prop · H903176 · 2022-03-22 00:00:00 — grundläggande omställnings- och kompetensstöd åt sina arbetstagare, att ta del av den statliga ersättningen. Det skulle äventyra den icke-selektivitet som säkerställer att ersättningen inte utgör statligt stöd enligt artikel 107.1 Prop. 2021/22:176 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. När det gäller regleringen av ansökan anser regeringen att det blir tydligare att reglera ansökningsprocessen i särskilda paragrafer. Paragrafen som reglerar de materiella kraven för att kunna registreras bör därför inte innehålla bestämmelser om ansökan. Den föreslagna bestämmelsen om de krav som bör gälla för att en omställningsorganisation ska kunna registreras innehåller inte några närmare och mer specifika krav. Regeringen konstaterar att den typen av bestämmelser i vissa fall kan vara på en detaljnivå som inte är lämplig att reglera i lag. Det kan t.ex. behövas närmare bestämmelser om vad som avses med tillräcklig finansiell kapacitet. Det kan även finnas behov av bestämmelser om vad som avses med tillgång till relevant kompetens och vad som i övrigt är lämpligt för att utöva verksamheten. Vissa krav kan även vara av den karaktär att de inte heller är lämpliga att reglera ens genom förordning. Detta skulle då kunna ske på myndighetsnivå där detaljkunskap och expertis kommer att utvecklas. Regeringen anser att det bör införas en bestämmelse i den föreslagna lagen som anger att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen ska kunna meddela föreskrifter om kraven för registrering. Regeringens förslag: En omställningsorganisation ska avregistreras om 1.organisationen begär det, 2.förutsättningarna för registrering är uppfyllda, eller 3.organisationen inte fullgör sin uppgifts- eller anmälningsskyldighet. Promemorians (Ds 2021:16) förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås inte att en organisation ska avregistreras om den inte fullgör en anmälningsskyldighet. Remissinstanserna: och Svensk Scenkonst tillstyrker förslaget att en omställningsorganisation ska kunna avregistreras. och , som ställer sig positiva till förslaget, anser att oegentligheter hos en omställningsorganisation bör leda till avregistrering. Övriga remissinstanser berör inte frågan särskilt. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: En registrerad omställnings- organisation som begär att inte längre vara registrerad bör avregistreras. Det bör vara upp till organisationen att avgöra om den ska bedriva sin verksamhet på ett sätt som uppfyller kraven för att vara en registrerad omställningsorganisation. 2021/22:176 En registrerad omställningsorganisation som inte uppfyller sin uppgiftsskyldighet bör inte fortsätta att vara registrerad eftersom ett sådant agerande riskerar att undergräva syftet med registreringen och leda till felaktiga beslut om ersättning till arbetsgivare eller stöd till arbetstagare. Utöver en skyldighet att lämna sådana uppgifter som behövs i ett ärende om registrering anser regeringen att en organisation bör ha en skyldighet att anmäla sådana ändrade förhållanden som kan påverka rätten att vara registrerad, se avsnitt 7.7.2. För att en sådan bestämmelse ska få avsedd effekt bör en organisation avregistreras om det framkommer att den har underlåtit att anmäla ändrade förhållanden. I promemorian föreslås att en omställningsorganisation som inte längre uppfyller kraven för registrering bör avregistreras eftersom syftet med registreringen då är uppfyllt. och anser att oegentligheter hos en omställningsorganisation bör leda till avregistrering. Ett av kraven är att omställningsorganisationen kan anses vara lämplig att utöva verksamheten. Som regeringen anför ovan ger detta t.ex. utrymme att pröva organisationens och ledningens vandel för att förhindra att oseriösa organisationer etableras. Oegentligheter hos en omställningsorganisation skulle därmed kunna leda till att organisationen inte kan anses lämplig för att utöva verksamheten. Detta behöver dock avgöras från fall till fall. Regeringen anser därför att det inte finns behov av en sådan särskild bestämmelse. 7.5Yttranden till de som ansöker om omställningsstudiestöd Regeringens förslag: Kammarkollegiet ska få lämna ett yttrande som avses i lagen om omställningsstudiestöd till den som har ansökt eller har för avsikt att ansöka om omställningsstudiestöd om yttrandet har betydelse för prövningen av ett sådant ärende. Ett yttrande får inte lämnas till den som har fått eller kan få ett yttrande genom en registrerad omställningsorganisation. Ett yttrande får inte heller lämnas till den som omfattas av ett kollektivavtal. Yttrandet ska få lämnas i mån av tillgång på medel. Det ska införas en bestämmelse som upplyser om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen kan meddela föreskrifter om prioriteringar av medel. Promemorians (2021:16) förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås att yttranden ska få lämnas i samband med vägledning. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget, bland dem CSN, Förhandlings- och samverkansrådet PTK, Industrifacket och LO. anser att det är positivt att även egenföretagare får möjlighet till ett yttrande. och anser att förslaget om yttrande ska omformuleras så att den offentliga omställningsorganisationen på begäran av sökande ”ska” tillhandahålla yttranden till CSN. anför att CSN och behöver förbereda för att omställningsorganisationerna ska kunna lämna och få uppgifter från myndigheterna digitalt så att handläggningen av ärenden om omställningsstudiestöd inte tar alltför stora administrativa resurser i anspråk. anser att det är avgörande att bedömningen vid yttrandet sker med utgångspunkt i aktuella prognoser och analyser om arbetsmarknadens kompetensbehov. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag Införandet av ett nytt omställningsstudiestöd I avsnitt 6.2 föreslås att det ska införas ett omställningsstudiestöd som riktar sig till personer som är etablerade på arbetsmarknaden, men som behöver stärka sin kompetens eller ställa om till ett annat arbete. Det föreslås att omställningsstudiestöd ska få lämnas till den som har förvärvsarbetat i under i genomsnitt minst under en kalendermånad. Arbetet ska ha skett i sammanlagt inom en ramtid . Målgruppen för omställningsstudiestöd föreslås vara bredare än målgruppen som föreslås för det offentliga omställnings- och kompetensstödet, t.ex. kan en egenföretagare beviljas omställningsstudiestöd om han eller hon uppfyller kravet . CSN föreslås kunna bevilja omställningsstudiestöd för utbildningar som bedöms stärka den sökandes framtida ställning på arbetsmarknaden, med beaktande av arbetsmarknadens behov. Kammarkollegiet och registrerade omställningsorganisationer som föreslås erbjuda enskilda personer grundläggande omställnings- och kompetensstöd i form av vägledning, rådgivning och förstärkt stöd bedöms ha en särskild inblick i den enskildes situation och särskilt goda förutsättningar att uttala sig om hur dennes ställning på arbetsmarknaden kan stärkas genom deltagande i en viss utbildning. Kammarkollegiet och registrerade omställningsorganisationer, i de fall den enskilde är anknuten till myndigheten eller en sådan organisation, föreslås därför ges tillfälle att lämna ett yttrande till CSN med ett utlåtande om och i förekommande fall hur den sökta utbildningen kommer att stärka den enskildes framtida ställning på arbetsmarknaden med beaktande av arbetsmarknadens behov. Yttrandet föreslås att ges i form av ett vägledande utlåtande. Vid bedömningen av om en enskild person ska beviljas omställningsstudiestöd föreslås att CSN ska lägga särskild vikt vid ett sådant yttrande. Det är dock CSN som enligt förslaget kommer att bedöma om utbildningen kommer att stärka den enskildes framtida ställning på arbetsmarknaden med beaktande av arbetsmarknadens behov. Innan CSN fattar beslut i ett ärende om omställningsstudiestöd föreslås att myndigheten ska ha en skyldighet att ge Kammarkollegiet eller en registrerad omställningsorganisation tillfälle att lämna ett yttrande. Det innebär att CSN inte får avgöra ärendet utan att först ha gjort det. anser att omställningsorganisationer behöver kunna lämna och få uppgifter från och digitalt. Utbyte av information mellan omställningsorganisationer, och när det gäller omställningsstudiestödet behandlas i avsnitt 6.6. 2021/22:176 Kammarkollegiet bör därför få lämna yttranden. Bestämmelser om yttranden behövs därför i lagen om grundläggande omställnings- och kompetensstöd. anser att ett yttrande lämpligen bör ta sin utgångspunkt i aktuella prognoser och analyser av befintliga kompetensbehov men också framtida kompetensbehov på arbets- marknaden. Regeringen delar myndighetens synpunkt att det ofta kan vara en lämplig utgångspunkt för ett yttrande, men vill betona att Kammarkollegiet vid sina bedömningar även behöver ta hänsyn till om en utbildning kan antas öka den enskildes möjligheter att få ett nytt arbete utifrån förhållandena på arbetsmarknaden. Det kan ha särskild betydelse i de fall utbildningen syftar till att personen behöver stärka sin kompetens på andra arbetsområden än det som han eller hon redan arbetar eller har arbetat inom. I de fallen bör det även beaktas om det är rimligt att utbildningen kan öka möjligheten att faktiskt etablera sig inom ett nytt arbetsområde efter genomgången utbildning. Som framgår ovan föreslås att en registrerad omställningsorganisation och Kammarkollegiet ska ges tillfälle att yttra sig över om en utbildning kan bedömas stärka en enskild persons framtida ställning på arbetsmarknaden, med beaktande av arbetsmarknadens behov. I promemorian föreslås att Kammarkollegiet ska få lämna yttranden till de som inte omfattas av kollektivavtal och till egenföretagare. Enligt förslaget i promemorian bör yttrandena lämnas i samband med tjänsten vägledning som föreslås vara en del av det offentliga grundläggande omställnings- och kompetens- stödet. Eftersom egenföretagare enligt förslaget i promemorian inte omfattas av målgruppen för det offentliga stödet föreslås det vidare i promemorian att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska kunna meddela föreskrifter om stöd till andra målgrupper, om det behövs för handläggningen av ett ärende om omställnings- studiestöd. Regeringen anser att den som ansöker om omställningsstudiestöd ska kunna få ett yttrande, eftersom det är ett viktigt underlag för CSN:s prövning om han eller hon ska beviljas sådant stöd. Enskilda personer som kan få grundläggande omställnings- och kompetensstöd genom en registrerad omställningsorganisation bör vända sig till den organisationen för att få ett yttrande. Den som inte omfattas av ett kollektivavtal och inte heller kan få ett yttrande genom en registrerad omställningsorganisation bör därför som huvudregel kunna vända sig till Kammarkollegiet för att få ett sådant yttrande. Det medför således att både enskilda som omfattas av det offentliga grundläggande stödet som tillhandahålls av Kammarkollegiet och t.ex. egenföretagare, som inte omfattas av kollektivavtal, bör kunna få ett yttrande från Kammarkollegiet. Frågan är då om det är ändamålsenligt att målgruppen för ett yttrande är samma målgrupp som kan få offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd, dvs. i linje med promemorians förslag. Regeringen konstaterar att målgrupperna för omställningsstudiestödet och det offentliga stödet skiljer sig i flera väsentliga delar. Till exempel skulle en egenföretagare kunna uppfylla kraven för omställningsstudiestöd, men inte kraven för offentligt grundläggande omställnings- och En enskild person som inte har arbetat skulle kunna uppfylla kraven för offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd, men inte kraven för att beviljas omställnings- studiestöd. Enligt regeringens uppfattning bör kraven för att kunna få ett yttrande vara tydligt kopplat till förutsättningarna för att kunna beviljas omställningsstudiestöd, bl.a. för att det inte kan anses vara ändamålsenligt och ekonomiskt försvarbart att Kammarkollegiet använder befintliga resurser till yttranden om det är uppenbart att det saknar betydelse för CSN:s prövning. Till exempel kan det redan inledningsvis stå klart att den sökande inte har arbetat i tillräcklig omfattning eller inte uppfyller kravet på viss ålder för att kunna beviljas omställningsstudiestöd. Det skulle leda till oönskade utgifter och dessutom bidra till att onödiga administrativa resurser tas i anspråk från myndigheten om den skulle behöva lämna yttranden även till dem som inte uppfyller kraven för att beviljas ett omställningsstudiestöd. Enligt regeringens uppfattning bör det införas en bestämmelse i lagen som anger att Kammarkollegiet ska få lämna ett yttrande till den som har ansökt eller har för avsikt att ansöka om omställningsstudiestöd om yttrandet har betydelse för prövningen av ett ärende om sådant stöd. Enligt regeringens uppfattning får behovet av yttrande till de enskilda personer som tillhör en registrerad omställningsorganisation anses tillgodosett genom den organisationen. Det bör därför också införas en begränsande bestämmelse som anger att ett yttrande inte får lämnas till den som har fått eller kan få ett yttrande genom en registrerad omställningsorganisation eller till den som omfattas av ett kollektivavtal. Mot bakgrund av det ovan anförda och till skillnad från promemorians förslag bör den enskilde personen därmed inte behöva uppfylla kraven som ställs för att beviljas offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd för att kunna få ett yttrande. Det innebär att det inte heller behövs några bestämmelser om andra målgrupper för stöd, t.ex. för att egenföretagare ska kunna få ett yttrande inom ramen för tjänsten vägledning som föreslås i promemorian. Hur ett yttrande bör lämnas I promemorian föreslås att ett yttrande ska få lämnas i samband med tjänsten vägledning som är en del av det offentliga grundläggande omställnings- och kompetensstödet. Regeringen instämmer i att det finns tydliga fördelar med att underlaget för yttrandet lämpligen kan tas fram i samband med tjänsten vägledning. Inte minst för att Kammarkollegiet inom den tjänsten kan få information om den enskildes tidigare utbildning och erfarenhet samt en god bild av hans eller hennes egna ambitioner för sitt framtida arbetsliv. Med denna information bör därför Kammarkollegiet kunna lämna ett yttrande om hur en viss utbildning kan stärka den enskildes framtida ställning på den svenska arbetsmarknaden. Som framgår i avsnitt 7.3.1 anser inte regeringen att det offentliga grundläggande stödet i form av rådgivning, vägledning och förstärkt stöd bör regleras i detalj. Tvärtom bör det finnas utrymme för Kammarkollegiet att fylla de olika delarna med ett innehåll som är anpassat utifrån den enskilde personens behov. Givet att den enskilde uppfyller förutsättningarna för att både beviljas omställningsstudiestöd och offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd kan det dock vara ändamålsenligt att ett yttrande lämnas i samband med tjänsten vägledning. Kammarkollegiet bör få avgöra hur myndigheten organiserar sig i den delen för att kunna erbjuda den mest effektiva lösningen. Enskilda personer som inte omfattas av målgruppen för offentligt grundläggande stöd, t.ex. egenföretagare, kan inte få ett yttrande i samband med tjänsten vägledning. För att Kammarkollegiet ska kunna lämna ett relevant yttrande för den som inte kan erbjudas vägledning behöver myndigheten få information om den enskildes tidigare utbildning och erfarenhet samt en god bild av hans eller hennes egna ambitioner för sitt framtida arbetsliv. Det kan vara ändamålsenligt om Kammarkollegiet utvecklar en tjänst som liknar vägledning även för de personer som inte omfattas av det offentliga grundläggande stödet. Prioritering av yttranden utifrån tillgång på medel I likhet med det offentliga grundläggande omställnings- och kompetensstödet till enskilda personer anser regeringen att yttranden till enskilda personer bör vara kostnadseffektiva och skapa förutsättningar för en övergripande kostnadskontroll. I promemorian föreslås det att yttrande får lämnas inom ramen för vägledning och därigenom endast i mån av tillgång på medel. och anser att bestämmelsen om yttrande ska formuleras så att Kammarkollegiet på begäran av sökande ”ska” i stället för ”får” tillhandahålla yttranden till CSN. Regeringen bedömer att en lagstadgad rätt till ett yttrande för alla som uppfyller villkoren, där utgifterna tillåts variera automatiskt med efterfrågan, inte är samhällsekonomiskt motiverat. Det möjliggör heller inte kostnadskontroll. Någon lagstadgad rätt till yttrande finns dessutom inte för enskilda personer som omfattas av kollektivavtal, varför en sådan rättighet för enskilda personer utan kollektivavtal skulle minska likvärdigheten mellan de som kan få ett yttrande av Kammarkollegiet och de som kan få ett yttrande genom en registrerad omställningsorganisation. Regeringen anser därför att yttrandet, likt det offentliga grundläggande omställnings- och kompetensstödet, endast bör kunna beviljas i mån av tillgång på medel. Det bör därför införas en bestämmelse i den föreslagna lagen med sådant innehåll. Föreskriftsrätt om prioriteringar utifrån tillgång på medel Inom en ekonomisk ram går det att fördela medel enligt olika principer. Exempelvis kan det vara ändamålsenligt att medlen fördelas och hanteras i den turordning som ansökan om yttrande kommer in. En sådan ordning kan uppfattas som en tydlig och rättvis princip. Det kan även vara ändamålsenligt att Kammarkollegiet prioriterar yttrande till sökande vars anställning är på väg att upphöra eller har upphört, i det fall myndigheten bedömer att de beviljade medlen inte kommer att räcka för yttranden till alla. Det skulle innebära att yttrande prioriteras till den vars anställning har upphört eller ska upphöra framför den som har kvar sin anställning. Vid prioritering av medlen kan det även vara ändamålsenligt att prioritera mellan den som ansöker om offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd och den som ansöker om att få ett yttrande, se avsnitt 7.3.2. Enligt regeringens uppfattning är det dock lämpligt att bestämmelser om Prop. 2021/22:176 prioritering av medel anges i förordning eller föreskrifter, bl.a. eftersom en alltför snäv utformning av lagtexten skulle kunna försvåra en senare förändring av prioriteringar av medlen om behov skulle uppkomma. Det bör därför införas en upplysningsbestämmelse som anger att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om prioriteringar av tillgängliga medel när det gäller yttrande. 7.6.1Behov av regler om återbetalning inom det grundläggande omställnings- och kompetensstödet Regeringens bedömning: Det finns behov av bestämmelser om återbetalning av ersättning för arbetsgivare som motsvarar de bestämmelser om återbetalning som finns i andra förmånssystem. Promemorians (Ds 2021:16) bedömning: Det finns ingen motsvarande bedömning i promemorian. Utkastets bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: och Kammarkollegiet är positiva till bedömningen. Övriga remissinstanser berör inte frågan särskilt. Skälen för regeringens bedömning: En arbetsgivare föreslås kunna få ersättning för kostnader som denne har för att finansiera en registrerad omställningsorganisation. En arbetsgivare kommer att behöva lämna uppgifter för bedömningen av rätten till sådan ersättning, se avsnitt 7.7.1. I vissa fall kan arbetsgivaren lämna sådana uppgifter som inte stämmer eller som visar att tidigare lämnade uppgifter inte är korrekta. Det kan även vara så att arbetsgivaren låter bli att lämna uppgifter som denne har varit skyldig att lämna. I sådana fall kan resultatet bli att ersättning felaktigt betalas ut. Det kan inte heller uteslutas att vissa andra omständigheter medför att arbetsgivaren har fått ersättning som denne inte borde ha fått eller har fått med ett för högt belopp. I alla dessa fall kan ersättning komma att betalas ut, trots att bestämmelserna om rätten till ersättning inte medger det. Det skulle vara ett problem för legitimiteten för det grundläggande omställnings- och kompetensstödet om felaktigt utbetald ersättning skulle få behållas i sådana situationer. Därför behövs regler som, genom att arbetsgivaren blir återbetalningsskyldig för den ersättning som har lämnats felaktigt, korrigerar missförhållandet så att denne bara kan behålla ersättning som skulle ha utbetalats om all relevant och riktig information hade funnits vid beslutstillfället. I likhet med vad och Kammarkollegiet framför anser regeringen att motsvarande regler som gäller inom andra liknande förmånssystem, t.ex. inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten och socialförsäkringen, även bör gälla för arbetsgivare som enligt förslaget kommer att kunna få ersättning 2021/22:176 7.6.2 Regeringens förslag: En arbetsgivare som har fått ersättning ska vara återbetalningsskyldig om denne har förorsakat att ersättningen har lämnats på felaktig grund eller med ett för högt belopp genom att 1.lämna oriktiga uppgifter, eller 2.underlåta att fullgöra en uppgifts- eller anmälningsskyldighet. Detsamma ska gälla om ersättning i annat fall har lämnats på felaktig grund eller med ett för högt belopp och arbetsgivaren har insett eller skäligen borde ha insett detta. Promemorians (Ds 2021:16) förslag: Överensstämmer delvis med Enligt förslaget i promemorian ska en arbetsgivare vara återbetalningsskyldig om denne har orsakat att ersättning har lämnats obehörigen eller med för högt belopp på annat sätt än att ha lämnat oriktiga uppgifter eller har underlåtit att fullgöra en uppgifts- eller Bestämmelsen i promemorians förslag har också en annan redaktionell utformning. Remissinstanserna: , LO och Lärarnas Även Svensk Scenkonst tillstyrker förslaget men påpekar att konstruktionen där arbetsgivare får statlig ersättning för en del av avgiften till en omställningsorganisation är komplicerad när fel ska åtgärdas retroaktivt. att det bör övervägas en skyldighet för Kammarkollegiet att anmäla brott. Övriga remissinstanser berör inte frågan särskilt. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: Enligt regeringens uppfattning bör, i likhet med vad bl.a. LO och framför, en arbetsgivare som har orsakat att ersättning lämnas på felaktig grund eller med ett för högt belopp vara återbetalningsskyldig. skyldighet kan uppstå genom att en arbetsgivare har lämnat oriktiga uppgifter i en ansökan om ersättning. uppstå om arbetsgivaren har låtit bli att fullgöra en sådan uppgifts- eller anmälningsskyldighet som har till syfte att motverka att en arbetsgivare gynnas av att lämna eller låta bli att lämna uppgifter som har betydelse för prövningen av rätten till ersättning. Vid sådana tillfällen, dvs. arbetsgivaren har lämnat en felaktig uppgift eller underlåtit att fullgöra sin uppgifts- eller anmälningsskyldighet, bör det enligt regeringens mening råda strikt återbetalningsskyldighet. Detta innebär att det inte bör tas hänsyn till under vilka omständigheter situationen har uppkommit, se dock nedan när det gäller eftergift av återbetalningsskyldighet. införas en bestämmelse som anger att en arbetsgivare som har fått ersättning är återbetalningsskyldig om denne har förorsakat att ersättning har lämnats på felaktig grund eller med ett för högt belopp genom att lämna oriktiga uppgifter eller underlåtit att fullgöra en uppgifts- eller Det kan även finnas andra omständigheter som har lett fram till att felaktig ersättning har betalats ut.