prop · H903105 · 2022-02-11 00:00:00 — Det tycks alltså inte som att någon region föredrar att registrera alla misstankar under samma ärendenummer i stället för att dela upp dem på olika nummer eller vice versa. Regionerna verkar i stället registrera på likartat sätt. IN TERN ET RELA XUE LLA ÖVE RGRE P P M OT BA RN Även region hade en förhållandevis kort handläggningstid för ärenden som redovisades till åklagare (), men regionen hade den längsta handläggningstiden tiden för nedlagda ärenden (). Längst handläggningstid för redovisade ärenden hade region () där det också tog förhållandevis att lägga ned ett ärende: , vilket var längre än genomsnittet för samtliga regioner. En delförklaring till skillnaderna i utredningstider kan vara ledtider för itforensiska undersökningar. Beslagen är i de här ärendena ofta olika lagringsmedia eller enheter som ska undersökas av it-forensiker. Det har i våra intervjuer genomgående framförts att it-forensiken är en trång sektor med långa ledtider. Detta är ett problem som har identifierat tidigare.116 Medelhandläggningstiden för ett regionalt it-brottscentrum att tömma en mobiltelefon är . För en it-forensisk undersökning på NFC är medelhandläggningstiden lite . Förklaringen sägs vara att antalet it-forensiker skulle behöva vara många fler för att kunna möta det behov som finns inom polisen eftersom brottsligheten i högre grad har digitaliserats och fler övervakningskameror används.117 Regionerna Bergslagen och Mitt, som har de längsta handläggningstiderna, tillhör också de regioner som begär en it-forensisk undersökning i störst andel ärenden.118 4.3.2 Stora variationer i hur utredningarna genomförs Utifrån våra intervjuer och polisens metodstöd har vi tagit fram ett antal kvalitetsindikatorer för arbetet med isöb-utredningar. Dessa är att hålla förhör tidigt, att göra husrannsakan samt att ta beslag. Regionerna vidtar sådana utredningsåtgärder i varierande utsträckning, och det tar olika innan de genomförs. Av nedanstående figur framgår i vilken utsträckning olika utredningsåtgärder har vidtagits i regionerna –2020. De vanligaste åtgärderna är förhör med misstänkt och att ta beslag. Dessa åtgärder genomförs i knappt hälften av alla ärenden (). Skillnaden mellan högsta och lägsta andel är . 116Riksrevisionen, IT-relaterad brottslighet - polis och åklagare kan bli effektivare, 2015. 117Intervju processledare it-forensik, ; e-post processledare it-forensik, . 118Se bilaga 1, tabell 1.11. Ledtider för it-forensiska undersökningar tycks dock inte vara en heltäckande förklaring. Exempelvis begär region , som också har långa handläggningstider, en it-forensisk undersökning i minst andel ärenden av regionerna. Nord begär it-forensisk undersökning i störst andel ärenden, men placerar sig i mitten avseende handläggningstider. EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN Figur 5 Andel ärenden där olika utredningsinsatser har genomförts – 2020, uppdelat per polisregion 50 40 30 20 10 0 Källa: bearbetning av data från DurTvå. Förhör med målsägande och husrannsakan är de två minst frekventa åtgärderna, vardera i genomsnitt. Även här är skillnaden mellan regionerna rätt betydande; skillnaden mellan högsta och lägsta andel uppgår till . Det tar också olika för regionerna att vidta de olika åtgärderna. Den genomsnittliga tiden för att vidta de olika åtgärderna skiljer mellan beroende på åtgärd (se bilaga 1 för detaljerade uppgifter). Det finns ett negativt samband mellan hur ofta åtgärden används och hur det tar att sätta in åtgärden. Annorlunda uttryckt: ju vanligare det är i regionen att åtgärden vidtas, desto snabbare sätts den in.119 4.3.3Fördelningen av ärenden mellan olika grupper har inte fått genomslag på regionernas resultat Andelen redovisade ärenden varierar beroende på vilken slags grupp som har hanterat dem. Sambandet är dock inte så starkt att det får något tydligt genomslag på regionnivå. Även om en region har valt att fördela huvudparten av sina isöbärenden till en grupp som generellt sett presterar bättre än andra, så innebär inte det med nödvändighet att den regionen presterar bättre än andra regioner som valt att fördela sina ärenden på annat sätt. Att ärendena ges hög prioritet och att grupperna är mer inarbetade kan däremot ha en positiv inverkan på resultatet. 119 Korrelationskoefficienten mellan andel och tid för dessa åtgärder varierar mellan -0,58 och -0,68. IN TERN ET RELA XUE LLA ÖVE RGRE P P M OT BA RN Nedan redovisas uppgifter för de sju olika slags grupper som hanterar flest isöbärenden.120 Tillsammans hanterar de av ärendena.121 Figur 6 Procentuell andel redovisade, nedlagda och öppna ärenden per utredningsgrupp, 2016–2020 relation (PO) Källa: bearbetning av data från DurTvå. Som framgår är det stora skillnader mellan hur väl de olika grupperna lyckas med sina isöb-ärenden. Skillnaden mellan den grupp som har högst respektive lägst andel redovisade ärenden uppgår till . Motsvarande för nedlagda ärenden är . Generellt har grupperna på polisområdesnivå bättre resultat och genomför både enskilda åtgärder och utredningarna som helhet snabbare än grupperna på regional nivå. Grupperna på regional nivå har en lägre redovisningsgrad än genomsnittet på medan övriga grupper ligger över genomsnittet. Skillnaderna tycks inte kunna förklaras av att de regionala grupperna skulle ha mer komplexa ärendena sett till antal brottskoder, målsägande eller misstänkta. I stället har grupperna på polisområdes- och lokalpolisområdesnivå något mer komplexa ärenden än grupperna på regionnivå enligt de parametrarna.122 Tidsskillnaderna tycks inte heller kunna förklaras av ledtider för it-forensiska 120Vi har sorterat data i 17 grupper: ingripandegrupp, brott i nära relation (PO), bedrägeri, desk, grova brott (PO), iseb, isöb, it-brott (region), utredning lokalpolisområde, utredning polisområde, utredning region, spaning, kontaktcenter, utredningsjour, internationell organiserad brottslighet, stöd/service och övrigt. 121Se tabell 1.3 i bilaga 1. 122Se tabell 1.10 i bilaga 1. EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN undersökningar; de regionala grupperna begär inte sådana undersökningar i större utsträckning än övriga grupper.123 Däremot har de en något lägre andel ärenden med målsägande under , vilket skulle kunna bidra till en längre utredningstid jämfört med andra grupper.124 Detta eftersom ungdomsärenden omfattas av tidsfrister, vilket antagligen innebär att de ges en hög prioritet.125 Framför allt är det grupperna brott i nära relation och grova brott som har en högre andel minderåriga misstänkta jämfört med övriga grupper. Sämst presterar isöb-grupperna, vilket skulle kunna förklaras av att de är under uppbyggnad och saknar personal.126 Dessa grupper behöver också biträda andra grupper med granskning av dokumenterade sexuella övergrepp mot barn, men det har inte gått att få fram tillförlitliga uppgifter om hur stor andel av deras tid som går till att lämna biträde. Något förvånande kan konstateras att skillnaderna i resultat mellan handläggande grupper på olika nivåer inte får något genomslag på regionernas resultat . I regionerna Mitt, Öst, Bergslagen och Väst hanteras störst andel ärenden av någon av de regionala grupperna.127 Väst och Bergslagen har högre redovisningsgrad än genomsnittet medan Mitt och Öst har lägre (se avsnitt 4.3.1). 4.4 Uppsökande och förebyggande arbete bedrivs sällan Oavsett hur polisregionerna har valt att organisera arbetet så ligger fokus på att utreda de brott som anmäls. Det uppsökande och förebyggande arbetet är inte en naturlig del av den dagliga verksamheten. Detta kan bero på dels oklarheter när det gäller hur arbetet ska bedrivas, dels att utredning av anmälda ärenden tar huvuddelen av resurserna i anspråk. 123De begär heller inte fler it-forensiska undersökningar i ett och samma ärende än övriga grupper. Se bilaga 1, tabell 1.12. 124Isöb har lägst andel minderåriga målsägande, på , it-brott , utredning LPO , brott i nära relation , grova brott och utredning PO . bearbetning av data från DurTvå. 125Förundersökningskungörelsen, FUK, (1947:948) respektive lagen om unga lagöverträdare, LuL (1964:167), sätter upp tidsfrister för ungdomsärenden. I FUK anges bara att fristerna gäller för brott avseende liv, hälsa, frid och frihet, det vill säga 3–4 kap . Begreppen har dock tolkats brett och enligt allmän uppfattning ingår även sexualbrott enligt 6 kap . Se SOU 2000:42, s. 85 f; Ds 2013:30, s. 221. 126Vi har inte haft möjlighet att jämföra antal inkomna ärenden per medarbetare i de olika grupperna för att se om någon grupp är mer belastad. Vi har ställt frågor till regionerna om antalet årsarbetskrafter som arbetar med isöb, men alla regioner har inte kunnat ge heltäckande svar. Av de regioner som har kunnat svara, har alla i isöb-verksamheten tillgång till centrala kompetenser, som barnförhörsledare, it-forensiker och granskare av övergreppsmaterial, i likvärdig omfattning sett till antal ärenden. 127I Mitt hanteras av ärendena av en av de regionala grupperna, i Öst , i Bergslagen och Väst , i , i Syd och i Nord . Se tabell 1.4 i bilaga 1. IN TERN ET RELA XUE LLA ÖVE RGRE P P M OT BA RN 4.4.1 Oklart hur det uppsökande arbetet ska bedrivas Uppsökande arbete behövs för att hitta de barn som utnyttjas genom köp av sexuell handling eftersom de sällan självmant berättar för någon om det. Inte heller barn som blir gromade vågar självklart berätta om vad som har hänt. Däremot kan polisen hitta fler barn om ett barn vågar anmäla. På så vis nystas ofta fler ärenden upp.128 I våra intervjuer har det framkommit att det i stort sett inte bedrivs något uppsökande arbete alls för att hitta barnen som utnyttjas genom köp av sexuell handling och deras förövare. Som nämnts i avsnitt 2.1 är antalet anmälda brott i denna kategori mycket lågt – av det förväntade antalet brott utifrån försiktiga skattningar av mörkertalet. Data från ärendehanteringssystem visar att av isöb-ärendena –anmäldes av en polisanställd. Det anmälningssättet indikerar att de har upptäckts av polisen inom ramen för exempelvis en utredning eller insats. av de här anmälningarna har utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling som huvudbrott.129 Även bland de brott som polisen upptäcker själva är alltså de här brotten ovanliga.130 Polisen är också beroende av ett välfungerande samarbete med som kan ta hand om barnet/ungdomen och barnets familj som ofta hamnar i kris när det uppdagas att ett barn har haft sex mot ersättning eller har pressats att skicka bilder och filmer där de utsätter sig själva eller andra för övergrepp.131 Behovet av samverkan med kan också göra att ärendena upplevs som svårarbetade.132 Eftersom barnen, framför allt de som utnyttjas genom köp av sexuell handling, ibland själva söker upp sina förövare och kan vara ovilliga att delta i utredningen, kan både barnen och de som hittar dem ha svårt att nå bortom förklaringen att barnet själv har valt det.133 Också att brottet har en otydligare hemvist (se avsnitt 4.2) kan ha bidragit till att det faller mellan stolarna. 128Intervjuer gruppchef isöb , gruppchef groominggruppen ; senior åklagare . 129Riksrevisionens bearbetning av statistik från DurTvå. 130De vanligaste brotten polisen upptäcker är barnpornografi och utnyttjande av barn för sexuell posering. Det är vanligt att de då hänger ihop med ett annat sexualbrott, som våldtäkt, sexuellt ofredande eller sexuellt utnyttjande. I några fall tycks barnpornografi också upptäckas i samband med helt andra utredningar, såsom narkotikabrott. 131Polismyndigheten , Slutrapport pilotprojekt Beivra sexköp av barn och unga via internet, 2017; intervjuer processledare it-brottslighet ; frågor till polisregionerna. 132Intervjuer processledare isöb ; gruppledare ; gruppchef isöb Bergslagen ; specialist människohandel och prostitution . 133Intervju regionkoordinator barn och unga, . Intervju Polisregion och gruppchef på . Se också exempelvis , Adolescents selling sex as self-injury, 2019. EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN Inom har det tagits fram en metod för att hitta barn som utnyttjas genom köp av sexuell handling. Metoden går ut på att polisanställda under alias stämmer träff för köp av sex med barn som har annonser på exempelvis sugardatingsidor. Vid träffen möts barnet i stället av polis och socialtjänst som underrättar föräldrarna. Via barnet går det sedan att hitta förövarna. Metoden har lärts ut i vissa lokalpolisområden under nationella insatsveckor mot prostitution och människohandel. har personal från åkt till det aktuella lokalpolisområdet och dels utbildat den lokala personalen teoretiskt om metoder för att motverka prostitution, dels arbetat praktiskt tillsammans med den lokala personalen på plats. Insatsveckorna har varit fokuserade på vuxenprostitution, men har också inkluderat arbetet med att hitta barn som utnyttjas genom köp av sexuell handling.134 Metoden har däremot aldrig formaliserats i ett metodstöd. använde metoden i ett pilotprojekt då två poliser avdelades för att arbeta uppsökande mot barn som utnyttjas genom köp av sexuell handling. Metoden visade sig då fungera väl för att hitta utsatta barn, men den krävde mycket nära samverkan med för att vara framgångsrik i att omhänderta barnen. De utredningar som följde av att barn hittades tog också stora resurser från polisen. Därmed fanns inte längre personal för att söka upp fler barn. föreslog därför att metoden snarare skulle användas brottsförebyggande med det primära syftet att omhänderta utsatta barn, utan att det nödvändigtvis leder till brottsutredningar.135 Metoden används inte systematiskt av . 4.4.2 kan utveckla det förebyggande arbetet Ett sätt att arbeta förebyggande är att vara ute i skolorna och prata direkt med barnen. De poliser som får möjlighet att föreläsa i skolorna upplever det ofta som givande och som ett sätt att få ny energi till det viktiga utredningsarbetet. Några regioner (framför allt Nord, Syd och Väst) arbetar med att lokalpolisen ska kunna ta ansvar för mer av det förebyggande arbetet genom att låta dem ta upp isöbfrågorna när de är ute i skolorna.136 är det något som sker i mån av tid och det finns inte någon plan för hur lokalpolisen över hela landet skulle kunna spela en aktiv roll för att arbeta förebyggande med isöb-frågorna. Det finns regionala samordnare för brottsförebyggande arbete inom polisen. Deras uppdrag är mycket brett och det är inte självklart hur det 134Intervju specialist människohandel och prostitution, . 135Polismyndigheten , Slutrapport pilotprojekt Beivra sexköp av barn och unga via internet, 2017; intervjuer processledare it-brottslighet . 136Intervjuer biträdande regionpolischef ; regionkansli Syd ; RC3 Väst . IN TERN ET RELA XUE LLA ÖVE RGRE P P M OT BA RN brottsförebyggande arbetet mot isöb-brotten skulle integreras i det. arbetar de regionala samordnarna alltså inte med isöb-brotten.137 Polisen ser annars gärna att andra aktörer tar ett steg framåt. skulle till exempel kunna ta en roll i det förebyggande arbetet. Dels genom att inkludera information om sexuell utsatthet och våld i sex- och samlevnadsundervisningen, dels genom att tillhandahålla informationsmaterial och lärarhandledningar om ämnet.138 SC3 påtalar att myndigheten i stort behöver få till stånd fler samarbeten med andra aktörer i det förebyggande arbetet.139 finns ett barnaråd på SC3 som startades i samband med regeringsuppdraget om att hitta nya sätt att förstärka förmågan att bekämpa sexualbrott mot barn. är en löst sammansatt grupp som möts under informella former 3–. , Stiftelsen , Barnafrid, , och en rad frivilligorganisationer som exempelvis Ecpat, och Childhood är inbjudna.140 är ett försök att samverka med aktörer utanför polisen i det brottsförebyggande arbetet. Detta skulle kunna utvecklas vidare så att resultaten av arbetet kan spridas inom myndigheten och på så vis ge det brottsförebyggande arbetet större utrymme. Flera poliser har lyft möjligheten att få patrullera på nätet som en del av ett förebyggande arbete. De hävdar att det digitala rummet måste vara en lika självklar plats att synas på som det fysiska rummet.141 startade polisen en kampanj i sociala medier, ”Är det delbart?”, för att informera om vad som är brottsligt, vikten av att anmäla och hur vuxna kan prata med barn om brottsligheten.142 Polisen har också blockerat internetsidor och stört trafiken i peer- to-peer-nätverk som delar övergreppsmaterial. En del av det förebyggande arbetet bygger på Empact-samarbeten, där polis i arbetar med att ta fram metoder för att hindra att barn utsätts för sexuella övergrepp.143 Även Rädda barnen tar fram material för skolor och föräldrar som exempelvis ”#Nätsmart” eller ”Trygg på nätet”.144 137Intervju ansvarig brottsförebyggande SC3 ; , Internt PM ISÖB . E-post processledare isöb . 138Intervjuer biträdande regionpolischef ; regionkansli Syd 2021-05- 05; RC3 Väst . 139Polismyndigheten, ISÖB arbete, 2021. 140Intervju ansvarig brottsförebyggande SC3 . 141Intervjuer gruppchef isöb ; verksamhetsutvecklare SC32021-02-24; utbildningsansvarig SC3 , regionkansli Syd ; frågor till polisregionerna. 142Polismyndigheten, Är det delbart? Om att ta, ha och dela nakenbilder. Informationsfolder, 2021. 143Polismyndigheten, Internt PM ISÖB , 2021. 144Rädda Barnen, ”#nätsmart - ”, hämtad . EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN 4.5 Åklagarkamrarna är sårbara Åklagarkamrarna organiserar sitt arbete på olika sätt, men en majoritet av dem fördelar isöb-ärendena till en viss grupp på kammaren. Det borde göra det möjligt att säkerställa att en åklagare med adekvat kompetens hanterar ärendet. Det ofta omfattande materialet i isöb-ärenden kan däremot göra dem betungande för enskilda kammare. har som ambition att inte koncentrera för många ärendeslag till särskilda funktioner. Samtliga 32 allmänna kammare ska kunna hantera alla typer av ärenden. Tanken är att det ska säkerställa likvärdighet över hela landet. Riksåklagaren har dock uttalat en ambition att endast de skickligaste och mest erfarna åklagarna ska handlägga isöb-ärenden.145 Åklagarkamrarna har ofta särskilda grupper för att hantera en viss typ av ärenden, men mindre kammare har inte alltid samma möjligheter att göra detta. Grupperna som får ta hand om isöb-ärendena är ofta barn- och ungdomsgrupper, som redan har fristärenden, eller grupper som i huvudsak hanterar brott i nära relation. I en femtedel av åklagarkamrarna finns det inte någon särskild grupp som ärendena fördelas till. Två av kamrarna som inte har en särskild grupp lottar däremot ärendena på vissa utpekade åklagare. Övriga som saknar grupp lottar ärendena fritt mellan kammarens åklagare. Åklagarna som arbetar i de aktuella grupperna har generellt gått någon av vidareutbildningarna inom antingen barnutredningar eller itrelaterad brottslighet. En del av dem har dock ännu inte gjort det.146 Många poliser efterfrågar särskilda kontaktåklagare för isöb-ärendena för att ha en åklagare som är insatt på området att vända sig till. Två tredjedelar av åklagarkamrarna har en kontaktåklagare för barnärenden i stort. Kamrarna har däremot inte särskilda kontaktåklagare för just isöb-brotten. Det är främst åklagarområde Syd-Öst som saknar kontaktåklagare och särskilda grupper/åklagare som hanterar isöb-ärendena.147 Eftersom isöb-utredningar kan innebära ett omfattande utredningsmaterial och kan pågå länge, så kan ett isöb-ärende sysselsätta en åklagare . Denna låsning av resurser gör åklagarkamrarna sårbara. Bland andra ämnesspecialister med inriktning it och brott på menar att det skulle kunna vara en fördel om det fanns en stödresurs, möjligen på områdesnivå, som kunde stärka upp den åklagarkammare som får ett omfattande ärende. Stödet kunde bestå i stöttning med personal för att möjliggöra dubblering148 eller att stötta med kunskap. Någon sådan stödresurs finns inte idag.149 145Sveriges Radio, ”Behövs mer resurser till att utreda sexualbrott mot barn”, hämtad . 146Riksrevisionens sammanställning av inkomna svar från landets 32 åklagarkammare. 147Riksrevisionens sammanställning av inkomna svar från landets 32 åklagarkammare. 148Dubblering är när två åklagare ansvarar för samma fall gemensamt. 149Intervju ämnesspecialist brott och it . IN TERN ET RELA XUE LLA ÖVE RGRE P P M OT BA RN 5 Stöd och kompetensutveckling I detta kapitel behandlas frågan om huruvida och tillhandahåller ändamålsenliga stöd för medarbetarna. Nedan sammanfattas våra huvudsakliga iakttagelser. •Det finns brister i polisens metodstöd för isöb-ärenden, men nya stöd håller på att utvecklas vid det nationella it-brottscentrumet på . •Noa är processägare för isöb men har inte i tillräcklig utsträckning tillvaratagit den metodutveckling som sker på regional och lokal nivå inom myndigheten. •Polismyndigheten har inte tillhandahållit det it-stöd eller de utbildningar som krävs för en effektiv isöb-verksamhet. •Åklagarmyndigheten har i allt väsentligt tillhandahållit det metodstöd och de utbildningar som personalen efterfrågar för isöb-arbetet. Däremot efterfrågar personalen ökade möjligheter till kollegialt utbyte och lärande. 5.1 Det finns brister i metodstödet Både och har metodstöd för isöb-brotten. Åklagarna tycks nöjda med sina stöd, medan det finns vissa brister i stöden inom . De operativa grupperna inom saknar också vissa it-stöd för arbetet och it-infrastrukturen är inte heller fullt utbyggd. 5.1.1 Det har tagit tid för att ta fram metodstöd Inom ligger ansvaret för att ta fram och utveckla metodstöd på processägaren som i sin tur kan fördela arbetsuppgifterna till en processledare. För isöb har det på nationell nivå tagits fram en rollbeskrivning för isöb-utredare, riktlinjer för isöb samt ett metodstöd för polisens kontaktcenter, PKC, som bland annat tar upp anmälningar. Rollbeskrivningen klargör vilken typ av kompetens och utbildning som är relevant för en isöb-utredare samt vad utredaren förväntas arbeta med.150 Riktlinjen fokuserar på vilka brott isöb-grupper bör hantera och fördelningen av ärenden inom gruppen, men också på samarbetet och ansvarsfördelningen mellan olika RC3 samt mellan RC3 och SC3.151 Riktlinjen innehåller också en kort beskrivning av ”processen för utredning av isöb-ärenden”. Processen klargör att it-forensiker extraherar material från datorer, mobiler och andra lagringsmedia medan isöb-utredarna analyserar och klassificerar materialet, dokumenterar resultatet samt arbetar med 150Polismyndigheten, Rollbeskrivning Isöb-utredare /RC3, 2020. 151Riksrevisionens frågor till polisregionerna; intervju sektionschef . Se avsnitt 2.3 för en beskrivning av ansvarsfördelningen. EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN brottsofferidentifiering.152 Beskrivningen av arbetsprocessen är således fokuserad på barnpornografibrotten medan övriga isöb-brott inte diskuteras. SC3 har tagit fram ett metodstöd för FU-ledare och utredare inom isöb, men det är ännu inte beslutat. Det metodstödet riktar sig till samtliga isöb-brott, men fokus är även här på brott som innehåller övergreppsmaterial. Det ger utförliga beskrivningar av möjliga utredningsåtgärder och framgångsfaktorer, liksom rutiner för dokumentation och delning av utredningsmaterial internt och med åklagare.153 Metodstödet för PKC ger PKC-handläggare information om brottstypen och vilka frågor och uppmaningar som är viktiga att ställa till anmälaren när ett isöb-brott anmäls.154 Det finns även visst metodstöd på myndighetens intranät, där exempelvis RC3 lägger ut information i en lista med vanliga frågor när de märker att de får många frågor på samma tema.155 Som nämnts i avsnitt 4.6 har också tagit fram en metod för hur man kan söka upp de barn som utnyttjas genom köp av sexuell handling. Metoden har emellertid inte formaliserats så att den kan spridas inom organisationen.156 Det innebär att metoden stöter på motstånd bland dem som inte har arbetat med den tidigare. Enligt kritikerna har metoden exempelvis inte fått juridiskt klartecken.