prop · H903119 · 2022-02-15 00:00:00 — föreslår att även vissa tjänstemän vid ska ha befogenhet att omhänderta elektronisk kommunikationsutrustning. Skälen för regeringens förslag En polisman bör ha rätt att använda våld för att utföra genomsökning på distans Utredningen anser att det är nödvändigt att föreskriva att polisen får an- vända våld vid utförandet av genomsökning på distans, om det behövs. Som konstateras i avsnitt 6.7 kan det i vissa fall finnas behov av att en polisman ingriper för att omhänderta kommunikationsutrustning som ris- kerar att försvåra genomsökningen. Enligt 10 § polislagen (1984:387) får en polisman i vissa fall använda våld för att genomföra en tjänsteåtgärd. Det gäller bland annat om polismannen med laga stöd ska verkställa eller biträda vid beslag eller annat omhändertagande av egendom eller vid hus- rannsakan. Våld får användas i den mån andra medel är otillräckliga och det med hänsyn till omständigheterna är försvarligt. I de angivna fallen krävs dessutom att polismannen eller den som han eller hon biträder möts av motstånd, för att våld ska få brukas mot person. Vid genomsökning på distans, och efterföljande kopiering, kan det uppstå situationer där våld behöver användas för att genomsökningen ska kunna utföras som planerat. Regeringen delar därför utredningens bedöm- ning att det är nödvändigt att en polisman, på samma sätt som redan gäller vid beslag och husrannsakan, får använda våld även i dessa fall. Det innebär bland annat att det bör krävas att andra medel är otillräckliga och att det med hänsyn till omständigheterna är försvarligt att använda våld samt, när det gäller våld mot person, att polismannen eller den som han eller hon biträder möts av motstånd. (juridiska fakultetsnämnden) efterfrågar en för- av i vilka situationer och på vilket sätt en polisman kan behöva använda sig av våld vid genomsökning på distans. Regeringen ser flera situationer där det kan bli aktuellt för en polisman att ta till våld. Till exempel kan våld behövas för att fysiskt förmå en person att släppa ifrån sig en mobiltelefon eller för att hålla fast en person som försöker hindra genomsökningen. Polismannen kan också behöva använda våld mot den som försöker sabotera elektronisk kommunikationsutrustning som ska användas vid genomsökningen. Det är dock inte möjligt att på förhand ut- tömmande precisera exakt i vilka situationer som en polisman kan behöva använda våld vid genomsökning på distans, utan detta kommer att bero på omständigheterna i det enskilda fallet. Regeringen håller med om att det i ett okomplicerat ärende framstår som en rimlig åtgärd att avbryta en genomsökning eller en efterföljande kopiering och i stället ta egendomen i beslag om genomsökningen urartar på sådant sätt att en polisman behöver ta till våld. Det kan dock inte uteslutas att det kan uppstå situationer när åtgärden går om intet om den avbryts, till exempel om någon är i färd med att manipulera eller stänga av utrustningen på digital eller fysisk väg. När det gäller insamlande av elektronisk bevisning kan det dessutom vara riskabelt att avbryta en genomsökning och ta den elektroniska kommuni- kationsutrustningen i beslag eftersom genomsökningen kan omfatta flyktiga data som går förlorade om utrustningen stängs av. Tjänstemän vid andra brottsbekämpande myndigheter bör i vissa fall ges samma befogenheter som en polisman och får inleda förundersökning beträffande vissa brott (se bland annat 3 kap. 3 § kustbevakningslagen [2019:32] respektive 19 § lagen [2000:1225] om straff för smuggling). Tjänstemän vid båda myndigheterna får också vidta ett stort antal åtgärder när sådana brott utreds, till exempel göra husrannsakan och ta föremål i beslag. Regeringen föreslår ovan att en polisman i vissa fall ska få utföra genom- sökning på distans utan ett beslut av undersökningsledaren, åklagaren eller rätten, om det är fara i dröjsmål. Utredningen anser att samma befogenhet bör tillkomma en tjänsteman vid eller när förundersökningen avser ett brott inom något av dessa myndigheters ansvarsområden. Skälen för det är desamma som i fråga om polismän. Liksom utredningen anser regeringen att det finns skäl att, på samma sätt som i dagens reglering, ge tjänstemän vid och samma befogenheter som polisen vid verkställande av en genomsökning på distans. Ingen remissinstans invänder mot förslaget. Förslaget innebär följdändringar i Kustbevakningslagen (2019:32), lagen (2000:1225) om straff för smuggling, lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transpor- ter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter samt lagen (2008:322) om och befogenheter att ingripa mot rattfylleribrott. För att tjänstemän vid och ska ha samma befogenheter som polismän behövs vissa författningsändringar. En tjänsteman vid har enligt 2 kap. 4 § kustbevaknings- lagen (2019:32) rätt att använda våld för att genomföra en tjänsteåtgärd i den brottsbekämpande verksamheten. Befogenheten överensstämmer med en polismans rätt att använda våld enligt 10 § 1–6 polislagen (1984:387). För att kustbevakningstjänstemän, på motsvarande sätt som polismän, ska få använda våld för att verkställa en genomsökning på distans krävs en ändring av bestämmelsen i 2 kap. 4 § kustbevakningslagen (2019:32). tjänsteman vid har enligt 26 § lag om straff för smuggling samma befogenhet som en polisman att göra husrannsakan utan förord- nande enligt 28 kap. 4 § . Dessutom har tulltjänstemannen enligt 27 § lag om straff för smuggling samma rätt som en polisman att bland annat besluta om kroppsvisitation. För kräver förslaget ändringar i lagen om straff för smuggling. Brottsbekämpande verksamhet bedrivs även vid (se 1 § lagen [1997:1024] om brottsbekämpande verksamhet). Befogen- heterna omfattar att på begäran av åklagare biträda denne vid utredning av till exempel brott enligt skattebrottslagen (1971:69) och lagen (1986:436) om näringsförbud. Den omfattar även en möjlighet för åklagare att i vissa fall begära biträde av för att utreda brott. Om en husrannsakan verkställs av en polisman, får åklagaren uppdra åt att med- verka vid förrättningen (4 § lagen om brottsbekämpande verksamhet). I sådana fall får genomsöka de utrymmen som är föremål för husrannsakan. Utredningen föreslår att vad som gäller för husrannsakan även bör gälla för genomsökning på distans beträffande medverkan. Detta innebär att åklagare bör få uppdra åt att medverka vid genom- sökningen. Biträdet kan behövas bland annat i de fall genomsökningen syftar till att samla in bevisning om ekonomisk brottslighet som utreds av , där vet vilka handlingar som kan behövas i utredningen. Eftersom en genomsökning på distans föreslås få göras vid en husrannsakan framstår det, enligt regeringens bedömning, som ända- målsenligt och lämpligt att åklagaren får uppdra åt att med- verka även vid själva genomsökningen. Medverkan bör dessutom kunna få ske under samma förutsättningar som gäller för en husrannsakan. Det innebär att bör få genomsöka det informationssystem som är föremål för genomsökning på distans och kopiera handlingar som påträffas vid genomsökningen. Det är dock endast den som med laga rätt verkställer genomsökningen, det vill säga en åklagare, en undersökningsledare eller en polisman som har rätt att besluta om kopiering, se avsnitt 7.5. Det innebär att varken eller tjänstemän vid har rätt att besluta om kopiering. Omhändertagande av elektronisk kommunikationsutrustning Tjänstemän vid eller föreslås ovan få utföra genomsökning på distans. Även i dessa fall kan elektronisk kommunika- tionsutrustning tillfälligt behöva omhändertas från den som närvarar (se avsnitt 6.7). Utredningen föreslår därför att tjänstemän vid nu nämnda myndigheter bör ha samma befogenheter som en polisman att omhänderta elektronisk kommunikationsutrustning och att kroppsvisitera för att söka efter sådan egendom. Skälen för det är desamma som i fråga om polismän. Förslaget att tjänstemän vid eller ska få om- händerta elektronisk kommunikationsutrustning överensstämmer i allt väsentligt med vad som redan nu gäller i fråga om möjligheten att om- händerta sådan utrustning från den som ska förhöras enligt 23 kap. 9 a § (se 20 a § lagen [2000:1225] om straff för smuggling, 3 kap. 6 § kustbevakningslagen [2019:32] och 4 a § lagen [2008:322] om och befogenheter att ingripa mot rattfylleri- brott). Regeringen gör samma bedömning som utredningen och instämmer i förslaget. Enligt 2 kap. 4 § kustbevakningslagen (2019:32) har en kustbevaknings- tjänsteman rätt att använda våld i den mån andra medel är otillräckliga och det med hänsyn till omständigheterna är försvarligt, för att genomföra en tjänsteåtgärd i den brottsbekämpande eller ordningshållande verksam- heten. Detta gäller bland annat om kustbevakningstjänstemannen med stöd i lag ska avvisa eller avlägsna någon från ett visst område eller utrymme, eller verkställa eller biträda vid kroppsvisitation, kroppsbesiktning eller någon annan liknande åtgärd, vid beslag eller något annat omhänderta- gande av egendom eller vid husrannsakan. Det behövs därför inte någon lagändring för att en kustbevakningstjänsteman ska få använda våld vid omhändertagandet. För tulltjänstemännen krävs dock ändringar i lagen (2000:1225) om straff för smuggling. Utredningen anser inte att tjänstemän vid bör ha rätt att tillfälligt omhänderta elektronisk kommunikationsutrustning. invänder mot utredningens bedömning och hänvisar till att en sådan rätt tillkommer civilanställda vid och Polismyndig- heten. Regeringen instämmer dock i utredningens bedömning att det saknas något reellt behov för tjänstemän att ha en sådan rätt. får verkställa beslut om beslag men endast om våld mot person inte behöver användas och myndigheten får delta i verkställigheten av en husrannsakan men endast om den verkställs av en polisman (se 3 och 4 §§ lagen [1997:1024] om brottsbekämpande verksamhet). Eftersom polisen kommer att verkställa genomsökning på distans, även i de fall anlitats som biträde, saknas det skäl för att även en närvarande tjänsteman vid ska få omhänderta kommunika- tionsutrustning. medverkan kan vara betydelsefull av andra skäl, men omhändertagande av elektronisk kommunikationsutrustning kan komma att kräva viss våldsanvändning, vilket är en befogenhet som inte bör tilldelas (jfr till exempel propositionen Effektivare skattekontroll m.m., prop. 2005/06:169 s. 60). Särskilda regler behövs för unga lagöverträdare Utredningen föreslår att genomsökning på distans ska få användas mot brottsmisstänkta som inte har fyllt om det finns särskilda skäl. Ingen remissinstans invänder mot förslaget. Möjligheten att använda tvångsmedel mot den som kan misstänkas för att ha begått ett brott regleras i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Av den följer att det mot den som är endast får användas de tvångsmedel som är angivna antingen i lagen, i 23 kap. 7–9 §§ eller i annan författning där det uttryckligen föreskrivs att tvångsmedlet får användas mot den som är (36 f § lagen med särskilda bestämmelser för unga lagöver- trädare). I lagen om unga lagöverträdare anges att bland annat beslag får användas mot en brottsmisstänkt under (36 § lagen om unga lagöver- trädare). Som utredningen konstaterar kan möjligheten att utföra en ge- nomsökning på distans vara nödvändig för att de brottsbekämpande myn- 2021/22:119 digheterna ska kunna fullgöra sitt uppdrag, även när det är fråga om unga lagöverträdare. Därför bör det, i enlighet med utredningens förslag, införas en möjlighet till genomsökning på distans i dessa situationer. När det gäller beslag, husrannsakan och kroppsvisitation får dessa tvångsmedelanvändas mot en person som är och misstänkt för brott endast om det finns särskilda skäl (36 § lagen med särskilda bestämmelser om unga lag- överträdare). Det är rimligt att motsvarande restriktivitet ska gälla för genomsökning på distans. All lagstiftning som rör barn utformas i överens- stämmelse med och principen om barnets bästa. Det är allt vanligare att mobiltelefoner och andra elektroniska informationsbärare används vid brott och det är därför viktigt att genomsökning på distans kan användas även om den brottsmisstänkte är ung. Vid en intresseavvägning bedöms förslaget därför förenligt med och principen om barnets bästa. Även vid genomsökning på distans mot den som inte fyllt kan det finnas behov av att kunna tillfälligt omhänderta elektronisk kommuni- kationsutrustning. Liknande reglering finns i 23 kap. 9 a § rättegångsbal- ken som gäller den som ska förhöras. Om en underårig närvarar vid ge- nomsökningen bör det därför, i enlighet med utredningens förslag, finnas en möjlighet att tillfälligt omhänderta elektronisk kommunikationsutrust- ning som han eller hon bär med sig eller har på sig enligt de förutsättningar som framgår i avsnitt 6.7. För kroppsvisitation mot den unge i syfte att söka efter egendom som kan omhändertas bör det krävas särskilda skäl. Granskning av handlingar som tagits i beslag eller påträffats vid husrannsakan eller vid Regeringens förslag: Vid genomsökning på distans ska rättegångsbal- kens bestämmelser om granskning av handlingar som påträffats vid Regeringens bedömning: bestämmelser om granskning av handlingar som tagits i beslag eller påträffats vid hus- rannsakan bör inte upphävas. Detsamma gäller de särskilda regler som styr granskningen av upptagningar och uppteckningar från hemliga Utredningens förslag och bedömning stämmer inte överens med Utredningen föreslår att reglerna om granskning av hand- lingar i 27 kap. 12 § första stycket, 27 kap. 24 § och 28 kap. 8 § rättegångs- balken ska upphävas. Utredningen lämnar därför inte något förslag om att reglerna ska omfatta handlingar som kommit fram vid genomsökning på ker utredningens förslag. Nämnden anser inte att utredningen anför något godtagbart skäl för att upphäva bestämmelserna och att det inte är till- räckligt att reglerna är ålderdomliga och inte tillämpas på det sätt som lag- Bestämmelserna har tillkommit för att skydda enskildas per- sonliga integritet genom att närmare granskning av sådana handlingar, upptagningar och uppteckningar som anses vara särskilt integritetskäns- Prop. 2021/22:119 liga förbehålls rätten, åklagaren, annan undersökningsledare och i före- kommande fall personer som fått i uppdrag av någon av dessa att utföra granskningen. Detta gäller oberoende av innehållet i handlingen, upptag- ningen eller uppteckningen och vilken teknisk form den har. Det är särskilt viktigt att det finns strikta regler om vem som får granska material från hemliga tvångsmedel. En språklig modernisering utan ändring i sak är däremot, enligt nämnden, motiverad. Inte heller anser att de skäl som utredningen anför är tillräckliga för att ta bort de aktuella bestämmelserna eftersom handlingarna ofta innehåller mycket känsliga uppgifter om enskildas personliga och ekonomiska förhållanden. Därför bör även fortsättningsvis endast rätten, åklagare, förundersök- ningsledare eller annan som särskilt anlitats för utredning om brottet få utföra åtgärden. är positivt till förslaget om ett upphävande av bestämmelsen om vem som ha rätt att öppna och närmare undersöka olika försändelser. anför att ett upphävande av dessa bestämmelser innebär att arbetet bli mer effektivt eftersom var och en av de tjänstemän som verk- ställer en husrannsakan får undersöka enskilda handlingar eller öppna brev och andra slutna handlingar i till exempel mobiltelefoner och datorer. (juridiska fakulteten) anser inte att bestämmelsen om vem som har rätt att öppna och närmare undersöka vissa försändelser är nödvändig eftersom den ger uttryck för en grundläggande princip om tvångsmedelsanvändning, som gäller oavsett om det finns en uttrycklig bestämmelse därom eller inte. Om bestämmelsen tas bort bör det emeller- tid framgå tydligt att paragrafen endast är en erinran om principens vikt och inte ska påverka proportionalitetsbedömningen i sammanhang där en uttrycklig erinran om principen saknas. Skälen för regeringens förslag och bedömning Reglerna om granskning av handlingar bör inte tas bort När det gäller vissa integritetskänsliga handlingar som tagits i beslag eller som påträffas vid en husrannsakan finns särskilda regler om vem som närmare får granska och öppna dem. Reglerna innebär att endast rätten eller undersökningsledaren eller – efter delegation i det enskilda fallet – en utredare får granska en post- eller telegrafförsändelse, handelsbok eller annan enskild handling. Samma personkrets får även öppna ett brev eller annan sluten handling (se 27 kap. 12 § första stycket och 28 kap. 8 § ). Även när det gäller hemliga tvångsmedel ska granskningen göras i enlighet med reglerna för ett beslag (27 kap. 24 § ). Om den som verkställer ett beslag eller en husrannsakan inte får undersöka handlingen närmare bör han eller hon försegla den. Detta gäller både i fråga om traditionella handlingar och elektroniskt lagrad informa- tion (, , Lexino, kommentaren till 28 kap. 8 § ). Handlingar som omfattas av bestämmelserna får dock utan särskilt beslut bli föremål för en övergripande undersökning i den omfattning som behövs för att den som verkställer till exempel en husrann- sakan ska kunna avgöra om handlingen bör tas i beslag (jfr betänkandet 2021/22:119 Tvångsmedel enligt 27 och 28 kap. RB samt polislagen, SOU 1995:47 s. 428 f.). Utredningen redogör för att det inte kommit fram något som talar för att dessa begränsningar behövs, framför allt med tanke på att det numera är mycket vanligt att mobiltelefoner och annan elektronisk kommunika- tionsutrustning undersöks under till exempel en husrannsakan. Utred- ningen redogör också för att undersökningsledaren som huvudregel be- myndigar den som utför en husrannsakan eller går igenom beslagtaget material att öppna eller undersöka handlingen närmare. Det är således, enligt utredningen, nödvändigt att de tjänstemän som arbetar med utred- ningen har möjlighet att både öppna och undersöka innehållet i handlingar och informationsbärare som påträffas under en husrannsakan. Utredningen föreslår därför att bestämmelserna upphävs. Att söka igenom innehållet i till exempel en dator eller mobiltelefon utgör en mycket ingripande tvångsåtgärd som inkräktar på den enskildes grundlags- och konventionsfästa fri- och rättigheter (se JO:s beslut , dnr 6093-2017). Syftet med dessa bestämmelser är att begränsa den krets som närmare får undersöka visst material som kan vara integritetskänsligt för enskilda (se bland annat , Rättegångs- balken, Lexino, kommentaren till 28 kap. 8 § ). Den är ett resultat av lagstiftarens övervägande av vem som lämpligen bör vara be- hörig att genomgå känslig information och kan enligt regeringen inte, i motsats till vad (juridiska fakulteten) anför, ses som en- bart ett uttryck för en grundläggande princip om tvångsmedelsanvändning. För att upphäva bestämmelser som har tillkommit i syfte att skydda den personliga integriteten krävs att de intressen som talar för ett upphävande väger tyngre än skyddsaspekten. Till skillnad från utredningen och i linje med och advokatsam- fund anser regeringen att det inte, på befintligt underlag, kan konstateras att det finns övervägande skäl för ett upphävande. Inte heller har det i remissutfallet framkommit sådana synpunkter som med tillräcklig styrka talar för att bestämmelserna bör utgå, även om anför att förslaget kan leda till att arbetet blir mer effektivt. Regeringen anser sammantaget att det inte kommit fram tillräckliga skäl att upphäva de nu aktuella bestämmelserna. Att bestämmelserna inte upphävs i enlighet med utredningens förslag innebär även att de, med den föreslagna utformningen av regleringen om kopiering, kommer att bli tillämpliga vid en eventuell kopiering (se avsnitt 7.2). Det innebär att den som exempelvis verkställer en husrannsakan kommer att få göra en övergripande granskning även av integritetskänsliga handlingar för att kunna avgöra om de ska kopieras. Reglerna om granskning av handlingar bör även gälla för genomsökning på distans Regeringen föreslår att ett nytt tvångsmedel, genomsökning på distans, ska kunna verkställas i ett avläsningsbart informationssystem. Genomsökning på distans ska kunna användas vid sidan av beslag och husrannsakan men föreslås ha en utformning som till stora delar liknar vad som gäller för beslag och husrannsakan. Genomsökning på distans föreslås också få göras i samma syfte som husrannsakan och beslag (se avsnitt 6.3). Som redovisats ovan är möjligheterna för andra än bland annat under- Prop. 2021/22:119 sökningsledaren att granska vissa handlingar i samband med beslag eller Genomsökning av lokalt lagrade handlingar i en elektronisk kommunikationsutrustning som tagits i beslag eller på- träffats vid en husrannsakan bedöms kunna ske redan med stöd av nu- varande reglering om bland annat beslag och husrannsakan (se avsnitt 6.1). Vid en genomsökning av lokalt lagrade handlingar är således reglerna om granskning av vissa handlingar tillämpliga eftersom genomsökningen är att betrakta som något som sker inom ramen för exempelvis den husrann- sakan som beslutats. Det har inte framkommit att genomsökning på distans skulle skilja sig åt från beslag och husrannsakan, inbegripet en genomsökning av lokalt lagrade handlingar, på ett sådant sätt att det skulle finnas skäl att låta genomsökning på distans avvika från den systematik som gäller, och som genomsökning på distans i huvudsak ansluter sig till i andra delar. Detta innebär att det ställningstagande som regeringen gjort ovan, det vill säga att det inte kommit fram tillräckliga skäl att upphäva reglerna om granskning av vissa handlingar, också gör sig gällande vad gäller genomsökning på distans. I syfte att säkerställa att genomsökning på distans inte avviker från reglerna för husrannsakan och beslag i denna del bör det alltså införas en särskild bestämmelse om att reglerna om granskning av vissa handlingar ska gälla också för genomsökning på dis- tans. Genom en sådan hänvisning kommer granskningsreglerna också, lik- som vad som gäller för kopiering i samband med husrannsakan eller beslag, att gälla för kopiering som utförs i samband med en genomsökning på distans. I enlighet med vad som angetts ovan innebär detta inte hinder mot att handlingar som omfattas av granskningsreglerna utan särskilt beslut blir föremål för en övergripande undersökning i den omfattning som behövs för att kunna avgöra om handlingen bör kopieras. För genomsökning på distans, som i detta avseende bär flera likheter med en husrannsakan, bör därför även gälla den granskningsbestämmelse som gäller för husrannsakan (28 kap. 8 § ). 7Ett reglerat förfarande med kopiering av handlingar 7.1Behovet av en lagreglering Regeringens bedömning: Möjligheten att kopiera handlingar under en förundersökning bör regleras i lag. Utredningens bedömning stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Flera remissinstanser, däribland Integritetsskydds- myndigheten, , och , delar bedömningen att möjligheten att kopiera handlingar bör regleras i lag. Skälen för regeringens bedömning: Handlingar i form av elektroniskt lagrad information får allt större betydelse i utredningar om brott. elektronisk lagrad information avses i detta sammanhang sådan infor- mation som finns lagrad i olika typer av elektroniska informationsbärare, till exempel mobiltelefoner, datorer, hårddiskar, läsplattor, servrar eller För att brottsbekämpningen ska vara effektiv krävs inte bara att brottsbekämpande myndigheter kan få tillgång till information som är lagrad elektronisk, utan också att informationen kan säkras. av kopiering kan i vissa brottsutredningar finnas beträffande fysiska Det finns olika sätt att säkra elektroniskt lagrad information. att beslagta det föremål där den elektroniska informationen finns lagrad, till exempel en dator eller en mobiltelefon. Ett annat sätt är att informa- tionen i föremålet kopieras, till exempel vid en husrannsakan. förekommer alltså men har varit en oreglerad åtgärd. Regeringen har tidigare övervägt om förfarandet bör regleras i lag. lämnade förslag till lagreglering beträffande