prop · H903216 · 2022-04-12 00:00:00 — Det bör inte heller finnas något krav på att ekonomisk ersättning ska lämnas för det uppdrag som utförs för att bestämmelsen ska vara tillämplig, även om det kan antas att sådan ersättning i de flesta fall kommer att lämnas. Uttrycket leverantör bör användas i bestämmelsen för att beskriva de företag och enskilda som avses, eftersom denna benämning används för de aktörer som tillhandahåller tjänster inom ramen för ett upphandlingsförfarande, se t.ex. 1 kap. 16 § lagen (2016:1145) om offentlig upphandling, 1 § andra stycket lagen (2008:962) om valfrihetssystem och 1 § lagen (2010:536) om valfrihet hos Arbetsförmedlingen. En leverantör kan anlita en eller flera underleverantörer som medverkar till att fullgöra leverantörens uppdrag. Underleverantörer kan också finnas i flera led genom att en underleverantör anlitar egna underleverantörer, som i sin tur bidrar till att fullgöra leverantörens uppdrag. Under uppdragets löptid kan underleverantörer bytas ut och nya kan tillkomma. En underleverantör som medverkar till att fullgöra leverantörens uppdrag att utföra arbetsmarknadspolitiska insatser bör därför omfattas av samma tystnadsplikt som den leverantör som Arbetsförmedlingen har ingått avtal med. Tystnadsplikten ska gälla uppdrag där en leverantör utför arbetsmarknadspolitiska insatser Det finns vissa specifika bestämmelser om tystnadsplikt för privaträttsliga aktörer inom det arbetsmarknadspolitiska området. Det finns även generella bestämmelser om tystnadsplikt som omfattar alla myndigheters utkontrakterade verksamhet, t.ex. tystnadsplikt vid utkontraktering av teknisk bearbetning eller lagring av uppgifter. Nya bestämmelser om tystnadsplikt behöver därför utformas på ett sådant sätt att det inte uppstår oklarheter i förhållande till andra regler om tystnadsplikt. behöver återhållsamhet iakttas vid införandet av bestämmelser om tystnadsplikt. I en arbetsmarknadspolitisk verksamhet där leverantörer i större utsträckning än utför arbetsmarknadspolitiska insatser på uppdrag av Arbetsförmedlingen kommer leverantörerna av sådana insatser i större omfattning också att hantera uppgifter om enskilda. Som framgår ovan föreslås Arbetsförmedlingen, genom en ny sekretessbrytande bestämmelse, få möjlighet att lämna ut uppgifter om den enskilde till en leverantör av arbetsmarknadspolitiska insatser, om det är nödvändigt för att leverantören ska kunna fullgöra sitt uppdrag. Det är dessa förändrade sakförhållanden, dvs. att leverantörer i större omfattning kommer att hantera uppgifter om enskilda och att de ges möjlighet att ta del av sådana uppgifter som annars skulle vara sekretessbelagda hos Arbetsförmedlingen, som motiverar införandet av en tystnadsplikt. Behovet av tystnadsplikt uppstår därför just för leverantörer som utför arbetsmarknadspolitiska insatser på uppdrag av Arbetsförmedlingen, även om tystnadsplikten givetvis gäller uppgifter som en leverantör har fått om enskild på annat sätt än från den enskilde själv eller från Arbetsförmedlingen. I den mån leverantören utför arbetsmarknadspolitiska insatser som riktar sig till nyanlända invandrare bedöms detta visserligen redan täckas av den befintliga tystnadsplikten i 7 § lagen om ansvar för etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. Regeringen anser dock att det är mer ändamålsenligt att införa en generell tystnadspliktsbestämmelse som gäller för alla uppdrag att utföra arbetsmarknadspolitiska insatser, än att begränsa den nya bestämmelsen till de situationer som den befintliga bestämmelsen för nyanlända invandrare inte täcker. Tystnadsplikten bör därför gälla när en leverantör, eller i förekommande fall en underleverantör, utför arbetsmarknadspolitiska insatser på uppdrag av Arbetsförmedlingen. Personkategorier som omfattas av tystnadsplikten Åtkomst till uppgifter kan komma att ske på flera olika sätt hos en leverantör av arbetsmarknadspolitiska insatser. Utöver anställda finns även andra personkategorier hos leverantören som kan komma att hantera uppgifter och information om arbetssökande. Det skulle t.ex. kunna handla om styrelseledamöter, ägare och andra personer i leverantörens verksamhet som kan bereda sig tillgång till eller på annat sätt förfoga över de uppgifter som leverantören hanterar. Det kan inte heller uteslutas att inhyrda konsulter eller andra uppdragstagare kan komma att hantera uppgifter och information om arbetssökande. För att undvika onödiga gränsdragningsproblem och tillämpningssvårigheter anser regeringen att tystnadsplikten bör omfatta samtliga personkategorier som på grund av anställning eller på något annat sätt deltar i eller har deltagit i en leverantörs verksamhet att på uppdrag av Arbetsförmedlingen utföra arbetsmarknadspolitiska insatser. Genom en sådan utformning tydliggörs att även andra personkategorier hos leverantören som kan bereda sig tillgång till myndighetens uppgifter lyder under tystnadsplikt. För verksamhet hos en underleverantör som omfattas av bestämmelsen bör samma räckvidd och avgränsning av den personkrets som omfattas av tystnadsplikten gälla. Tystnadsplikt både för enskildas personliga förhållanden och för enskildas affärs- eller driftförhållanden En utgångspunkt bör vara att tystnadsplikten enligt den föreslagna bestämmelsen så långt som möjligt ska överensstämma med den tystnadsplikt som gäller enligt OSL inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten hos det allmänna. Som framgår ovan föreslås nya bestämmelser om sekretess och sekretessgenombrott för Arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingens behov av att lämna vidare uppgifter innefattar både uppgifter som är sekretessreglerade till skydd för enskilds personliga förhållanden och uppgifter som är sekretessreglerade till skydd för enskilds affärs- eller driftförhållanden. Även tystnadsplikten bör därför avse både uppgifter som skyddas av sekretess för enskildas personliga förhållanden och enskildas affärs- eller driftförhållanden. Arbetsförmedlingen bör upplysa en leverantör om tystnadspliktens räckvidd. På det sättet bör risken för att leverantörer, enligt vad Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen påpekar, inte känner till vilka uppgifter de kan dela med sig av till inspektionen inom ramen för dess tillsynsverksamhet, minimeras. För det fall leverantören anlitar en 2021/22:216 underleverantör bör myndigheten också försäkra sig om att leverantören i sin tur informerar underleverantören om tystnadspliktens räckvidd. Tystnadsplikten omfattar bara uppgifter som obehörigen röjs eller utnyttjas Sekretess innebär enligt 3 kap. 1 § OSL ett förbud mot att röja en uppgift, vare sig det sker muntligen, genom utlämnande av en allmän handling eller på något annat sätt. Sekretess innebär också ett förbud mot att utnyttja sekretessbelagda uppgifter utanför den verksamhet i vilken sekretess gäller för uppgiften (7 kap. 1 § samma lag). Av förarbetena till bestämmelsen framgår att ett utnyttjande av en uppgift inte nödvändigtvis behöver föregås av ett röjande (prop. 1979/80:2 Del A s. 122 och prop. 2008/09:150 s. 317 och 366). Som anges ovan bör tystnadsplikten hos leverantörer och underleverantörer så långt som möjligt överensstämma med den tystnadsplikt som gäller enligt OSL inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten hos det allmänna. För att uppnå detta bör paragrafen, enligt Lagrådet, formuleras om för att säkerställa att tystnadsplikten även omfattar fall av obehörigt utnyttjande av uppgifter som inte ryms i begreppet röjande. Regeringen delar Lagrådets uppfattning. Det bör därför anges i bestämmelsen att den som på grund av anställning eller på något annat sätt deltar eller har deltagit i en leverantörs verksamhet att utföra arbetsmarknadspolitiska insatser på uppdrag av Arbetsförmedlingen inte obehörigen får röja eller utnyttja vad han eller hon då har fått veta om en enskilds personliga förhållanden eller affärs- eller driftförhållanden. Den föreslagna bestämmelsen medför således ett förbud mot att obehörigen röja eller utnyttja uppgifter. för fram att det är viktigt att regelverket är tydligt. Regeringen instämmer i att regelverket behöver vara så tydligt som möjligt men anser att det inte är lämpligt att uttömmande reglera i vilka fall utlämnande får ske. Detta måste bedömas utifrån omständigheterna i det enskilda fallet (jfr bl.a. Ny dataskyddslag, prop. 2017/18:105 s. 134). Vid tolkningen av obehörighetsrekvisitet kan dock viss ledning sökas i 10 kap. 2 § OSL och i det skaderekvisit som följer av de sekretessbestämmelser som gäller i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Sådan tolkningshjälp har rekommenderats vid tidigare motsvarande lagstiftningstillfällen (jfr prop. 1979/80:80 s. 46, prop. 1980/81:28 s. 23 och prop. 1987/88:161 s. 9). Som exempel kan nämnas att det enligt OSL gäller sekretess mellan olika verksamhetsgrenar inom en myndighet. På motsvarande sätt bör därför den föreslagna tystnadsplikten medföra hinder för personal inom en del av leverantörens organisation att lämna information till andra delar av organisationen som ägnar sig åt annan verksamhet än att utföra arbetsmarknadspolitiska insatser på uppdrag av Arbetsförmedlingen. Vägledning kan även sökas i den praxis som har utvecklats om tystnadsplikt inom flera verksamhetsområden i den privata sektorn. För flera verksamheter har obehörighetsrekvisitet tolkats som att ett utlämnande av uppgifter får ske bl.a. om den som uppgiften rör har lämnat sitt samtycke, om uppgifter lämnas vidare till personer inom den berörda verksamheten som behöver dem för verksamheten eller om uppgifterna enligt lag eller annan författning ska lämnas ut, exempelvis till en tillsynsmyndighet (se t.ex. prop. 2002/03:139 s. 479). Det är angeläget att en leverantör som utför arbetsmarknadspolitiska insatser på uppdrag av Arbetsförmedlingen säkerställer att det är just den personal som ska utföra en insats för en arbetssökande som också hanterar uppgifter om den enskilde. Härigenom torde risken, enligt vad LO påpekar, för att individuppgifter utnyttjas i andra verksamheter än den avsedda, minimeras. Enligt regeringens inriktning kommer arbetsmarknadspolitiska insatser i större utsträckning än att utföras av leverantörer. För att en leverantör ska kunna utföra sitt uppdrag på ett ändamålsenligt sätt behöver leverantören sannolikt kunna dela information om den arbetssökande med andra. påpekar kan det t.ex. finnas behov för en leverantör av förmedlingsinsatser att lämna vissa uppgifter om en arbetssökande till en arbetsgivare. En leverantör av en insats kan även ha ett behov av att kunna lämna information om en arbetssökande till en underleverantör som utför vissa delar av leverantörens uppdrag. Som obehörigt röjande bör därmed inte anses sådant utlämnande av information som behövs för att personal hos leverantören ska kunna utföra uppdraget eller som personal hos leverantören lämnar till en underleverantör. För att Arbetsförmedlingen ska kunna fullgöra sitt uppdrag, bl.a. när det gäller kontroll och uppföljning av arbetssökande och leverantörer behöver en leverantör lämna vissa uppgifter till Arbetsförmedlingen. Det föreslås därför (avsnitt 6) att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om uppgiftsskyldighet för leverantörer, dvs. en skyldighet för en leverantör att lämna uppgifter till Arbetsförmedlingen. Som obehörigt röjande bör därmed inte heller anses sådant utlämnande som följer av en skyldighet enligt lag eller förordning att lämna uppgifter. Straffrättslig sanktion för brott mot tystnadsplikten Brott mot en lagstadgad tystnadsplikt sanktioneras som utgångspunkt genom 20 kap. 3 § . I vissa fall görs dock undantag från straffsanktionen. Regeringen anser att det saknas skäl att för den nu aktuella tystnadsplikten göra undantag från 20 kap. 3 § , eftersom en straffsanktionerad tystnadsplikt kan antas leda till ett effektivare skydd för arbetssökande och andra enskilda som bestämmelsen avser att skydda. Som bl.a. Coompanion och Fremia framhåller kan straffrättsliga sanktioner bidra med incitament att inte bryta mot tystnadsplikten samt ökad rättssäkerhet för enskildas förhållanden. En intresseavvägning i förhållande till yttrandefriheten För enskilda arbetssökande är det av stor betydelse att uppgifter om deras personliga förhållanden, som kan vara integritetskänsliga, skyddas även om de deltar i insatser som anskaffas från och utförs av en privat leverantör. För att den enskilde ska kunna få ett relevant stöd, och därmed så snabbt som möjligt kunna lämna sin arbetslöshet, är det viktigt att den enskilde känner förtroende för att han eller hon kan lämna uppgifter om personliga förhållanden, utan att dessa riskerar att lämnas ut. Detta är lika viktigt oavsett om det är en myndighet eller en leverantör som utför insatsen. På motsvarande sätt är det av vikt att uppgifter som är sekretess- reglerade till skydd för enskilds affärs- eller driftförhållanden får ett ändamålsenligt skydd hos en leverantör. Mot denna bakgrund bedömer regeringen att behovet av tystnadsplikt för den som är anställd eller på något annat sätt deltar eller har deltagit i en leverantörs verksamhet att utföra arbetsmarknadspolitiska insatser väger tyngre än intresset av att dessa personer får röja eller på annat sätt utnyttja de slags uppgifter som är i fråga. Förslaget om tystnadsplikt får anses vara proportionellt och även i övrigt uppfylla de krav som gäller för begränsningar i yttrandefriheten enligt regeringsformen och den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. En upplysning om att offentlighets- och sekretesslagen gäller i det allmännas verksamhet Tystnadsplikten föreslås gälla för personer i verksamhet hos leverantörer och underleverantörer som utför arbetsmarknadspolitiska insatser på uppdrag av Arbetsförmedlingen. Det bör i anslutning till bestämmelsen om tystnadsplikt tas in en upplysning om att OSL ska tillämpas i det allmännas verksamhet. Den särskilda tystnadsplikten inom etableringsuppdraget tas bort Av 7 § lagen om ansvar för etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare framgår att den som är eller har varit verksam inom en yrkesmässigt bedriven verksamhet för nyanlända invandrare inte obehörigen får röja vad han eller hon då har fått veta om enskildas personliga förhållanden. I förarbetena till bestämmelsen anfördes att bestämmelsen ursprungligen främst avsåg leverantörer av den numera avskaffade tjänsten etableringslots, även om den också gäller andra anordnare av aktiviteter för vissa nyanlända invandrare. Det ansågs inte tillfredsställande att uppgifter om enskildas personliga förhållanden helt saknade sekretesskydd hos privata aktörer som bedriver yrkesmässig verksamhet som avser insatser för nyanlända invandrare (prop. Arbetsförmedlingen anser att det behöver förtydligas hur anordnare enligt lagen om ansvar för etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare förhåller sig till uttrycket leverantör som utför arbetsmarknadspolitiska insatser på uppdrag av Arbetsförmedlingen. Den föreslagna tystnadspliktsbestämmelsen för anställda och andra hos leverantörer och underleverantörer som utför arbetsmarknadspolitiska insatser på uppdrag av Arbetsförmedlingen kommer att gälla hos leverantörer oavsett om insatserna som utförs hos leverantören riktar sig till nyanlända invandrare eller andra arbetssökande. Regeringens bedömning är att den föreslagna bestämmelsen kommer att täcka in alla de situationer som tystnadsplikten i lagen om ansvar för etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare avser att skydda. Uttrycket leverantör bör alltså omfatta sådana aktörer som anordnar en yrkesmässigt bedriven verksamhet för nyanlända invandrare enligt lagen om ansvar för etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. Eftersom bestämmelsen om tystnadsplikt i den lagen därmed inte behövs bör den tas bort. Leverantörers skyldighet att lämna Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om skyldighet för en leverantör som bedriver arbetsmarknadspolitiska insatser på uppdrag av Arbetsförmedlingen att till Arbetsförmedlingen lämna uppgifter som myndigheten behöver i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Bestämmelsen ska placeras i lagen om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Promemorians (Ds 2021:27) förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna, bl.a. , , , Justitiekanslern och Kammarrätten i , har inget att invända mot eller har inga synpunkter på promemorians förslag. Flera remissinstanser tillstyrker eller instämmer i förslaget, bl.a. Arbetsförmedlingen, , och kommuner, Kommuner och Regioner, , , , Fremia, Famna – för idéburen välfärd, Forum – Idéburna organisationer med social inriktning, Coompanion , Nationella nätverket för samordningsförbund och . Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen instämmer i förslaget men framhåller att det finns skäl att överväga ytterligare uppgiftsskyldigheter för leverantörer i syfte att säkerställa en fungerande tillsyn inom området. tillstyrker förslaget men tillägger att endast uppgifter som är relevanta för den arbetsmarknadspolitiska verksamheten bör omfattas av uppgiftsskyldigheten. stödjer grunderna för förslaget men föreslår att endast uppgifter som är relevanta och ändamålsenliga ska få begäras in. Kompetensföretagen och Utbildningsföretagen för också fram denna synpunkt. Randstad stödjer grunderna för förslaget men efterfrågar förtydligande av vilka avvikelser som ska rapporteras till Arbetsförmedlingen. LO anser att förslaget kan bidra till bättre kontrollförutsättningar men påpekar att leverantörer har svaga incitament att kontrollera deltagarnas rätt till ersättning och lämna kritiska underrättelser till Arbetsförmedlingen. Enligt har förslaget en avgörande betydelse. Förbundet anser dock att det inte är tillräckligt för att eliminera risker för felaktiga incitament och fusk. TCO ser svårigheter i att säkerställa efterlevnaden av uppgiftsskyldigheten. Skälen för regeringens förslag Uppgiftsskyldighet inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten Bestämmelser om uppgiftsskyldighet finns i allmänhet i de författningar som reglerar den verksamhet där uppgiftsskyldigheten gäller. Uppgiftsskyldigheten för myndigheter regleras som huvudregel i förordning. Skyldigheten att lämna uppgifter syftar till att skapa förutsättningar för att myndigheterna ska kunna fullgöra sina uppdrag på 2021/22:216 ett effektivt och ändamålsenligt sätt. Arbetsförmedlingen får uppgifter från ett flertal andra myndigheter. Inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten finns vissa specifika bestämmelser om uppgiftsskyldighet som avser privata aktörer. Även dessa uppgiftsskyldigheter syftar till att Arbetsförmedlingen ska kunna fullgöra sitt uppdrag, t.ex. för att kunna bedöma rätten till ekonomiskt stöd för en arbetsgivare som anställer en arbetssökande i en subventionerad anställning. I 2 § lagen (2000:625) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten anges att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för en arbetsgivare att till en myndighet lämna uppgifter som har betydelse för ett ärende om statlig ersättning som lämnas för arbete i etableringsjobb. Av samma paragraf följer att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer även får meddela föreskrifter om skyldighet för en arbetstagarorganisation och en arbetsgivarorganisation som har slutit kollektivavtal om etableringsjobb att till en myndighet lämna in en kopia av avtalet och lämna uppgifter som har betydelse för ett ärende om statlig ersättning som lämnas för arbete i etableringsjobb. Av 2 § lagen (2020:474) om skyldighet för kreditinstitut och försäkringsgivare att lämna vissa uppgifter till Arbetsförmedlingen följer att ett kreditinstitut på begäran ska lämna uppgifter till Arbetsförmedlingen om en arbetsgivares förhållande till institutet, om uppgifterna behövs för att kontrollera om lön har betalats ut till den som har en anställning med ekonomiskt stöd beslutat av Arbetsförmedlingen och i sådant fall med vilket belopp. Av samma paragraf följer att ett kreditinstitut också på begäran ska lämna uppgifter till Arbetsförmedlingen om vilket förhållande till institutet en enskild med en sådan anställning som avses i första stycket har, om uppgifterna behövs för att fastställa om personen är innehavare av ett visst konto. Av 3 § samma lag följer att en försäkringsgivare på begäran ska lämna uppgifter till Arbetsförmedlingen om en enskilds förhållande till företaget, om uppgifterna behövs för att kontrollera om den som har en anställning med ekonomiskt stöd beslutat av Arbetsförmedlingen omfattas av någon försäkring. Utöver den lagreglerade uppgiftsskyldigheten finns bestämmelser om arbetsgivares skyldighet att lämna uppgifter i förordning. Exempelvis framgår det av 31 och 32 §§ förordningen (2018:43) om stöd för nystartsjobb att en arbetsgivare bl.a. ska lämna de uppgifter som behövs för att Arbetsförmedlingen ska kunna granska arbetsgivarens verksamhet och en skyldighet att lämna uppgifter om ändrade förhållanden som kan påverka rätten till stöd eller stödets storlek. Liknande skyldigheter finns för arbetsgivare som anställer arbetssökande med andra typer av subventionerande anställningar, t.ex. i 32 och 33 §§ förordningen (2018:42) om särskilt anställningsstöd. Det saknas författningsstyrda bestämmelser om uppgiftsskyldighet för leverantörer som utför arbetsmarknadspolitiska insatser. Arbetsförmedlingen upprättar i stället särskilda avtal med leverantörer om skyldighet att lämna vissa nödvändiga uppgifter till myndigheten. Arbetsförmedlingens behov av information från leverantörer för att kunna fullgöra sitt uppdrag När arbetsmarknadspolitiska insatser i större utsträckning utförs av leverantörer, kan behovet av informationsutbyte mellan Arbetsförmedlingen och dessa leverantörer väntas öka. Arbetsförmedlingen kommer fortsatt att besluta om insatser som är arbetsmarknadspolitiskt motiverade för arbetssökande som myndigheten ska kontrollera att den arbetssökande uppfyller vissa skyldigheter i förhållande till individersättningarna. Arbetsförmedlingen kommer dock att ha mindre av egen löpande kontakt med många sökande jämfört med . Det är av stor vikt att Arbetsförmedlingen fortsatt har tillgång till den information som är nödvändig för att myndigheten ska kunna fatta arbetsmarknadspolitiskt motiverade beslut om insatser för arbetssökande och ha en god kontroll i förhållande till individersättningarna. Även om den arbetssökande kommer att vara en viktig informationskälla för att Arbetsförmedlingen ska kunna fullgöra sitt uppdrag är det rimligt att anta att risken för felaktiga bedömningar och beslut skulle öka om dessa enbart skulle bygga på uppgifter från den individ som berörs. Särskilt leverantörer av förmedlingsinsatser men även andra leverantörer kommer sannolikt att kunna bidra med uppgifter som kan komplettera Arbetsförmedlingens bild av en arbetssökandes behov och förutsättningar. Arbetsförmedlingen behöver också uppgifter från leverantörer om förhållanden som kan påverka den enskildes rätt till ersättning eller som kan leda till att Arbetsförmedlingen återkallar en anvisning till en insats. Det medför att myndigheten behöver information om den arbetssökande som han eller hon deltar i en insats som utförs av en leverantör för att bl.a. kunna ta ställning till om den ersättning som betalas ut till den enskilde är korrekt. Arbetsförmedlingen behöver även information för att kunna fatta beslut om rätt ersättning till en leverantör för utförd tjänst, t.ex. när den enskilde har fått ett arbete och hur länge arbetet har varat. Myndigheten behöver vidare uppgifter för att följa upp och kontrollera att ingångna avtal efterlevs. Slutligen kommer Arbetsförmedlingen att behöva uppgifter för uppföljning, utvärdering och utveckling av den arbetsmarknadspolitiska verksamheten.