § lagen (2022:000) om omställningsstudiestöd till den som har ansökt eller har för avsikt att ansöka om omställningsstudiestöd om yttrandet har betydelse för prövningen av ett sådant ärende. Ett yttrande får inte lämnas till den som har fått eller kan få ett yttrande genom en registrerad omställningsorganisation. Ett yttrande får inte heller lämnas till den som omfattas av ett kollektivavtal. I paragrafen finns bestämmelser om Kammarkollegiets ansvar att lämna yttranden för enskilda som ansöker om omställningsstudiestöd. Av 4 § följer att ett yttrande endast får lämnas i mån av tillgång på medel. Första stycket anger att ett yttrande får ges till den som har ansökt eller har för avsikt att ansöka om omställningsstudiestöd enligt lagen om omställningsstudiestöd. Den enskilde behöver ännu inte ha ansökt om omställningsstudiestöd för att kunna få ett yttrande. Det är tillräckligt att han eller hon har för avsikt att söka. Det torde därmed vara tillräckligt för Kammarkollegiet att myndigheten får in en ansökan om ett yttrande för att den ska kunna beviljas, dock med de begränsningar som följer av andra stycket. Enligt 32 § lagen om omställningsstudiestöd ska ett yttrande innehålla information om och hur den utbildning som omställningsstudiestödet avser kommer att stärka hans eller hennes 2021/22:176 framtida ställning på arbetsmarknaden med beaktande av arbetsmarknadens behov. Av stycket följer även att den enskilde endast ska ges ett yttrande om det har betydelse för prövningen av ett ärende om omställningsstudiestöd. En enskild som ansöker om att få ett yttrande bör i normalfallet beviljas ett sådant, eftersom CSN ska lägga särskild vikt vid yttrandet när myndigheten prövar om den sökande ska beviljas omställningsstudiestöd. Ett yttrande från Kammarkollegiet har dock ingen betydelse för prövningen hos CSN om den enskilde inte omfattas av målgruppen för omställningsstudiestödet. I dessa fall behöver Kammarkollegiet därmed inte lämna ett yttrande för den enskilde. Andra stycket anger att det endast är den som inte kan få ett yttrande genom en registrerad omställningsorganisation som ska få ett yttrande av Kammarkollegiet. Det innebär t.ex. att egenföretagare i regel kan få ett yttrande av Kammarkollegiet. Bestämmelsen innebär att enskilda personer som via sin arbetsgivare är bundna av kollektivavtal men där omställningsorganisationen inte är registrerad inte kan vända sig till Kammarkollegiet för ett yttrande. I stycket anges även att ett yttrande endast lämnas till den som inte omfattas av ett kollektivavtal. I normalfallet kan en enskild person som får offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd kunna få ett yttrande inom ramen för sådant stöd. Det innebär vidare t.ex. att den som omfattas av ett kollektivavtal som inte innehåller omställnings- och kompetensstöd inte kommer att kunna få ett yttrande från Kammarkollegiet. Övervägandena finns i avsnitt 7.5. 17 § En arbetsgivare som har fått ersättning är återbetalningsskyldig om denne har förorsakat att ersättningen har lämnats på felaktig grund eller med ett för högt belopp genom att 1.lämna oriktiga uppgifter, eller 2.underlåta att fullgöra en uppgifts- eller anmälningsskyldighet. Detsamma gäller om ersättning i annat fall har lämnats på felaktig grund eller med ett för högt belopp och arbetsgivaren har insett eller skäligen borde ha insett detta. I paragrafen finns bestämmelser om de förutsättningar som gäller för att en arbetsgivare ska vara återbetalningsskyldig för utbetald ersättning. I första stycket regleras när en arbetsgivare är återbetalningsskyldig då denne har förorsakat att sådan ersättning har lämnats på felaktig grund eller med ett för högt belopp genom att lämna oriktiga uppgifter eller underlåta att fullgöra en uppgifts- eller anmälningsskyldighet. arbetsgivaren har lämnat en felaktig uppgift eller underlåtit att fullgöra sina skyldigheter råder det strikt återbetalningsskyldighet. kan därför inte hänvisa till att han eller hon var i god tro om de uppgifter som har lämnats. Det krävs således inte att arbetsgivaren har varit medveten om felaktigheten eller att denne bort inse den. I andra stycket anges det att arbetsgivaren även är återbetalningsskyldig om ersättning i annat fall, dvs. utöver vad som anges i första stycket, har lämnats felaktigt eller med ett för högt belopp och arbetsgivaren har insett eller skäligen borde ha insett detta. I dessa fall handlar det om att en Prop. 2021/22:176 utbetalning kan ha gjorts på felaktig grund eller med för högt belopp, men utan att det beror på att arbetsgivaren har lämnat felaktiga uppgifter eller har underlåtit att lämna uppgifter av betydelse för rätt till ersättning. Det kan t.ex. vara fråga om att Kammarkollegiet har betalat ut ersättning med ett för högt belopp på grund av en felräkning hos myndigheten. I ett sådant fall ska det tas hänsyn till om arbetsgivaren varit i s.k. god tro. Om arbetsgivaren varken har insett eller borde ha insett att ersättningen har varit felaktig finns det inte grund för återkrav. Övervägandena finns i avsnitt 7.6.2. 18 § Om en arbetsgivare är återbetalningsskyldig ska Kammarkollegiet återkräva det felaktigt utbetalda beloppet. I paragrafen finns en bestämmelse om att en felaktigt utbetald ersättning till en arbetsgivare ska återkrävas av Kammarkollegiet. Av bestämmelsen följer att Kammarkollegiet ska fatta beslut om återkrav av ersättning om förutsättningarna enligt 17 § är uppfyllda. Bestämmelsen ska läsas tillsammans med 21 § som anger att Kammarkollegiet, under vissa förutsättningar, kan avstå från ett krav på återbetalning. Övervägandena finns i avsnitt 7.6.3. 19 § Om en arbetsgivare är återbetalningsskyldig får Kammarkollegiet bevilja anstånd med betalningen eller träffa avtal med arbetsgivaren om en avbetalningsplan. I fall som anges i första stycket ska ränta tas ut på det obetalda beloppet. Ränta ska tas ut från den dag då anståndet beviljades eller avtalet om avbetalningsplan träffades, dock inte för tid innan det återkrävda beloppet har förfallit till betalning. Ränta ska tas ut efter en räntesats som överstiger statens utlåningsränta . I paragrafen finns bestämmelser om att Kammarkollegiet kan bevilja anstånd och träffa avtal om en avbetalningsplan. Övervägandena finns i avsnitt 7.6.4. 20 § Om ett belopp som har återkrävts inte betalas i rätt tid, ska dröjsmålsränta enligt räntelagen (1975:635) tas ut på beloppet. Detsamma gäller när arbetsgivaren har beviljats anstånd med betalningen eller träffat ett avtal om en avbetalningsplan och betalning inte sker inom den tid som följer av beslutet om anstånd eller avtalet. I paragrafen finns bestämmelser om förutsättningarna för att påföra ränta på ett återkrävt belopp. Dröjsmål med betalningen kan finnas både för en huvudfordran och en delbetalning enligt en avbetalningsplan. Motsvarande gäller om betalningsfristen enligt ett anståndsbeslut har löpt ut. Ränta ska tas ut från den förfallodag som har angetts i kravet eller i överenskommelsen om anstånd eller avbetalningsplan. Av hänvisningen till räntelagen (1975:635) följer bl.a. att det som där sägs om förfallodag, räntans storlek och möjligheterna till jämkning ska gälla för en fordran när det gäller 2021/22:176 återbetalning av ersättning. Räntelagen gäller endast de bestämmelser i lagen som avser eller är tillämpliga på just dröjsmålsränta. I de situationer där det finns anledning att jämka ett krav på ränta blir i första hand 21 § om eftergift tillämplig. Endast i undantagsfall kommer det att finnas anledning att tillämpa 8 § räntelagen. Den bestämmelsen har också ett snävare tillämpningsområde än eftergiftsbestämmelsen, eftersom de omständigheter som kan beaktas som skäl för jämkning enligt 8 § räntelagen måste ha ett samband med orsaken till betalningsdröjsmålet. Övervägandena finns i avsnitt 7.6.5. 21 § Om det med hänsyn till arbetsgivarens ekonomiska förhållanden eller andra omständigheter finns särskilda skäl för det, får Kammarkollegiet helt eller delvis avstå från ett krav på återbetalning eller ränta. I paragrafen finns en bestämmelse om förutsättningarna för att avstå från ett krav på återbetalning eller ränta. Det är Kammarkollegiet som får avgöra från fall till fall vad som kan utgöra särskilda skäl för eftergift utifrån dessa kriterier. Som exempel på omständigheter som kan tas med i bedömningen är långvarig betalningsoförmåga. Om bedömningen görs att arbetsgivaren varken eller inom en överblickbar framtid kommer att ha ekonomisk möjlighet att betala tillbaka det återkrävda beloppet kan det utgöra skäl för eftergift. En endast tillfällig betalningsoförmåga är inte tillräcklig för att motivera att kravet efterges. Däremot kan det i vissa fall finnas anledning att tillfälligt avbryta indrivningen för att sedan återuppta den då den återbetalningsskyldiges ekonomiska situation har förbättrats. Om arbetsgivaren har förorsakat den felaktiga utbetalningen medvetet eller av grov vårdslöshet bör det som utgångspunkt utesluta eftergift. I sådana fall bör det finnas särskilt starka skäl för att eftergift ska kunna beviljas. I vissa undantagsfall kan det finnas anledning att göra en något mildare bedömning i fall då den återbetalningsskyldiges handlande på något sätt kan anses vara ursäktligt eller mindre allvarligt. Så kan exempelvis vara fallet om den återbetalningsskyldige visserligen har orsakat den felaktiga utbetalningen, men inte kan anses ha gjort det medvetet eller av grov oaktsamhet och Kammarkollegiet eller någon annan myndighet kan anses ha medverkat till den felaktiga utbetalningen eller brustit i sin utredningsskyldighet. Möjligheten till eftergift gäller även krav på ränta. Med ränta avses både ränta till följd av ett beviljat anstånd eller ett avtal om återbetalningsskyldighet enligt 19 § och dröjsmålsränta enligt 20 §. Jämkning av dröjsmålsränta kan också undantagsvis bli aktuell enligt 8 § räntelagen. Detta följer av hänvisningen till räntelagen i 20 §. Övervägandena finns i avsnitt 7.6.6. 22 § Vid återbetalningsskyldighet får Kammarkollegiet, vid en senare utbetalning av ersättning, dra av ett skäligt belopp i avräkning mot det krävda beloppet. Detsamma gäller skyldigheten att betala ränta. I paragrafen finns bestämmelser om förutsättningarna för Kammarkollegiet att vid en senare utbetalning dra av ett belopp från det som har betalats ut. Kammarkollegiet får avgöra från fall till fall vad som ska anses som ett Prop. 2021/22:176 skäligt belopp att dra av från en senare utbetalning av ersättning. avser både den felaktigt utbetalda ersättningen och den ränta som kan komma att läggas på det återkrävda beloppet. En utgångpunkt vid den bedömningen är att det som är felaktigt utbetalat ska kunna återbetalas genom avräkning. Vid en kvittningssituation bör hänsyn dock tas till om den återbetalningsskyldige redan är föremål för löneutmätning. Det bör även tas hänsyn till förbehållsbeloppet, t.ex. vid löneutmätning, när det bestäms med vilket belopp som avräkning ska ske. Övervägandena finns i avsnitt 7.6.7. 23 § Den som vill begära stöd, registrering, ersättning eller yttrande enligt denna lag ska ansöka skriftligen hos Kammarkollegiet. En ansökan ska innehålla de uppgifter som behövs i ärendet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om en ansökan enligt första stycket. I paragrafen finns bestämmelser om ansökan. I första stycket anges det att en ansökan om stöd, registrering, ersättning eller yttrande ska göras skriftligen hos Kammarkollegiet. Det framgår att ansökan ska innehålla de uppgifter som behövs i ärendet. Det kan vara fråga om uppgifter om en enskild person för att kunna bedöma om han eller hon uppfyller förutsättningarna för offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd. Det kan också vara fråga om uppgifter om en arbetsgivare eller en omställningsorganisation för att kunna bedöma rätten till ersättning eller registrering. För alla ärendetyper behöver Kammarkollegiet uppgifter om den sökandes identitet och kontaktuppgifter för att myndigheten ska kunna komma i kontakt med individen, företaget eller organisationen. Bestämmelsen ska läsas tillsammans med 20 § förvaltningslagen (2017:900) om åtgärder för att rätta till brister i en framställning och 23 § samma lag som reglerar Kammarkollegiets utredningsskyldighet och den enskildes ansvar att medverka i utredningen av ett ärende. Det kan i många fall krävas ytterligare utredning eller fler uppgifter från en sökande i ett ärende än de som har kommit in tillsammans med en ansökan. Det kan även finnas anledning för Kammarkollegiet att ställa frågor till en registrerad omställningsorganisation eller andra myndigheter, såsom t.ex. eller , för att kunna bedöma om den enskilde uppfyller förutsättningarna för att ges stöd. I 25 § finns en bestämmelse om uppgiftsskyldighet för registrerade omställningsorganisationer som innebär att de ska lämna uppgifter till Kammarkollegiet som behövs i ärenden enligt lagen. Andra stycket innehåller en bestämmelse som upplyser om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med stöd av den s.k. restkompetensen kan meddela föreskrifter om ansökan. Övervägandena finns i avsnitt 7.7.1. 2021/22:176 24 § Den som har ansökt om stöd, registrering, ersättning eller yttrande enligt denna lag ska till Kammarkollegiet anmäla sådana förändringar som kan påverka det som ansökan avser. I paragrafen finns en bestämmelse om en sökandes skyldighet att anmäla ändrade förhållanden. Av bestämmelsen följer att den som ansöker om registrering eller ersättning ska anmäla ändrade förhållanden som påverkar rätten till registrering eller rätten till eller storleken på ersättningen. Även ändrade förhållanden som påverkar möjligheten att lämna stöd eller yttrande till enskilda personer ska anmälas till Kammarkollegiet. Det kan t.ex. handla om att en omställningsorganisation som ansöker om att registreras av någon anledning inte längre uppfyller villkoren för att vara registrerad eller att det efter den initiala ansökan om stöd framkommer att den enskilde omfattas av ett kollektivavtal. Övervägandena finns i avsnitt 7.7.2. 25 § En registrerad omställningsorganisation ska till Kammarkollegiet lämna de uppgifter som 1.myndigheten behöver i ett ärende enligt denna lag, och 2.behövs för myndighetens analys-, uppföljnings- och utvärderingsarbete. I paragrafen finns bestämmelser om registrerade omställningsorganisationers uppgiftsskyldighet till Kammarkollegiet. Enligt punkt 1 ska en registrerad omställningsorganisation lämna de uppgifter som Kammarkollegiet behöver i ett ärende enligt lagen. ärenden enligt lagen avses ärenden om ersättning till arbetsgivare och offentligt stöd eller yttranden till enskilda personer. Kammarkollegiet kan behöva från en registrerad omställningsorganisation är av skiftande karaktär och beroende av vilket ärende det handlar om. ärenden om ersättning till arbetsgivare kan det t.ex. vara uppgifter om vilka arbetsgivare som har betalat avgifter till omställningsorganisationen och hur mycket de har betalat. I ärenden om enskilda personer kan det t.ex. vara uppgifter om personen får grundläggande omställnings- och kompetensstöd eller om personen har fått eller kan få ett yttrande genom Skyldigheten att lämna uppgifter i egna ärenden, dvs. ansökan från en omställningsorganisation om att bli registrerad eller avregistrerad, följer redan av 22 §. Av 23 § följer även att en registrerad omställningsorganisation ska anmäla sådana förhållanden som innebär att organisationen ska avregistreras. Enligt punkt 2 ska en registrerad omställningsorganisation lämna de uppgifter som Kammarkollegiet behöver för sitt analys-, uppföljnings- och De uppgifter som kan vara relevanta för det arbetet rör framför allt grundläggande omställnings- och kompetensstödet och vilka personer som söker, beviljas och sedan nyttjar stödet. Det kan t.ex. röra sig om uppgifter om kön, ålder, yrke och arbetsmarknadsstatus vid tidpunkten för ansökan respektive efter avslutat stöd. Det kan även handla om uppgifter om det stöd som de sökande tar del av, t.ex. i fråga om omfattning och vilken tjänst som ges. Övervägandena finns i avsnitt 7.8. 26 § Kammarkollegiets beslut enligt denna lag ska omprövas om det begärs av den som beslutet gäller. Vid omprövningen får beslutet inte ändras till den enskildes nackdel. En begäran om omprövning ska vara skriftlig. Begäran ska lämnas in till Kammarkollegiet och ska ha kommit in från den dag då den som begär omprövning fick del av beslutet. Om ett beslut överklagas innan det har omprövats, ska överklagandet anses som en begäran om omprövning. I paragrafen finns bestämmelser om vilka förutsättningar som gäller för att Kammarkollegiet ska ompröva ett tidigare fattat beslut. Första stycket hindrar inte att Kammarkollegiet rättar eller ändrar ett beslut enligt 36–39 §§ förvaltningslagen om förutsättningarna för detta är uppfyllda. Andra stycket innehåller vissa formella krav för en omprövning. Tredje stycket innebär att ett beslut inte kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol innan det har omprövats av Kammarkollegiet. Övervägandena finns i avsnitt 7.9. 27 § I 40–44 §§ förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. Iparagrafen finns en bestämmelse som upplyser om att 40–44 §§ förvaltningslagen gäller vid överklagande till allmän förvaltningsdomstol. Bestämmelsen är inte uttömmande. Det finns bestämmelser om överklagande även i andra författningar. Till exempel finns i 3 och 4 §§ förvaltningsprocesslagen (1971:291) bestämmelser om vad ett överklagande som ska prövas av allmän förvaltningsdomstol ska innehålla. Av 14 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar framgår att ett beslut ska överklagas till den förvaltningsrätt inom vars domkrets ärendet först har prövats. Övervägandena finns i avsnitt 7.9. 1.Denna lag träder i kraft i fråga om 1–4, 13–15 och 17–27 §§ och i övrigt den dag som regeringen bestämmer. 2.Ersättning till arbetsgivare enligt 13 § får dock inte lämnas för tid före . 3.Ersättning enligt 13 § får lämnas för perioden –om den omställningsorganisation som arbetsgivaren har betalat avgifter till var registrerad enligt denna lag . 4.Vid tillämpning av 6 § första stycket 1 får endast en anställning som har upphört efter beaktas. Ikraftträdandebestämmelserna reglerar när bestämmelserna i lagen ska träda i kraft och börja tillämpas. Av punkt 1 följer att bestämmelserna om registrering av omställningsorganisationer och ersättning till arbetsgivare träder i kraft