prop · H903191 · 2022-03-22 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2021/22:191 Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsen innehåller regeringens bedömning och åtgärder med anledning av – har reformen levt upp till intentionerna? (RiR 2021:29). bedömer att intentionerna med reformen har uppnåtts och att och länsstyrelsernas arbete i huvudsak fungerar väl och främjar intentionerna. Regeringen välkomnar granskning och konstaterar att analyser tillför värdefull kunskap på området. Regeringen instämmer delvis i rekommendation att regeringen bör möjliggöra för att utifrån en bedömning av barnets bästa anvisa kommuner att ta emot nyanlända som omfattas av anvisning enligt bosättningslagen, utöver kommuntalen. I och med denna skrivelse anser regeringen att är slutbehandlad. Ärendet och dess beredning .............................................................. Bakgrund till granskningen ................................................ Regeringens bedömning av iakttagelser ................. Regeringen åtgärder med anledning av Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Ärendet och dess beredning har granskat om reformen av anvisningssystemet för vissa nyanländas bosättning levt upp till intentionerna om ett snabbare och jämnare fördelat mottagande mellan kommuner samt en bättre etablering av nyanlända på arbetsmarknaden. överlämnade – har reformen levt upp till intentionerna? (RiR 2021:29) till regeringen, se bilagan. Rapporten innehåller slutsatser som avser regeringen, och länsstyrelserna samt rekommendationer som avser regeringen och . I denna skrivelse behandlar regeringen iakttagelser och den rekommendation som riktas till regeringen. Lagen (2016:38) om mottagande av vissa nyanlända invandrare för bosättning (bosättningslagen) trädde i kraft . Lagen innebär att en kommun är skyldig att efter anvisning ta emot nyanlända för bosättning i kommunen. Syftet med lagen är att få en jämnare fördelning av ansvaret för mottagandet mellan landets kommuner och att kommuner med goda förutsättningar till etablering ska ta ett större ansvar för mottagandet av nyanlända för att förbättra de nyanländas etablering på arbetsmarknaden och i samhällslivet. Innan bosättningslagen trädde i kraft reglerades mottagande av nyanlända genom frivilliga överenskommelser mellan kommuner och . Motivet till lagförslaget var dels att det tidigare systemet med frivilliga överenskommelser inte bedömdes tillräckligt för att säkerställa behovet av anvisningsbara platser, dels att mottagandet av nyanlända var ojämnt fördelat mellan landets kommuner. Som en konsekvens av det otillräckliga mottagandet blev nyanlända med uppehållstillstånd kvar i Migrationsverkets anläggningsboenden (ABO) i stället för att tas emot i en kommun och nyanländas etablering på arbetsmarknaden och i samhällslivet försenades. Som motiv till granskningen anger att det inte har gjorts någon samlad utvärdering av om reformen har levt upp till intentioner om ett snabbare och mer proportionerligt mottagande mellan kommuner. Det har inte utvärderats om nyanländas etablering på arbetsmarknaden och i samhällslivet har förbättrats till följd av bosättningslagens införande. Inte heller har det utvärderats om och länsstyrelsernas arbete främjar intentionerna. För att få svar på frågeställningarna om reformen har levt upp till intentionerna har analyserat offentlig statistik och registerdata samt genomfört intervjuer och dokumentstudier. gör den samlade bedömningen att intentionerna med reformen har uppnåtts och att och länsstyrelsernas arbete i huvudsak fungerar väl och främjar intentionerna. granskning visar att kommunernas mottagande av nyanlända efter anvisning har blivit snabbare efter bosättningslagens införande, jämfört med innan. bedömer att införandet av bosättningslagen har bidragit till att minska väntetiderna och därmed bidragit till en besparing för staten eftersom de platser på anläggningsboenden som tidigare upptogs av nyanlända med uppehållstillstånd har frigjorts. besparingen för staten kan ha inneburit under 2017–2018. konstaterar att införandet av bosättningslagen bidragit till att fler nyanlända tas emot i kommuner med relativt låg arbetslöshet jämfört med före bosättningslagen. Bosättningslagen har även bidragit till ett jämnare mottagande i förhållande till kommunens befolkningsstorlek och att färre nyanlända tas emot i kommuner som tidigare haft ett stort Granskningen visar också att nyanlända som anvisats till kommuner med relativt låg arbetslöshet fått högre genomsnittliga inkomster och sysselsättning jämfört med nyanlända som anvisats till kommuner med högre arbetslöshet. bedömer att och länsstyrelsernas arbete i huvudsak fungerar väl och främjar lagens intentioner. konstaterar att arbete med att ta fram förslag på antalet nyanlända som ska omfattas av anvisning och fördelningen mellan län (länstal) främjar ett jämnare mottagande där fler nyanlända tas emot i kommuner med goda arbetsmarknadsförutsättningar. Även länsstyrelserna grundar sina beslut om fördelningen av anvisningar mellan kommuner inom respektive län (kommuntal) på kriterier som ger kommunerna möjligheter att planera sitt mottagande. När beslutar om vilken kommun som ska anvisas att ta emot den nyanlända kan myndigheten ta hänsyn till olika individuella kriterier för att hitta en lämplig kommun. , trots att yrkes- och utbildningsbakgrund är ett av myndighetens kriterier som kan användas för att bedöma och fatta beslut om anvisningskommun, inte systematiskt samlar in dessa uppgifter. bedömer att , genom att samla in uppgifter om yrkes- och utbildningsbakgrund, kan främja att nyanlända anvisas till kommuner där deras arbetslivskompetenser är efterfrågade. rekommenderar att systematiskt samla in uppgifter om nyanländas yrkes- och utbildningsbakgrund så att uppgifterna, inom ramen för kommuntalen, kan användas vid bedömning och beslut om anvisningskommun. I granskning har det framkommit att i ett fåtal ärenden, inte har kunnat anvisa nyanlända som omfattas av bosättningslagen till kommuner som de har anknytning till, trots att det bedömts vara till barnets bästa. Orsaken har varit att kommunerna redan uppfyllt sina kommuntal som beslutats av länsstyrelserna. heller varit möjligt att komma överens om att ändra kommuntalen genom Skr. 2021/22:191 att överlåta anvisningar mellan kommuner. inte har möjlighet att besluta om anvisning utöver kommuntalen, bedömer att det försvårar för myndigheten att ta hänsyn till barnets bästa. rekommenderar att regeringen möjliggör för att utifrån en bedömning av barnets bästa anvisa kommuner att ta emot nyanlända som omfattas av anvisning enligt bosättningslagen, utöver kommuntalen. 3Regeringens bedömning av iakttagelser Regeringen välkomnar granskning av om anvisningssystemet för vissa nyanländas bosättning levt upp till intentionerna om ett snabbare och jämnare fördelat mottagande mellan kommuner samt en bättre etablering av nyanlända på arbetsmarknaden. Regeringen konstaterar att visar att bosättningslagen bidragit till kortare väntetider från uppehållstillstånd till mottagande i en kommun och till att mottagandet av nyanlända har blivit jämnare fördelat mellan kommuner. Lagen har också haft en positiv påverkan på arbetsmarknadsetableringen för anvisade nyanlända. Då det inte har gjorts någon samlad utvärdering av reformen tillför analyser värdefull kunskap på området. rekommenderar regeringen att möjliggöra för att utifrån en bedömning av barnets bästa anvisa kommuner att ta emot nyanlända som omfattas av anvisning enligt bosättningslagen, utöver kommuntalen. Barnets bästa ska vara vägledande i all myndighetsutövning. Regeringen utgår från att beaktar barnets bästa vid beslut om anvisning enligt bosättningslagen. I granskning framkommer dock att det har förekommit ett fåtal situationer där det varit svårt för att beakta barnets bästa. Regeringen instämmer därför i att det finns behov av att se över hur möjligheten för att ta hänsyn till barnets bästa vid beslut om anvisning kan stärkas. Enligt regeringens bedömning behöver det dock analyseras vidare om förändringen lämpligen sker genom att får möjlighet att besluta om anvisning utöver kommuntalen eller genom alternativa lösningar. Regeringen instämmer därför delvis i rekommendationen. Regeringen åtgärder med anledning av rekommenderar att regeringen möjliggör för att utifrån en bedömning av barnets bästa anvisa kommuner att ta emot nyanlända som omfattas av anvisning enligt bosättningslagen, utöver kommuntalen. har även tagit emot en hemställan från där föreslår att det i förordningen (2016:39) om mottagande av vissa nyanlända invandrare för bosättning införs bestämmelser som gör det möjligt att undantagsvis anvisa nyanlända utöver kommuntalen när det är nödvändigt för att tillgodose barnets bästa i en viss situation. Frågan bereds i . I och med denna skrivelse anser regeringen att är slutbehandlad. – har reformen levt upp till intentionerna? är en myndighet under med uppgift att granska den verksamhet som bedrivs av staten. Vårt uppdrag är att genom oberoende revision skapa demokratisk insyn, medverka till god resursanvändning och effektiv förvaltning i staten. bedriver både årlig revision och effektivitetsrevision. Denna rapport har tagits fram inom effektivitetsrevisionen, vars uppgift är att granska hur effektiv den statliga verksamheten är. Effektivitetsgranskningar rapporteras direkt till . isbn 978-91-7086-612-8 rir 2021:29 omslagets originalfoto: stjepic tryck: interntryckeri, 2021 EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN TILL RIK SDA GE N BESLUTA D : 2 0 2 1 - DN R: 3 . 1 - 2 0 2 0 - 0 3 8 9 Härmed överlämnas enligt 9 § lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. följande granskningsrapport: –har reformen levt upp till intentionerna? har granskat om reformen av anvisningssystemet för vissa nyanländas bosättning levt upp till intentioner. Resultatet av granskningen redovisas i denna granskningsrapport. Den innehåller slutsatser som avser regeringen, och länsstyrelserna samt rekommendationer som avser regeringen och . Riksrevisor har beslutat i detta ärende. Revisor har varit föredragande. Revisor , revisionsdirektör och enhetschef har medverkat i den slutliga handläggningen. ; , , länsstyrelserna BOSÄ TTN IN GS LA GEN – HA R REFO RM EN LE VT UPP TI LL IN TEN A ? EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN Granskningens frågeställningar och avgränsningar Myndigheternas arbete med bosättning av nyanlända 2.1Nyanlända på anläggningsboende och kvotflyktingar kan få hjälp att ordna av nyanlända har tagits emot i kommunerna efter anvisning Ansvarsfördelning vid bosättning av nyanlända Processen för en enskild anvisning Har mottagandet i kommunerna påskyndats? 3.2Kortare väntetider från uppehållstillstånd till kommunmottagande efter Har mottagandet mellan kommunerna blivit jämnare? Anvisningsmottagandet har blivit jämnare fördelat Har etableringen på arbetsmarknaden blivit bättre? 5.2Högre inkomster och sysselsättning för nyanlända vid anvisning till kommuner Arbetar myndigheterna på ett sätt som främjar intentionerna? 6.2Migrationsverkets arbete med att ta fram förslag på länstal främjar ett jämnare Länsstyrelsernas arbete med kommuntal främjar intentionerna Länsstyrelsernas arbete för att stödja kommunernas mottagande av nyanlända information ger kommunerna planeringsförutsättningar 6.6Migrationsverket kan bättre främja nyanländas möjligheter till etablering på 6.7 kan i vissa fall inte beakta barnets bästa BOSÄ TTN IN GS LA GEN – HA R REFO RM EN LE VT UPP TI LL IN TEN A ? 7 Har det uppstått några konsekvenser för kommuner utöver lagens 7.1Både ett ökat och ett minskat anvisningsmottagande har fått konsekvenser för 8 Slutsatser och rekommendationer 8.1Kortare väntetider för nyanlända som mottagits i kommuner efter 8.2Jämnare mottagande av nyanlända som etableringen på 8.3Myndigheternas arbete främjar intentionerna men det finns vissa Analyser av jämnare mottagande mellan kommunerna Metod för analys av etableringen på arbetsmarknaden EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN har granskat om reformen av anvisningssystemet för vissa nyanländas bosättning levt upp till intentionerna om ett snabbare och jämnare fördelat mottagande mellan kommuner samt en bättre etablering av nyanlända på arbetsmarknaden. Införandet av bosättningslagen 2016 innebar att kommuner, till skillnad från tidigare, blev skyldiga att efter anvisning från ta emot nyanlända för bosättning i kommunen. bedömer att intentionerna med reformen har uppnåtts och att och länsstyrelsernas arbete i huvudsak fungerar väl och främjar intentionerna. Vissa delar i anvisningsarbete kan dock förbättras. Kortare väntetider för nyanlända efter bosättningslagens införande Mottagandet av nyanlända i kommuner efter anvisning har blivit snabbare efter bosättningslagens införande, jämfört med innan. Den genomsnittliga väntetiden från att en nyanländ på anläggningsboende beviljats uppehållstillstånd till dess att hen mottagits i en kommun har minskat , vilket motsvarar De minskade väntetiderna sammanfaller med bosättningslagens införande, och sker trots att anvisningsmottagandet var avsevärt högre åren efter lagens införande jämfört innan. bedömer därför att införandet av bosättningslagen har bidragit till att minska väntetiderna. Högre inkomster och sysselsättning för nyanlända vid anvisning till kommuner med lägre arbetslöshet Innan införandet av bosättningslagen var mottagandet av nyanlända ojämnt fördelat i förhållande till kommunernas befolkningsstorlek. Kommuner med ett högt mottagande hade ofta också högre arbetslöshet och ett högt mottagande av asylsökande. Mottagandet är jämnare fördelat vad gäller kommunens arbetslöshet, befolkningsstorlek och asylmottagande, efter bosättningslagens införande. Lagen har också förbättrat nyanländas etablering på arbetsmarknaden. Nyanlända som anvisats till kommuner med relativt låg arbetslöshet har fått högre genomsnittlig inkomst och sysselsättning jämfört med dem som anvisats till kommuner med högre arbetslöshet. Enligt beräkningar har införandet av bosättningslagen inneburit att inkomsterna för nyanlända som anvisats ökat med i genomsnitt , vilket motsvarar Resultaten bör dock tolkas med försiktighet eftersom det är svårt att med säkerhet bedöma betydelsen av att bli anvisad till en kommun med relativt låg arbetslöshet för etableringen. BOSÄ TTN IN GS LA GEN – HA R REFO RM EN LE VT UPP TI LL IN TEN A ? Myndigheternas arbete främjar intentionerna bedömer att arbete med att ta fram förslag på antalet nyanlända som ska omfattas av anvisning och fördelningen mellan län (länstal) fungerar väl och främjar ett jämnare mottagande mellan kommuner. Regeringen har alltid fattat beslut om länstal i enlighet med förslag. Majoriteten av länsstyrelserna använder beräkningsunderlag på kommunnivå vid beslut om fördelningen av anvisningar mellan kommuner inom respektive län (kommuntal). Länsstyrelserna grundar också sina beslut på kriterier som främjar intentionerna. bedömer även att ger kommunerna möjlighet att förbereda sitt mottagande. Dels genom att de upprättar en planering över hur många anvisade varje kommun kommer att få , dels genom att de ger information om de nyanlända som kommunen ska ta emot. Nyanländas arbetslivskompetenser kan tas tillvara bättre När beslutar om vilken kommun som ska anvisas att ta emot den nyanlända kan de, inom ramen för kommuntalen, ta hänsyn till olika individuella kriterier för att hitta en lämplig kommun. De kan exempelvis ta hänsyn till kriterier såsom behov av specialistsjukvård, närhet till släkt samt den nyanländas yrkes- och utbildningsbakgrund. Granskningen visar dock att , trots att yrkes- och utbildningsbakgrund är ett av myndighetens kriterier för att bedöma och fatta beslut om anvisningskommun, inte systematiskt samlar in dessa uppgifter. framkommer i intervjuer med att uppgifterna bedöms användbara. bedömer att myndigheten, genom att samla in uppgifter om yrkes- och utbildningsbakgrund, kan främja att nyanlända anvisas till kommuner där deras arbetslivskompetenser är efterfrågade. Det skulle sannolikt öka chansen till en snabbare och bättre etablering, i enlighet med lagens intention. kan inte alltid ta hänsyn till barnets bästa har ratificerat FN:s konvention om barnets rättigheter vilket innebär att barns bästa ska vara vägledande för all myndighetsutövning. konstaterar att det finns situationer där , trots att det bedöms vara till barnets bästa, inte kan anvisa nyanlända som omfattas av bosättningslagen till kommuner som de har anknytning till. Det kan exempelvis handla om att anvisa ensamkommande barn som är kvotflyktingar till kommuner där de har en anknytningsperson. Det kan även handla om föräldrar som vill återförenas med sitt barn som tidigare anlänt till som ensamkommande kvotflykting eller ensamkommande asylsökande. Orsaken är att kommuner redan uppfyllt sina kommuntal och att det inte varit möjligt att komma överens om att överlåta anvisningar mellan kommuner. EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN Rekommendation till regeringen: •Möjliggör för att utifrån en bedömning av barnets bästa anvisa kommuner att ta emot nyanlända som omfattas av bosättningslagen utöver kommuntalen. •Samla systematiskt in uppgifter om nyanländas yrkes- och utbildningsbakgrund så att uppgifterna, inom ramen för kommuntalen, kan användas vid bedömning och beslut om anvisningskommun. BOSÄ TTN IN GS LA GEN – HA R REFO RM EN LE VT UPP TI LL IN TEN A ? avser personer som har beviljats uppehållstillstånd som flykting eller annan skyddsbehövande enligt vissa bestämmelser i utlänningslagen (2005:716), samt anhöriga till dessa personer.1 När det gäller kommunmottagandet särskiljs nyanlända som omfattas av anvisning och nyanlända som bosätter sig på egen hand i en kommun samt ensamkommande barn som anvisas till en kommun. avser en person som flytt från sitt land och blivit utvald av för att få flytta till ett annat land, även kallat vidarebosättning. av anvisning enligt bosättningslagen. avser de tillfälliga bostäder som erbjuds till asylsökande som har behov av hjälp med boende under asylprocessen. Nyanlända som vistats vid anläggningsboenden kan omfattas av anvisning enligt avser fördelningen av nyanlända som ska omfattas av anvisningar mellan län. avser fördelning av nyanlända som ska omfattas av anvisningar mellan kommuner inom respektive län. avser den beräkningsmodell som används för att ta fram förslag på länstal. avser när i ett enskilt ärende beslutar att en kommun ska ta emot nyanlända. en skyldighet för kommunen att ta emot den nyanlända som omfattas av anvisningen. avser den kommun som beslutar ska ta emot den nyanlända. 1Se 2–3 §§ lagen (2016:38) om mottagande av vissa nyanlända invandrare för bosättning där det framgår att lagen gäller en nyanländ som har beviljats uppehållstillstånd som kan ligga till grund för folkbokföring, om det har beviljats enligt 5 kap. 1, 2, 4 eller 6 §§ utlänningslagen (2005:716), 12 kap. 18 § utlänningslagen, eller 21 eller 22 kap. utlänningslagen och invandrare som beviljats uppehållstillstånd på grund av anknytning till en person som har beviljats uppehållstillstånd på dessa grunder, se bl.a. 5 kap. 3 och 3 a §§ utlänningslagen. EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN avser den information som sammanställs om varje enskild nyanländ som används för att bedöma och fatta beslut om anvisningskommun samt för att underlätta avser de kriterier som är vägledande vid beslut och bedömning av vilken kommun som ska anvisas att ta emot avser den prognos som tar fram över hur många nyanlända som en kommun kommer att få anvisade under ett kalenderår. BOSÄ TTN IN GS LA GEN – HA R REFO RM EN LE VT UPP TI LL IN TEN A ? Målet för integrationspolitiken är lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund vilket beslutades av 2008.2 För att uppnå målet är det viktigt att personer som av olika skäl sökt skydd i och beviljats uppehållstillstånd snabbt tas emot i kommuner och kan påbörja sin etablering på arbetsmarknaden. har även uttryckt vikten av ett bra mottagande av nyanlända samt att insatser för att stödja och underlätta nyanländas etablering bör ha fokus på snabb etablering på arbetsmarknaden.3 mottogs drygt 220 000 nyanlända i kommuner.4 Nyanlända kan antingen ordna sin bostad på egen hand i en valfri kommun eller få hjälp med att ordna bostad. När nyanlända får hjälp med bosättning sker det genom en så kallad anvisning till en kommun.5 reformerades anvisningssystemet för mottagandet av nyanlända genom införandet av lagen (2016:38) om mottagande av vissa nyanlända invandrare för bosättning (fortsättningsvis bosättningslagen). Syftet med lagen är att alla kommuner ska vara med och ta ansvar för mottagandet av nyanlända för att förbättra de nyanländas etablering på arbetsmarknaden och i samhällslivet.6 Bosättningslagen innebär att en kommun är skyldig att efter anvisning ta emot en nyanländ för bosättning i kommunen.7 Innan lagen började gälla var anvisningssystemet organiserat utifrån frivilliga överenskommelser. Det innebar att en nyanländ endast kunde anvisas till en kommun om det fanns en överenskommelse mellan kommunen och länsstyrelsen.8 En kommun med en överenskommelse kunde också tacka nej till en enskild anvisning.9 Motivet till lagförslaget var dels att det tidigare systemet med frivilliga överenskommelser inte bedömdes tillräckligt för att säkerställa behovet av anvisningsbara platser, dels att kommunmottagandet var ojämnt fördelat mellan landets kommuner.10 Regeringen framhöll att konsekvenserna av det otillräckliga mottagandet innebar att nyanlända med uppehållstillstånd blev kvar i Migrationsverkets anläggningsboenden (ABO) i stället för att tas emot i en kommun. Detta bedömdes också fördröja nyanländas etablering på arbetsmarknaden och i samhällslivet. Regeringen menade även att väntetiderna 2008/09:01, s. 14, bet. 2008/09:AU1, rskr. 2008/09:155. 2016/17:AU1, s. 21, rskr. 2016/17:115; bet. 2009/10:AU7, s. 12, rskr.2009/10:208. 4Migrationsverket, ”Statistik över kommunmottagna enligt ersättningsförordningen 2016–2020”. 5Se lagen (2016:38) om mottagande av vissa nyanlända invandrare för bosättning. 2015/16:54, s. 1, bet. 2015/16:AU4, rskr. 2015/16:128. 75 § lagen (2016:38) om mottagande av vissa nyanlända invandrare för bosättning. 8Se 7 § förordningen (2010:408) om mottagande för bosättning av vissa nyanlända invandrare. 2015/16:54, s. 12. 2015/16:54, s. 11–12 samt bet. 2015/16:AU4, s. 9, rskr. 2015/16:128. EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN förstärkte den redan ojämna fördelningen av mottagandet mellan landets kommuner. Detta eftersom nyanlända som väntat på kommunplacering gav upp och i stället bosatte sig på egen hand och då ofta i kommuner med ett redan högt mottagande av nyanlända.11 Trots regeringens insatser12 för att öka kommunernas frivilliga mottagande av nyanlända bedömdes mottagandet inte uppgå till en nivå som motsvarade behovet.13 Utmaningarna med det frivilliga systemet blev än mer kännbara i samband med flyktingsituationen 2015 då behovet av anvisningsbara platser ökade kraftigt. Lagförslaget röstades igenom med bred politisk enighet i och trädde i kraft samma år.14 Enligt beslut och intentioner förväntades bosättningslagen: •påskynda mottagandet av nyanlända i kommuner och därigenom frigöra platser på anläggningsboenden i mottagningssystemet för asylsökande •åstadkomma en mer proportionerlig fördelningen av mottagandet mellan landets kommuner •genom ett snabbare mottagande, som i högre utsträckning sker i kommuner med goda arbetsmarknadsförutsättningar, förbättra nyanländas etablering på arbetsmarknaden och i samhällslivet.15 Införandet av bosättningslagen medförde även förändringar i organiseringen och ansvarsfördelningen mellan de statliga myndigheterna. fick ensamt ansvaret för bosättningen av nyanlända, något som varit delat mellan Arbetsförmedlingen och Migrationsverket.16 Länsstyrelserna gick från att ha 2015/16:54, s. 9, bet. 2015/16:AU4, rskr.