prop · H903179 · 2022-03-22 00:00:00 — sådan utsträckning att de kan administreras av . Regeringen anser dock, till skillnad från utredningen, inte att det i lag bör anges hur ofta en fond ska vara öppen för inlösen. är i stället något som bör regleras i fondavtalen mellan myndigheten och fondförvaltarna (se avsnitt 7.3.17). Det bör således lämnas till Fondtorgs- nämnden att, i samarbete med , utforma relevanta krav på handel och värdering som ska ställas i upphandlingarna. för myndigheten att göra detta följer av det krav som regeringen föreslår om att de fonder som upphandlas ska vara lämpliga för premie- pensionssystemet (se avsnitt 7.3.2). Att de enskilda fonder som upphandlas – såväl specialfonder som andra fonder – även i övrigt är lämpliga för premiepensionssparande bör säkerställas genom de krav som ställs upp i upphandlingarna samt genom en väl genomtänkt och robust valarkitektur. Utländska fonder – fondföretag och utländska motsvarigheter till specialfonder Ett förvaltningsbolag, det vill säga en utländsk förvaltare med tillstånd enligt UCITS-direktivet, får marknadsföra ett fondföretag, det vill säga en utländsk motsvarighet till en värdepappersfond, till icke-professionella investerare i . Marknadsföring får ske efter att hemlands- myndigheten lämnat en underrättelse om marknadsföring till Finans- inspektionen. En EES-baserad AIF-förvaltare får marknadsföra en EES-baserad alternativ investeringsfond till icke-professionella investerare i efter tillstånd. Ett krav för tillstånd är att fonden motsvarar en sådan fond som en svensk AIF-förvaltare får marknadsföra till icke-professionella investerare i . Fonden ska således motsvara en svensk specialfond eller vara upptagen till handel på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför EES. Vid bedömningen av om även fondföretag och EES-baserade alternativa investeringsfonder som får marknadsföras till icke-professionella investerare i bör kunna upphandlas till fondtorget måste hänsyn tas till . Av EUF-fördraget framgår att det råder delad kompetens mellan EU och medlemsstaterna inom området för social trygghet (artikel Medlemsstaterna har dock rätt att själva fastställa de grundläggande principerna för sina system för social trygghet (artikel 153.4i EUF-fördraget). När det gäller utformningen av premiepensions- systemet får därför utrymmet för nationell reglering anses vara förhållandevis stort. EU har dock, som framgår av det föregående, kompetens när det gäller det inre marknadens funktion. Det innebär att bestämmelserna om fri rörlighet i EUF-fördraget blir tillämpliga. Det gäller även om medlemsstaterna har rätt att besluta inom ett visst område. Av reglerna om fri rörlighet följer att företag som är etablerade i något annat land inom EU har rätt att tillhandahålla sina tjänster på den svenska marknaden på samma villkor som svenska företag. Företag ska vidare utan hinder kunna utföra betalningar eller överföra kapital för investeringar i andra medlemsstater inom unionen. Enligt gäller dessa regler även för företag som är etablerade i länder som ingår i EES men som inte är medlemmar i . Möjligheterna att göra undantag från reglerna om fri rörlighet är begränsade. Det skulle enligt regeringens uppfattning antagligen strida mot att inte tillåta fondföretag eller EES-baserade alternativa investeringsfonder på fondtorget enbart på grund av att fondförvaltarna inte är etablerade i . Samma resonemang kan föras beträffande förvaltningsbolag och EES-baserade AIF-förvaltare. Det skulle antagligen strida mot att inte tillåta svenska fonder som förvaltas av EES- baserade AIF-förvaltare eller förvaltningsbolag på fondtorget enbart på den grunden att förvaltarna inte är etablerade i . Mot den bakgrunden ser inte regeringen skäl att närmare överväga en ordning som innebär att endast svenska fonder som förvaltas av svenska förvaltare ska kunna upphandlas till fondtorget. Även AIF-förvaltare som är etablerade i ett land utanför EES kan få tillstånd av att marknadsföra alternativa investerings- fonder till icke-professionella investerare i . Tillstånd kan – i likhet 2021/22:179 med vad som gäller för EES-baserade förvaltare – ges för fonder som motsvarar svenska specialfonder eller som är upptagna till handel på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför EES. Fonderna kan vara etablerade såväl inom som utom EES. Svenska AIF-förvaltare och utländska EES-baserade AIF-förvaltare kan också få tillstånd av att marknadsföra icke EES- baserade alternativa investeringsfonder till icke-professionella investerare i . Som redovisas ovan avstyrker förslaget om att tillåta specialfonder på fondtorget eftersom specialfonder med handel skulle innebära en kostsam ombyggnad av myndighetens systemstöd. avstyrkande torde även ha bäring på utländska motsvarigheter till specialfonder. Eftersom regeringens förslag är att det inte ska införas bestämmelser i lag om hur ofta en fond ska vara öppen för inlösen, utan att detta ska fastställas som villkor i fondavtalet, ser regeringen inte det som ett hinder för att även utländska motsvarigheter till specialfonder bör erbjudas på fondtorget. Fondföretag och utländska motsvarigheter till specialfonder får placera på samma sätt och i samma tillgångsslag som värdepappersfonder respektive specialfonder. Sådana fonder bör därför, av samma skäl som för motsvarande svenska fonder, kunna upphandlas till fondtorget. Detta gäller oavsett om fonderna förvaltas av svenska eller utländska förvaltare. Det bör i lag därför föreskrivas att fondföretag och utländska motsvarig- heter till specialfonder får upphandlas för att erbjudas på fondtorget. I avsnitt 7.3.1 nedan föreslår regeringen definitioner av begreppen värdepappersfond, specialfond och fondföretag. Särskilt om icke EES-baserade alternativa Regeringens förslag: Det ska inte längre krävas att Pensions- myndigheten inhämtar ett yttrande från innan premiepensionsmedel placeras i en icke EES-baserad alternativ Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna kommenterar förslaget Skälen för regeringens förslag: Enligt nu gällande bestämmelser i 64 kap. 21 § SFB får premiepensionsmedel endast placeras i en icke EES- baserad alternativ investeringsfond om fonden har tillstånd för marknadsföring till icke-professionella investerare i och uppfyller krav motsvarande dem som ställs i UCITS-direktivet. myndigheten medger att premiepensionsmedel placeras i en sådan fond ska myndigheten inhämta ett yttrande från . Regeringen föreslår att icke EES-baserade alternativa investerings- fonder som har tillstånd för marknadsföring till icke-professionella investerare i på den grunden att de motsvarar specialfonder ska kunna upphandlas till fondtorget. Detta innebär att en icke EES-baserad investeringsfond inte längre ska behöva uppfylla krav motsvarande dem som ställs i UCITS-direktivet för att premiepensions- Prop. 2021/22:179 medel ska kunna placeras i fonden. Att en utländsk motsvarighet till en specialfond uppfyller krav motsvarande dem som gäller för specialfonder kommer nämligen, enligt 5 kap. 11 § , att kontrolleras av Finans- inspektionen innan förvaltaren beviljas tillstånd för marknadsföring till icke professionella investerare i . Som en konsekvens av detta finns det inte längre skäl att inhämta yttrande i samma sak som redan varit föremål för prövning i samband med tillståndsgivningen innan premiepensionsmedel placeras i en icke EES-baserad fond. 7.2Principer för urval av fonder till premiepensionens fondtorg Nedan behandlas frågan om huruvida upphandling av fonder till fondtorget bör styras av övergripande principer om valfrihet, hållbarhet och kontrollerbarhet. I avsnitt 7.2.2 behandlas principen om valfrihet, i avsnitt 7.2.3 principen om hållbarhet och i avsnitten 7.2.4–7.2.5 principen om kontrollerbarhet. Regeringens förslag: Det ska upphandlas fonder med olika risknivå och placeringsinriktning. Så många fonder ska upphandlas att urvalet av fonder på fondtorget ger pensionsspararna en valfrihet i hur deras medel ska placeras på fondtorget. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningen föreslår att så många fonder ska upphandlas att urvalet av fonder på fondtorget ger pensionsspararna ”reell” valfrihet i hur deras medel ska placeras på fondtorget. Remissinstanserna: Remissynpunkterna är blandade. Statskontoret tillstyrker förslaget och Kammarkollegiet har inga invändningar mot de övergripande principerna för upphandling av fonder till fondtorget. anser att bedömningen av hur de övergripande principerna om valfrihet, hållbarhet och kontrollerbarhet ska regleras i huvudsak är välavvägda. Med tanke på att principerna är nya och deras innebörd, åtminstone , kommer att vara något oklar, finner myndigheten att det är lämpligt att de nya principerna kommer till uttryck i konkreta bestämmelser. , och tillstyrker förslaget och anser att ett brett, men begränsat, antal fonder vore positivt för att underlätta fondvalet. , Managers, , C Worldwide, och m.fl. konstaterar att reell 2021/22:179 valfrihet är ett subjektivt begrepp och anser att förslaget innebär att den upphandlande myndigheten kan komma att anse att spararnas behov borde kunna tillfredsställas med ett mycket begränsat antal valalternativ. vid är tveksam till att en begränsning av fondutbudet på det sätt som föreslås är rätt väg att gå och om minskningen kan sägas ge en initierad grupp av sparare reell valfrihet i sina val av fonder. anser att det är rationellt att minska antalet valbara fonder men vill understryka vikten av att antalet fonder på det upphandlande fondtorget blir tillräckligt stort. Skälen för regeringens förslag: Fonder delas vanligen in i olika kategorier utifrån sina placeringsinriktningar. indelningen i fondkategorier är den mellan aktiefonder, blandfonder, räntefonder och generationsfonder. Inom dessa kategorier kan fonderna delas in i olika underkategorier. En form av underkategori är att fondens placeringsinriktning är avgränsad till ett geografiskt område till exempel , och En annan form av underkategori är olika branscher, till exempel it, läkemedel eller råvaror. Aktiefonder kan även delas in i underkategorier efter hur de förvaltas, det vill säga indexfonder eller aktivt förvaltade fonder, eller efter förvaltningsfilosofi, till exempel tillväxtbolag eller En annan vanlig indelning är mellan större och mindre bolag på en viss marknad. En blandfond har i regel en relativt fast fördelning mellan aktier och Fördelningen påverkar risknivån. blandfonder som har en fastställd risknivå som målsättning. fond justeras andelen aktier och obligationer efter hur risknivån i de respektive tillgångsslagen utvecklas. Räntefonder kan delas in i underkategorier i form av till exempel långa och korta räntefonder beroende på hur lång löptiden är på de värdepapper som fonden investerar i. För räntefonder finns också anledning att skilja mellan fonder som investerar i statsobligationer och fonder som investerar Räntefonder kan också ha olika geografisk inrikt- Generationsfonder kan delas in i underkategorier efter hur som återstår till spararnas pensionsålder. har intresset för fonder som är särskilt inriktade på hållbara investeringar ökat och efterfrågan på sådana fonder är stor. kan exempelvis handla om fondförvaltare som aktivt väljer att investera i verksamheter som bedöms bidra till ökad miljömässig hållbarhet. som är särskilt inriktade på hållbara investeringar kan därför också sägas utgöra en särskild underkategori av fonder. finns det ungefär 500 fonder att välja mellan på premie- Med ett så stort antal fonder är det ofrånkomligt att många fonder har samma eller liknande placeringsinriktning och risknivå. Även om antalet fonder som erbjuds på fondtorget efter övergången till ett upphandlat fondtorg kommer att minska bör fondutbudet även fortsättningsvis vara sådant att valfriheten upprätthålls. bör, enligt regeringens förslag, bidra till att målet för premiepensionssystemet uppnås som principen om valfrihet upprätthålls genom att det på fondtorget erbjuds en stor bredd i urvalet av för premiepensionssystemet lämpliga fonder med olika risknivå och placeringsinriktning som ger en reell valfrihet (se avsnitt 5.2). Som ett led i detta föreslår regeringen att det i lag införs bestämmelser som anger att det ska upphandlas fonder med olika risknivå och placeringsinriktning. Därutöver föreslår regeringen att det vid bedömningen av hur många fonder som ska upphandlas till premie- pensionens fondtorg ska beaktas att urvalet av fonder på fondtorget ska ge pensionsspararna en valfrihet. Utredningens förslag var att det i lag- stiftningen ska anges att antalet fonder ska ge en reell valfrihet. Den av regeringen föreslagna lagregleringen anger i stället att antalet fonder ska ge valfrihet. Denna ändring är av lagteknisk karaktär och innebär ingen ändring i sak. Bestämmelsen i lagstiftningen att pensionsspararna ska ha en valfrihet innebär givetvis att denna valfrihet ska vara reell. Även regeringens förslag innebär således att så många fonder ska upphandlas att pensionsspararna ska ha en reell valfrihet. Genom denna reglering säkerställs att valfriheten på fondtorget upprätthålls. En sådan reglering tydliggör också att det är myndigheten som ansvarar för att fondtorget fyller sin roll för att uppnå målet för premiepensionssystemet. Regeringen konstaterar i likhet med utredningen och bland andra att begreppet valfrihet har en subjektiv innebörd. Begreppet måste därför tolkas i det sammanhang där det förekommer. Inom premiepensionssystemet innebär begreppet bland annat en möjlighet att kunna påverka risknivå och placeringsinriktning. Utöver detta följer av överenskommelsen mellan de partier som står bakom pensionssystemet att med valfrihet avses också möjligheten att kunna välja mellan ett antal upphandlade fondalternativ som tillhandahålls spararna av . Till skillnad från anser regeringen att en reform som innebär att pensionsspararna får färre fonder att välja mellan inte behöver utgöra ett hinder mot en reell valfrihet. Vad som avses med ett urval av fonder med olika risknivå och placeringsinriktning som ger en valfrihet behandlas i avsnitt 5.2. I korthet kan detta sägas innebära att urvalet av fonder har en stor bredd som tillfredsställer de pensionssparare som är intresserade av att göra ett eget val. Eftersom det finns ett tydligt krav på kontrollerbarhet och kostnadskontroll måste det också beaktas när bredden på fondtorget bestäms. Den mer exakta innebörden av begreppet reell valfrihet kan komma att variera över tiden, bland annat beroende på hur finansmarknaden utvecklas, och blir därför en fråga för . Vidare kommer intresset hos spararna att välja fonder på fondtorget att ha betydelse. Myndigheten kommer därför att behöva bedöma vad som utgör valfrihet i samband med varje upphandling. Myndighetens upphandling av fonder bör alltså motsvara spararnas efterfrågan för att leda till reell valfrihet. Med dessa utgångspunkter konstaterar regeringen att det finns ramar att hålla sig inom när man bestämmer vilken bredd fondtorget med upphandlade fonder ska ha. Premiepensionssystemet har särdrag som gör att fondtorget för premiepensionen inte fullt ut kan jämföras med andra fondplattformar. Utbudet av fonder på fondtorget och efterfrågan hos de sparare som väljer fonder på fondtorget torde emellertid i allmänhet inte skilja sig i någon större utsträckning från utbudet av och efterfrågan på fonder på fondplattformar på den privata marknaden. Vid bedömningen av vad som 2021/22:179 utgör reell valfrihet kan därför göra en jämförelse med andra fondplattformar som tillhandahålls pensionssparare. I praktiken kommer utbudet av fonder på fondtorget också att påverkas av hur många anbud som lämnas in vid de olika upphandlingarna. Pensionsspararna ska således kunna välja mellan fonder med olika placeringsinriktningar och olika risknivåer och fondtorget bör erbjuda en stor bredd av olika fonder. Utgångspunkten i bedömning av vilka fonder som ska upphandlas för att utbudet på fondtorget ska vara tillräckligt brett bör vara allmänt accepterade fondkategorier utifrån bästa branschstandarder. Vilken bredd av fonder som ska finnas representerade på fondtorget – och därmed vilka slags fonder som ska upphandlas – avgörs av . Denna bedömning är nära sammankopplad med bedömningen av vad som utgör reell valfrihet. ska se till att det på fondtorget finns fonder som motsvarar pensionsspararnas efterfrågan. Med hänsyn till det anser regeringen, i motsats till , att det saknas utrymme för myndigheten att i strid med spararnas uppfattning bedöma att deras behov kan tillfredsställas med ett mycket begränsat antal valalternativ. För regeringen framstår det som naturligt att den bredd av fonder som finns på dagens fondtorg till stor del speglar spararnas efterfrågan . En utgångspunkt för bör därmed vara att den mångfald av olika placeringsinriktningar och risknivåer som finns representerade på fondtorget före denna reformering även kommer att finnas på det upphandlade fondtorget. En utgångspunkt för myndigheten bör därmed vara att de placeringsinriktningar och risknivåer som finns representerade på fondtorget före reformeringen även kommer att finnas på det upphandlade fondtorget. Storleken på det kapital som finns tillgängligt inom premie- pensionssystemet är något som påverkar hur många fonder med liknande placeringsinriktning som kommer att finnas att välja mellan. Kapaciteten för en fond beror på bland annat fondens placeringsinriktning och vilken marknad fonden inriktar sig på. Exempelvis har en småbolagsfond som är inriktad på en liten marknad mindre kapacitet än en globalfond. Hur många fonder som kommer att finnas i olika kategorier av fonder kommer således till stor del att styras av efterfrågan hos pensionsspararna. Hur många fonder som kommer att finnas i varje kategori påverkas också av kravet på att ska granska att fondförvaltarna och fonderna följer villkoren i avtalet om att erbjuda fonder på fondtorget (fondavtal), se avsnitt 7.2.4 och 7.2.5. I praktiken kommer kravet på granskning att sätta begränsningar för antalet fonder. Hur många fonder som kommer att finnas på fondtorget blir därför en avvägning mellan å ena sidan att erbjuda pensionsspararna en reell valfrihet och å andra sidan att myndigheten ges möjlighet att med rimliga resurser utföra sitt granskningsuppdrag på ett säkert och effektivt sätt. Regeringens förslag: Ett fondavtal ska innehålla villkor om att fondförvaltaren ska förvalta fondmedlen på ett föredömligt sätt i fråga om hållbarhet, genom ansvarsfulla investeringar och ansvarfullt ägande. Ett minimikrav ska vara att fondförvaltaren i sin förvaltning ska iaktta vad som följer av internationella överenskommelser som har ingått och som rör frågor om hållbarhet. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningen föreslår att fondförvaltaren ska beakta faktorer som rör miljö, socialt ansvar och företagsstyrning i förvaltningen. Remissinstanserna: Remissutfallet är blandat. Kammarkollegiet har inga invändningar mot de övergripande principerna för upphandling av fonder till fondtorget. Statskontoret tillstyrker förslaget. Upphandlings- myndigheten anser att bedömningen om hur de övergripande principerna om valfrihet, hållbarhet och kontrollerbarhet ska regleras i huvudsak är välavvägda. Några remissinstanser tillstyrker förslagen men anser att förslagen bör kompletteras och skärpas. anser att hållbarhet bör prioriteras ytterligare och att den upphandlande myndigheten bör ha i uppdrag att kontinuerligt höja hållbarhetsnivån i premiepensionssystemet. Konsumenter föreslår att om alla fonder i systemet måste redovisa vilka branscher med höga hållbarhetsrisker som de inte exkluderar, samt tydligt redovisa vilka hållbarhetsaspekter de inte tar hänsyn till skulle spararna få bättre förståelse för vad fonden faktiskt kan innehålla. , och tillstyrker förslaget och anser att kraven bör formuleras så att de har en mer bindande karaktär. Sjunde AP-fonden tillstyrker att uttrycken hållbarhet och hållbar fond inte definieras i lag. Man anser vidare att minimikrav avseende hållbarhet bör utformas utifrån allmänt accepterade och globalt kända principer, såsom FN:s Global Compacts tio principer. anser att hållbarhetskraven ska framgå av lag och att de ska knytas till EU:s rättsakter på hållbarhetsområdet. anser att de krav som ställs är mycket specifika och utgår från en svensk utgångspunkt, vilket riskerar att begränsa möjligheterna att upphandla de bästa fonderna globalt. vid anser att hållbarhetskrav som går utöver vad som följer av lag eller noteringskrav på börs utesluter indexfonder. menar vidare att det inte är möjligt att ställa andra krav än vad som framgår av UCITS-direktivet. FAR invänder att det finns lagkrav på att svenska fonder ska presentera på vilket sätt fonden förhåller sig till hållbarhet. Att den nya myndigheten ska definiera och kräva viss hållbarhet förefaller enligt FAR ohållbart då reglering, självreglering och marknad redan arbetar med frågan. anser att förslaget motverkar hållbar utveckling eftersom det inte går att skärpa hållbarhetskraven i takt med marknaden i övrigt. Skälen för regeringens förslag Nuvarande hållbarhetskrav för fondförvaltare med fonder på premiepensionens fondtorg Ett fondavtal ska enligt nu gällande bestämmelser bland annat innehålla villkor om hållbarhetsarbete vid fondförvaltning (se 64 kap. 17 a § andra stycket 8 SFB). Av förarbetena framgår att avtalsvillkoret om hållbarhets- arbete ska utgöra en miniminivå som ska inspirera och motivera fondförvaltare att beakta hållbarhetsarbete. I förarbetena betonas behovet av att villkoret kan anpassas till marknadsutvecklingen. Det ankommer på att utforma den närmare innebörden av villkoret i fondavtalen (propositionen Ett tryggt och mer hållbart premiepensions- system, prop. 2017/18:247 s. 39). För att uppfylla avtalsvillkoret om hållbarhetsarbete vid fond- förvaltning ställer krav på att en fondförvaltare ska ha undertecknat FN:s principer för ansvarsfulla investeringar, eller omfattas av det undertecknande av principerna som har gjorts av förvaltarens företagsgrupp. Kravet gäller såväl vid avtalets ingående som och omfattar alla fonder på fondtorget. ställer även krav på information om håll- barhetsarbete (se 64 kap. 17 c § SFB). En fondförvaltare ska lämna sådan information som behövs för förståelsen av fondens förvaltning med avseende på hållbarhet. Vilka övriga hållbarhetskrav har införts för fondförvaltare? Det finns inte några lagkrav på att fondförvaltare utanför premie- pensionssystemet ska beakta faktorer som rör miljö, socialt ansvar och företagsstyrning, så kallade ESG-faktorer, i fondförvaltningen eller på annat sätt bidra till en hållbar utveckling. , förvaltningsbolag med tillstånd att förvalta en värdepappersfond och AIF-förvaltare med tillstånd för marknadsföring av alternativa investeringsfonder till icke- professionella investerare i har det emellertid införts krav på att de ska lämna information om hållbarhet (1 kap. 6 d § jämfört med 4 kap. 24 §lagen om värdepappersfonder samt 10 kap. 11 § lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder). Denna nationella reglering om hållbarhetsinformation har numera upphävts och ersatts av EU-reglering om hållbarhetsupplysningar (se under nästa rubrik). EU:s reglering om hållbarhetsupplysningar Som ett led i en handlingsplan från Europeiska kommissionen för EU:s arbete med hållbarhet på de finansiella marknaderna har det införts EU- gemensam lagstiftning om hållbarhetsupplysningar på finansmarknads- området. Syftet med kommissionens handlingsplan är att 1) omdirigera kapitalflöden för att uppnå en hållbar och inkluderande tillväxt, 2) integrera hållbarhet i riskhanteringen samt 3) främja transparens och långsiktighet på finansmarknaden och ekonomin som helhet (kommissionens meddelande Handlingsplan för finansiering av hållbar tillväxt, COM(2018) 97).