prop · H903151 · 2022-03-16 00:00:00 — Det påpekades att den uthyrda arbetstagaren dock alltid måste garanteras ett grundläggande skydd på de områden som anges i bemanningsdirektivet, se propositionen Lag om uthyrning av arbetstagare 2011/12:178 s. 100). Innebörden av uttrycket det övergripande skyddet för arbetstagare i bemanningsdirektivet har inte prövats av EU- Varken arbetsvillkorsdirektivet eller bemanningsdirektivet innehåller något närmare klargörande av vad kravet på övergripande skydd innebär. Akavia anser att denna oklarhet kan bli tvistedrivande. påpekas att i bemanningsdirektivet finns möjlighet till avvikelser från en viss artikel medan det i arbetsvillkorsdirektivet ges möjlighet till avvikelser från ett antal artiklar om minimikrav i fråga om arbetsvillkor som ger arbetstagare rättigheter i skilda frågor. innebär det att det är svårare att säga vad som skulle vara ett övergripande skydd enligt dessa artiklar sammantagna. I promemorian görs därför tolkningen, även om det anges att den är osäker, att det övergripande skyddet i likhet med vad , Kommuner och Regioner och anser bör tolkas som att kollektivavtalet sammantaget ger ett övergripande skydd som är tillräckligt även om en viss fråga inte regleras alls alternativt regleras på ett för arbetstagare mer eller mindre definition av den lägsta gränsen för när kollektivavtalsavvikelse kan medges, dvs. den lägsta nivån enligt direktivet på det övergripande skyddet Regeringen anser att det för att det svenska kollektivavtalssystemet ska kunna bibehållas är viktigt att parterna ges möjlighet att fritt förhandla om villkor och anpassa avtalen utifrån de specifika förutsättningar som gäller för respektive bransch. De svenska kollektivavtalen är i regel framförhandlade på så sätt att de som en helhet ska tillgodose parternas Det är således den samlade regleringen i kollektivavtalet som avgör styrkan på skyddet för arbetstagare. arbetsvillkorsdirektivet som ger parterna ett stort utrymme att utforma kollektivavtalen utifrån de specifika förutsättningarna i en viss bransch är Regeringen tolkar uttrycket det övergripande skyddet för arbetstagare som att det lämnar utrymme till medlemsstaterna att ge parterna möjlighet att avvika från bestämmelserna i artiklarna 8–13 givet att det sammantagna skyddet garanteras. Det ankommer på rätts- tillämpningen och ytterst att närmare tolka uttrycket det övergripande skyddet för arbetstagare. Regeringen anser därför att det i lagen (1982:80) om anställningsskydd, förkortad anställningsskyddslagen, Prop. 2021/22:151 bör införas en bestämmelse om att avvikelser får göras genom kollektivavtal under förutsättning att avtalet respekterar det övergripande skydd för arbetstagare som avses i arbetsvillkorsdirektivet. I likhet med bestämmelser som har införts för att genomföra arbetsrättsliga direktiv bör bestämmelsen således förses med en s.k. EU-spärr. En sådan spärr innebär att avvikelser från lagens bestämmelser genom kollektivavtal endast får ske inom den gräns som följer av direktivet. Kollektivavtal med avvikande bestämmelser ska vara slutet eller godkänt av en central arbetstagarorganisation Det framgår inte av direktivet om ett kollektivavtal som avviker från direktivets regler behöver ingås mellan arbetsmarknadens parter på en viss nivå. I promemorian görs bedömningen att avvikelser från de bestämmelser som genomför arbetsvillkorsdirektivet endast ska få göras genom bestämmelser i ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation. anser att inte bara kollektivavtal som har slutits eller godkänts på central nivå ska vara tillräckliga för avvikelser utan även lokala kollektivavtal. tillägger att frågor kring arbetstidens närmare förläggning och utbildning regleras genom överenskommelser i lokala avtal. Vid avvikelse genom kollektivavtal från bestämmelser som genomför ett direktiv krävs i regel att kollektivavtalet har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation. På detta sätt säkerställs en tillräcklig förhandlingsstyrka och en viss enhetlighet i regleringen. Regeringen anser, i likhet med promemorian, att detta framstår som särskilt betydelsefullt mot bakgrund av den bedömning som görs i fråga om innebörden av det övergripande skyddet enligt artikel 14. Regeringen anser därför att en förutsättning för att avvikelser ska få göras bör vara att avtalet har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation. Sammanfattningsvis föreslår regeringen att det i anställningsskydds- lagen införs en bestämmelse om att avvikelser genom ett centralt kollektivavtal får göras från bestämmelsen om provanställning i anställningsskyddslagen och de bestämmelser om annan anställning och skyldighet för arbetsgivare att lämna skriftligt svar till en arbetstagare som begär en annan anställningsform eller en högre sysselsättningsgrad som regeringen föreslår ska införas i den lagen. ska även få tillämpas på oorganiserade arbetstagare En grundsats i svensk arbetsrätt är att arbetsvillkoren bör vara enhetligt reglerade för en och samma kategori arbetstagare på en arbetsplats. En arbetsgivare som är bunden av ett kollektivavtal bör därför få tillämpa avtalet även på en arbetstagare som inte är medlem av den avtalsslutande arbetstagarorganisationen under förutsättning att arbetstagaren sysselsätts i sådant arbete som avses med avtalet. En bestämmelse som ger uttryck för grundsatsen finns i 2 § tredje stycket anställningsskyddslagen i anslutning till lagens bestämmelser om avvikelser från lagen genom kollektivavtal. Den befintliga bestämmelsen bör omfatta även kollektivavtal med avvikelser från de bestämmelser som genomför arbetsvillkorsdirektivet. 2021/22:151 Möjligheten att avvika från informationsbestämmelserna genom kollektivavtal När det gäller informationsbestämmelserna i 6 c–6 e §§ anställnings- skyddslagen följer av 2 § fjärde stycket att avvikelser får göras genom ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagar- organisation, under förutsättning att avtalet inte innebär att mindre förmånliga regler ska tillämpas för arbetstagarna än vad som följer av upplysningsdirektivet. Enligt artikel 24 i arbetsvillkorsdirektivet ska hänvisningar till upplysningsdirektivet anses som hänvisningar till arbetsvillkorsdirektivet. Hänvisningen till upplysningsdirektivet i 2 § fjärde stycket 1 bör därför ersättas av en hänvisning till arbetsvillkorsdirektivet. Regeringen föreslår därför att det av bestämmelsen ska framgå att avvikelser från informationsbestämmelserna får göras genom kollektivavtal under förutsättning att avtalet inte innebär att mindre förmånliga regler ska tillämpas för arbetstagarna än vad som följer av arbetsvillkorsdirektivet. Regeringens förslag: Avvikelser genom kollektivavtal ska få göras från bestämmelsen om besked om ändringar i fråga om arbetstidens förläggning i arbetstidslagen, under förutsättning att avtalet respekterar det övergripande skyddet för arbetstagare som avses i arbetsvillkors- direktivet. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser att ett tillämpligt kollektivavtal typiskt sett uppfyller direktivets krav på att det övergripande skyddet bibehålls. anser att avvikelser genom kollektivavtal även bör kunna ske genom överenskommelser på lokal nivå. Ingen av remissinstanserna i övrigt berör förslaget särskilt. Skälen för regeringens förslag: Det finns en bestämmelse i 12 § arbetstidslagen (1982:673) om besked om ändringar i fråga om arbets- tidens förläggning. Avvikelser genom kollektivavtal får göras på så sätt som anges i 3 § arbetstidslagen. Genom ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation får undantag göras från lagen i dess helhet eller från ett antal i lagen angivna bestämmelser, däribland bestämmelsen om besked om ändringar i fråga om arbetstidens förläggning. Vid avvikelser från arbetstidslagen i dess helhet eller från vissa uppräknade bestämmelser i lagen måste hänsyn tas till de begränsningar som finns i arbetstidsdirektivet. Undantagen får inte innebära att mindre förmånliga villkor ska tillämpas för arbetstagarna än vad som följer av arbetstidsdirektivet. Artikel 10 i arbetsvillkorsdirektivet om minsta förutsägbarhet i arbetet behandlas i avsnitt 10. Bestämmelser som ger förutsägbarhet i arbetet finns ofta i kollektivavtal och kan även finnas i det enskilda anställningsavtalet. Enligt artikel 14 i arbetsvillkorsdirektivet krävs det för att avvikelser ska få göras genom kollektivavtal från regler som genomför bl.a. artikel 10 om minsta förutsägbarhet i arbetet att det övergripande skyddet enligt Prop. 2021/22:151 direktivet respekteras. Regeringen föreslår därför att det införs en bestämmelse som anger att avvikelser genom kollektivavtal från bestämmelsen om besked om ändringar i fråga om arbetstidens förläggning i arbetstidslagen får göras under förutsättning att det över- gripande skyddet för arbetstagare som avses i arbetsvillkorsdirektivet respekteras. anser att när det finns ett tillämpligt kollektivavtal som reglerar villkoren för det aktuella arbetet uppfyller avtalet typiskt sett direktivets krav på att det övergripande skyddet bibehålls. anser att avvikelser genom kollektivavtal även bör kunna ske genom överenskommelser på lokal nivå. Dessa frågor behandlas i avsnitt 14.1i fråga om anställningsskyddslagen. Samma resonemang gör sig gällande här. Ändringar i lagen om husligt arbete Regeringens förslag: Genom ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation ska det få göras avvikelser från bestämmelserna om annan anställning, rätt till skriftligt svar när en arbetstagare begär en annan anställningsform och besked om ändringar i arbetstidens förläggning i lagen om husligt arbete, under förutsättning att avtalet respekterar det övergripande skydd för arbetstagare som avses i arbetsvillkorsdirektivet. Avvikelser ska även få göras från informationsbestämmelserna i lagen om husligt arbete, under förutsättning att avtalet inte innebär att mindre förmånliga regler ska tillämpas för arbetstagarna än som följer En arbetsgivare som är bunden av ett sådant kollektivavtal ska få tillämpa avtalet även på arbetstagare som inte är medlemmar av den avtalsslutande arbetstagarorganisationen men som sysselsätts i sådant arbete som avses med avtalet. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser att ett tillämpligt kollektivavtal typiskt sett uppfyller direktivets krav på att det övergripande anser att avvikelser genom kollektivavtal även bör kunna ske genom överenskommelser på lokal nivå. Ingen av remissinstanserna i övrigt berör förslaget särskilt. Skälen för regeringens förslag Det ska vara möjligt att göra avvikelser genom kollektivavtal som respekterar det övergripande skyddet Arbetstagare som är anställda för arbete i arbetsgivarens hushåll omfattas inte av anställningsskyddslagen. De omfattas i stället av lagen (1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbete, förkortad lagen om husligt arbete. Arbetstagare bör behandlas så lika som möjligt enligt lagen om husligt arbete och enligt anställningsskyddslagen när det gäller de bestämmelser Det bör gälla även om det 2021/22:151 troligtvis inte kommer att vara vanligt förekommande med kollektivavtal för sådana arbetstagare som är anställda för arbete i arbetsgivarens hushåll. Ett utrymme att göra avvikelser genom kollektivavtal skulle göra det möjligt för arbetsmarknadens parter att träffa kollektivavtal som är anpassade efter branschens krav och förutsättningar. Det är därför lämpligt att på samma sätt som i anställningsskyddslagen utnyttja möjligheten enligt direktivet att tillåta avvikelser genom kollektivavtal även i lagen om husligt arbete. En bestämmelse som ger möjlighet att göra avvikelser genom kollektivavtal från de bestämmelser om annan anställning och rätt till skriftligt svar när en arbetstagare begär en annan anställningsform som föreslås i lagen om husligt arbete bör därför införas i samma lag. Bestämmelsen bör vara likalydande med bestämmelsen i anställnings- skyddslagen. Det bör även vara möjligt att på motsvarande sätt som föreslås i fråga om bestämmelsen om arbetstidens förläggning i arbetstidslagen göra avvikelser genom ett kollektivavtal som respekterar det övergripande skyddet från den bestämmelse om besked i fråga om ändringar i den ordinarie arbetstidens förläggning som föreslås i lagen om husligt arbete. anser att när det finns ett tillämpligt kollektivavtal som regler villkoren för det aktuella arbetet uppfyller avtalet typiskt sett direktivets krav på att det övergripande skyddet bibehålls. anser att avvikelser genom kollektivavtal även bör kunna ske genom överenskommelser på lokal nivå. Dessa frågor behandlas i avsnitt 14.1i fråga om anställningsskyddslagen. Samma resonemang gör sig gällande här. Det ska vara möjligt att avvika från informationsbestämmelserna genom kollektivavtal I lagen om husligt arbete finns även bestämmelser om information till arbetstagare. De befintliga bestämmelserna om information grundas på upplysningsdirektivet. I arbetsvillkorsdirektivet utökas skyldigheten för arbetsgivare att lämna information till arbetstagare i artiklarna 4–7. Det följer av arbetsvillkorsdirektivet att avvikelser från dessa artiklar inte kan göras genom kollektivavtal. Däremot följer av artikel 20.2 att medlemsstaterna är oförhindrade att tillåta kollektivavtal som är förmånligare för arbetstagare. När det gäller informationsbestämmelserna i 6 c–6 e §§ anställnings- skyddslagen får avvikelser göras genom kollektivavtal enligt 2 § fjärde stycket 1, under förutsättning att avtalet inte innebär att mindre förmånliga regler ska tillämpas för arbetstagarna än vad som följer av upplysnings- direktivet. Som framgår ovan föreslås att hänvisningen till upplysnings- direktivet ersätts av en hänvisning till arbetsvillkorsdirektivet. När informationsbestämmelserna infördes i lagen om husligt arbete infördes inte någon motsvarande möjlighet som i anställningsskyddslagen att avvika från bestämmelserna genom kollektivavtal (prop. 2017/18:272 s. 16). Det är dock rimligt att avvikelser kan ske från informations- bestämmelserna i lagen om husligt arbete på motsvarande sätt som enligt anställningsskyddslagen. Det bör därför införas en möjlighet att avvika från informationsbestämmelserna i lagen om husligt arbete genom ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagar- organisation under förutsättning att avtalet inte innebär att mindre Prop. 2021/22:151 förmånliga regler ska tillämpas för arbetstagarna än som följer av arbetsvillkorsdirektivet. En arbetsgivare som är bunden av ett kollektivavtal bör få tillämpa avtalet även på en arbetstagare som inte är medlem av den avtalsslutande arbetstagarorganisationen, under förutsättning att arbetstagaren sysselsätts i sådant arbete som avses i avtalet. 14.4Ändringar i lagen om arbetstid vid visst vägtransportarbete Regeringens förslag: Avvikelser genom kollektivavtal ska få göras från bestämmelsen om besked om ändringar i arbetstidens förläggning i lagen om arbetstid vid visst vägtransportarbete, under förutsättning att avtalet respekterar det övergripande skyddet för arbetstagare som avses i arbetsvillkorsdirektivet. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser att ett tillämpligt kollektivavtal typiskt sett uppfyller direktivets krav på att det övergripande skyddet bibehålls. anser att avvikelser genom kollektivavtal även bör kunna ske genom överenskommelser på lokal nivå. Ingen av remissinstanserna i övrigt berör förslaget särskilt. Skälen för regeringens förslag: Arbetstidslagen gäller inte för arbete som omfattas av lagen (2005:395) om arbetstid vid visst vägtransportarbete. I 16 § lagen om arbetstid vid visst vägtransportarbete finns en bestämmelse om information om ändringar i arbetstidens förläggning som motsvarar bestämmelsen om besked om ändring i arbetstidens förläggning i 12 § arbetstidslagen. I 2 § lagen om arbetstid vid visst vägtransportarbete framgår att undantag får göras från bl.a. bestämmelsen om information om ändringar i arbetstidens förläggning genom ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation. För att genomföra direktivets artikel 14 om avvikelser genom kollektivavtal i lagen om arbetstid vid visst vägtransportarbete föreslår regeringen att bestämmelsen om möjlighet att avvika genom kollektivavtal ändras så att det framgår att avvikelser från bestämmelsen om information om ändringar i arbetstidens förläggning får göras under förutsättning att det övergripande skyddet för arbetstagare som avses i arbetsvillkors- direktivet respekteras. anser att när det finns ett tillämpligt kollektivavtal som reglerar villkoren för det aktuella arbetet uppfyller avtalet typiskt sett direktivets krav på att det övergripande skyddet bibehålls. anser att avvikelser genom kollektivavtal även bör kunna ske genom överenskommelser på lokal nivå. Dessa frågor behandlas i avsnitt 14.1. Samma resonemang gör sig gällande här. 2021/22:151 14.5 Ändringar i lagen om vissa Regeringens förslag: Avvikelser genom kollektivavtal ska få göras från bestämmelsen om provanställningens längd i lagen om vissa försvarsmaktsanställningar, under förutsättning att det övergripande skyddet för arbetstagare som avses i arbetsvillkorsdirektivet respekteras. När det gäller informationsbestämmelsen i lagen om vissa försvars- maktsanställningar ska avvikelser få göras genom kollektivavtal, under förutsättning att avtalet inte innebär att mindre förmånligare regler ska tillämpas för arbetstagarna än som följer av arbetsvillkorsdirektivet. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser att ett tillämpligt kollektivavtal typiskt sett uppfyller direktivets krav på att det övergripande skyddet bibehålls. anser att avvikelser genom kollektivavtal även bör kunna ske genom överenskommelser på lokal nivå. Ingen av remissinstanserna i övrigt berör förslaget särskilt. Skälen för regeringens förslag: För vissa arbetstagare i Försvars- makten gäller lagen (2012:332) om vissa försvarsmaktsanställningar. För arbetstagare som omfattas av den lagen gäller anställningsskyddslagen i vissa delar. I 4 § lagen om vissa försvarsmaktsanställningar anges vilka bestämmelser i anställningsskyddslagen som inte gäller. Arbetstagare som omfattas av lagen om vissa försvarsmakts- anställningar kommer att omfattas av de föreslagna bestämmelserna om annan anställning och rätt till skriftligt svar när en arbetstagare begär en annan anställningsform i anställningsskyddslagen. Detta kräver ingen ändring i 4 § lagen om vissa försvarsmaktsanställningar. Sådana arbets- tagare omfattas även av 2 § anställningsskyddslagen om avvikelser genom kollektivavtal. Det krävs därför inte heller någon ändring för att göra det möjligt att göra avvikelser genom kollektivavtal från de nämnda föreslagna bestämmelserna. För att avvikelser genom kollektivavtal ska få göras krävs enligt artikel 14 i arbetsvillkorsdirektivet att det övergripande skyddet enligt direktivet respekteras. Det bör därför göras en ändring i lagen om vissa försvarsmaktsanställningar så att det framgår att avvikelser genom kollektivavtal får göras från bestämmelsen om provanställningens längd i samma lag under förutsättning att det övergripande skyddet för arbetstagare som avses i arbetsvillkorsdirektivet respekteras. anser att när det finns ett tillämpligt kollektivavtal som reglerar villkoren för det aktuella arbetet uppfyller avtalet typiskt sett direktivets krav på att det övergripande skyddet bibehålls. anser att avvikelser genom kollektivavtal även bör kunna ske genom överenskommelser på lokal nivå. Dessa frågor behandlas i avsnitt 14.1 i fråga om anställningsskyddslagen. Samma resonemang gör sig gällande här. När det gäller informationsbestämmelsen i 14 § lagen om vissa försvarsmaktsanställningar får avvikelser göras genom kollektivavtal under förutsättning att avtalet inte innebär att mindre förmånliga regler ska tillämpas för arbetstagarna än vad som följer av upplysningsdirektivet. 2021/22:151 Regeringen föreslår att hänvisningen till upplysningsdirektivet ersätts av en hänvisning till arbetsvillkorsdirektivet. Ändringar i lagen om gymnasial lärlingsanställning om möjlighet att avvika Regeringens förslag: Genom ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation ska det få göras avvikelser från bestämmelserna om annan anställning och rätt till skriftligt svar när en arbetstagare begär en annan anställningsform eller högre sysselsättningsgrad i lagen om gymnasial lärlingsanställning, under förutsättning att avtalet respekterar det övergripande skydd för arbetstagare som avses i arbetsvillkorsdirektivet. Avvikelser ska även få göras från informationsbestämmelserna i lagen om gymnasial lärlingsanställning, under förutsättning att avtalet inte innebär att mindre förmånliga regler ska tillämpas för arbetstagarna än som följer av direktivet. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget. Näringsliv anser att ett tillämpligt kollektivavtal typiskt sett uppfyller direktivets krav på att det övergripande skyddet bibehålls. Näringsliv anser att avvikelser genom kollektivavtal även bör kunna ske genom överenskommelser på lokal nivå. Ingen av remissinstanserna i övrigt berör förslaget särskilt. Skälen för regeringens förslag: Arbetstagare som är anställda i gymnasial lärlingsanställning omfattas inte av anställningsskyddslagen. stället omfattas de av lagen (2014:421) om gymnasial lärlingsanställning. Arbetstagare bör behandlas så lika som möjligt enligt den lagen och enligt anställningsskyddslagen när det gäller de bestämmelser som En möjlighet att göra avvikelser genom kollektivavtal skulle göra det möjligt för arbetsmarknadens parter att träffa kollektivavtal som är anpassade efter de krav och förutsättningar som gäller för gymnasial lärlingsanställning. På samma sätt som i anställningsskyddslagen bör därför möjligheten enligt artikel 14 att tillåta avvikelser genom kollektivavtal utnyttjas även i fråga om lagen om Regeringen föreslår därför att en möjlighet att göra avvikelser genom kollektivavtal från de föreslagna bestämmelserna om annan anställning och rätt till skriftligt svar när en arbetstagare begär en annan anställningsform eller högre sysselsättningsgrad införs i lagen om gymnasial lärlingsanställning. Bestämmelsen bör vara likalydande med bestämmelsen i anställnings- När det gäller informationsbestämmelserna i 4 och 5 §§ lagen om gymnasial lärlingsanställning finns inte någon s.k. EU-spärr. är dock rimligt att även i denna lag ha en EU-spärr för avvikelser genom kollektivavtal från informationsbestämmelserna. 2021/22:151 därför att det införs en bestämmelse om att det för att avvikelser genom kollektivavtal ska få göras krävs att avtalet inte innebär att mindre förmånliga regler ska tillämpas för arbetstagarna än som följer av arbetsvillkorsdirektivet. anser att när det finns ett tillämpligt kollektivavtal som reglerar villkoren för det aktuella arbetet uppfyller avtalet typiskt sett direktivets krav på att det övergripande skyddet bibehålls. anser att avvikelser genom kollektivavtal även bör kunna ske genom överenskommelser på lokal nivå. Dessa frågor behandlas i avsnitt 14.1i fråga om anställningsskyddslagen. Samma resonemang gör sig gällande här. Ingen möjlighet till avvikelse från bestämmelser om kompletterande åtgärder vid behovsavtal och obligatorisk utbildning Regeringens bedömning: Det bör inte införas några bestämmelser om avvikelse genom kollektivavtal när det gäller direktivets bestämmelser om kompletterande åtgärder vid behovsavtal och obligatorisk ut- Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens Remissinstanserna: anser att det bör finnas möjlighet till avvikelse genom kollektivavtal från direktivets regler om