prop · H903176 · 2022-03-22 00:00:00 — Även om Kammarkollegiet kan kontrollera vissa uppgifter, t.ex. genom uppgifter i beskattningsdatabasen, har myndigheten begränsade möjligheter att kontrollera samtliga uppgifter i ansökan. Det är därför av största vikt att den sökande inte bara lämnar korrekta uppgifter vid ansökan utan även informerar Kammarkollegiet om förändringar som påverkar stödet, registreringen, ersättningen eller yttrandet. Detta är särskilt viktigt för registrerade omställningsorganisationer eftersom det föreslås att de ska avregistreras om de inte längre uppfyller Prop. 2021/22:176 förutsättningarna för att vara registrerade. I promemorian föreslås att arbetsgivaren ska vara skyldig att omgående anmäla förändringar som kan påverka rätten till ersättning eller ersättningens storlek. Registrerade omställningsorganisationer föreslås ha en skyldighet att redovisa de uppgifter som behövs för att kontrollera om det fortfarande finns förutsättningar för registrering. Skyldigheten att lämna uppgifter om ändrade förhållanden uttrycks därmed på olika sätt för arbetsgivare och registrerade omställningsorganisationer. Det föreslås inga motsvarande bestämmelser för enskilda personer som ansöker om stöd eller den som ansöker om att få ett yttrande för omställnings- studiestöd. Enligt regeringens mening bör en bestämmelse som anger en skyldighet att lämna uppgifter om ändrade förhållanden utformas generellt så att den gäller alla, dvs. att den inte begränsas till vissa som gör anspråk på en förmån enligt den föreslagna lagen. Den bör även utformas på ett sätt som är vedertaget inom andra liknande förmånssystem, t.ex. inom socialförsäkringen och den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Det bör därför införas en bestämmelse som anger att den som har ansökt om stöd, registrering, ersättning eller yttrande har en skyldighet att till Kammarkollegiet anmäla förändringar som kan påverka det som ansökan avser. Bestämmelsen har nära samband med själva ansökan och skyldigheten att lämna de uppgifter som behövs i ett ärende. Den bör därför placeras i anslutning till bestämmelsen om ansökan. Som framgår i avsnitt 7.4.1 bör det vara möjligt för en arbetsgivare att uppdra till ett administrationsbolag att ansöka om ersättning. Ett sådant förfarande bör dock inte medföra en inskränkning av arbetsgivarens ansvar att anmäla förändringar. 7.8Uppgiftsskyldighet för registrerade omställningsorganisationer Regeringens förslag: En registrerad omställningsorganisation ska till Kammarkollegiet lämna de uppgifter som 1.myndigheten behöver i ett ärende enligt lagen, och 2.behövs för myndighetens analys-, uppföljnings- och utvärderingsarbete. Promemorians (Ds 2021:16) förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. I promemorian föreslås att en registrerad omställningsorganisation ska redovisa de uppgifter som behövs för att kontrollera om det fortfarande finns förutsättningar för registrering. Det föreslås inte någon skyldighet för registrerade omställningsorganisationer att lämna uppgifter för analys, uppföljning och utvärdering. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget, bland dem , , och Svensk Scenkonst. Kommuner och Regioner anser att det är otydligt vilken uppgiftsskyldighet som ska gälla för Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: och påpekar att det vore olyckligt om den föreslagna uppgiftsskyldigheten innebär sämre kontrollmöjligheter för Kammarkollegiet än förslaget i promemorian. Kammarkollegiet anser att regleringen av omställningsorganisationernas uppgiftsskyldighet bör utformas så att den inte utesluter att lagring av data kan ske utanför myndighetens organisation. Övriga remissinstanser berör inte frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag Registrerade omställningsorganisationer ska lämna uppgifter som behövs i ärenden Kammarkollegiet föreslås vara den myndighet som beslutar i ärenden enligt den föreslagna lagen. Det innefattar både beslut om registrering av omställningsorganisationer och ersättning till arbetsgivare samt beslut om stöd och yttranden till enskilda personer. Det är av stor vikt att Kammarkollegiet har tillgång till den information som behövs för att myndigheten ska kunna fatta korrekta beslut. I ärenden om offentligt grundläggande omställnings- och kompetens- stöd till enskilda personer behöver Kammarkollegiet t.ex. uppgifter om den enskildes ålder, arbetad tid, arbetsgivare, anställningsstatus och i förekommande fall skälen för uppsägning. Kammarkollegiet behöver liknande uppgifter om enskilda personer i ärenden om yttrande för omställningsstudiestöd. I ärenden om ersättning till arbetsgivare behöver Kammarkollegiet t.ex. uppgifter om en arbetsgivare har betalat avgifter till organisationen. Av den anledningen föreslås i avsnitt 7.7.1 att den som begär stöd, registrering, ersättning eller yttrande i ansökan ska lämna de uppgifter som behövs i ärendet. Enligt regeringens uppfattning är detta emellertid inte tillräckligt, eftersom det är rimligt att anta att risken för felaktiga bedömningar och beslut ökar om de enbart skulle bygga på uppgifter från den som beslutet berör. Andra aktörer och myndigheter som har relevant information för ärenden hos Kammarkollegiet bör därför lämna sådana uppgifter till myndigheten. I avsnitt 7.4.1 föreslås att arbetsgivare ska kunna få statlig ersättning för sina kostnader för de avgifter som betalas till registrerade omställningsorganisationer. Det innebär att omställningsorganisationerna kan bidra med viktig information till Kammarkollegiet, bl.a. om vilka arbetsgivare som har betalat avgifter och hur mycket de har betalat. Kammarkollegiet bör tillhandahålla grundläggande omställnings- och kompetensstöd till enskilda personer som inte omfattas av kollektivavtal. Även i detta avseende kan en registrerad omställningsorganisation bidra med information till Kammarkollegiet, dvs. uppgifter om en enskild får stöd eller ett yttrande från den organisationen. För att säkerställa att Kammarkollegiet ska kunna fatta korrekta beslut bör en registrerad omställningsorganisation därför ha skyldighet att till Kammarkollegiet lämna de uppgifter som myndigheten behöver i ett ärende enligt den föreslagna lagen. Detta ligger också i linje med promemorians förslag och remissinstansernas synpunkter på förslaget. Det bör därför införas en bestämmelse i den föreslagna lagen med ett sådant innehåll. och konstaterar att det i promemorian föreslås en skyldighet för registrerade omställningsorganisationer att lämna de uppgifter som behövs för att kontrollera om det fortfarande finns förutsättningar för registrering. De anser att det vore olyckligt om det som föreslås om en skyldighet för registrerade omställningsorganisationer att lämna uppgifter som behövs för analys, uppföljning och utvärdering innebär sämre kontrollmöjligheter för Kammarkollegiet. I avsnitt 7.7.2 föreslås det att registrerade omställningsorganisationer, liksom andra som ansöker om en förmån enligt den föreslagna lagen, ska ha en skyldighet att anmäla sådana ändrade förhållanden som kan påverka det ansökan avser. En registrerad omställningsorganisation kommer därmed att behöva lämna alla uppgifter om sådana ändrade förhållanden som Kammarkollegiet behöver för att bedöma om förutsättningarna för en registrering är uppfyllda. En registrerad omställningsorganisation som inte anmäler sådana ändrade förhållanden bör avregistreras, se avsnitt 7.4.3. Enligt regeringens uppfattning innebär detta inte några försämrade kontrollmöjligheter för Kammarkollegiet. Tvärtom bör en mer enhetlig reglering om enskilda personers, arbetsgivares och registrerade omställningsorganisationers skyldighet att anmäla ändrade förhållanden kunna leda till en effektivare hantering av ansökningar hos Kammarkollegiet. Det behövs därför ingen särskild bestämmelse för registrerade omställningsorganisationer att lämna de uppgifter som behövs för att kontrollera om det fortfarande finns förutsättningar för registrering. Kommuner och Regioner anser att det är otydligt vilken uppgiftsskyldighet som ska gälla för registrerade omställningsorganisationer. De uppgifter som Kammarkollegiet kan komma att behöva från en registrerad omställningsorganisation är av skiftande karaktär och beroende av vilket ärende det handlar om. Det går därför inte på förhand att veta exakt vilka uppgifter Kammarkollegiet behöver i ett ärende. Kammarkollegiet bör kunna avgöra detta från fall till fall. Det viktiga är att myndigheten endast begär in sådana uppgifter som behövs just i det enskilda ärendet. Vid behov kan regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen, meddela närmare föreskrifter om uppgiftsskyldigheten för registrerade omställningsorganisationer. Registrerade omställningsorganisationer ska lämna uppgifter som behövs för analys, uppföljning och utvärdering Det föreslagna grundläggande omställnings- och kompetensstödet innehåller både offentligt grundläggande stöd till enskilda personer som inte omfattas av kollektivavtal och ersättning till arbetsgivare som finansierar det stöd som tillhandahålls av registrerade omställningsorganisationer. Det föreslagna stödet innebär därmed ett utökat statligt åtagande både när det gäller individstöd och ersättning till arbetsgivare som finansierar befintliga och eventuellt framtida omställningsorganisationer. Båda stödens syfte är att stärka enskilda personers framtida ställning på den svenska arbetsmarknaden. Det föreslagna grundläggande stödet kan därmed få betydelse både för de som tar del av stödet och för samhällsekonomin, välfärdens och näringslivets 2021/22:176 långsiktiga kompetensförsörjning. Enligt regeringens uppfattning bör det föreslagna stödet följas upp och utvärderas för att säkerställa att det har avsedd effekt. Behovet av utvärdering av stödets resultat är särskilt stort med anledning av dess offentligfinansiella konsekvenser och eftersom det finns få empiriska studier av effekterna av det omställningsstöd som tillhandahålls genom omställningsorganisationer. Det föreslagna offentliga grundläggande omställnings- och kompetensstödet och parternas utkast till nytt huvudavtal innebär att ännu fler arbetstagare kan komma att omfattas av omställnings- och kompetensstöd, vilket ökar behovet av kunskap ytterligare. De uppgifter som kan vara relevanta när det gäller analys-, uppföljnings- och utvärderingsarbetet rör framför allt det grundläggande omställnings- och kompetensstödet och vilka personer som söker, beviljas och sedan nyttjar stödet. Det kan t.ex. röra sig om uppgifter om kön, ålder, yrke och arbetsmarknadsstatus för ansökan respektive efter avslutat stöd. Det kan även handla om uppgifter om det stöd som de sökande tar del av, t.ex. omfattning och vilken tjänst som ges. En del nödvändiga uppgifter som Kammarkollegiet behöver för sitt analys-, uppföljnings- och utvärderingsarbete kommer myndigheten att ha tillgång till redan genom det stöd som tillhandahålls av leverantörer som är upphandlade av Kammarkollegiet. Dock kommer många av de uppgifter som behövs för detta arbete att finnas hos registrerade omställningsorganisationer. För att säkerställa att Kammarkollegiet får tillgång till dessa uppgifter bör registrerade omställningsorganisationer ha en skyldighet att lämna de uppgifter till Kammarkollegiet som behövs för myndighetens analys-, utvärderings-, och uppföljningsarbete. Det bör därför införas en bestämmelse i den föreslagna lagen med ett sådant innehåll. Kammarkollegiet påpekar att uppgifter behöver samlas in och lagras över för att möjliggöra utvärdering. Myndigheten anser därför att regleringen av omställningsorganisationernas uppgiftsskyldighet bör utformas så att den inte utesluter att lagring av data kan ske utanför Kammarkollegiets organisation. I avsnitt 7.10.1 görs bedömningen att det inte är nödvändigt med ytterligare reglering för att Kammarkollegiet ska kunna behandla personuppgifter, t.ex. för sitt analys-, uppföljnings- och utvärderingsarbete. I sammanhanget kan nämnas att Kammarkollegiet har fått i uppdrag att analysera hur goda förutsättningar kan skapas för uppföljning och utvärdering av det grundläggande omställnings- och kompetensstödet som ges både genom Kammarkollegiet och de registrerade omställnings- organisationerna. Kammarkollegiet ska enligt uppdraget analysera vilka uppgifter som behövs från andra aktörer och hur de kan samlas in. Vid genomförandet av uppdraget ska Kammarkollegiet inhämta synpunkter från utvärdering och befintliga omställningsorganisationer. Kammarkollegiets behov av uppgifter från myndigheter Utöver de uppgifter som Kammarkollegiet föreslås kunna inhämta från registrerade omställningsorganisationer kan det finnas behov av uppgifter från andra myndigheter. Exempelvis kan det finnas behov av uppgifter ur beskattningsdatabas för att bedöma om en enskild person Prop. 2021/22:176 uppfyller de krav som ställs på en minsta inkomst av förvärvsarbete för att kvalificera sig för offentligt grundläggande stöd. Det kan även finnas behov av att kontrollera hos om den enskilde uppfyller förutsättningarna för att kunna hoppa över med t.ex. föräldrapenningsförmåner eller sjukpenning. Regeringen avser att återkomma i frågan om de bestämmelser som kan behövas i förordning för att t.ex. ska kunna lämna ut nödvändiga uppgifter ur beskattningsdatabasen till Kammarkollegiet. Regeringens förslag: Kammarkollegiets beslut ska omprövas om det begärs av den som beslutet gäller. Vid omprövningen ska beslutet inte få ändras till den enskildes nackdel. En begäran om omprövning ska vara skriftlig. Begäran ska lämnas in till Kammarkollegiet och ska ha kommit in från den dag då den som begär omprövning fick del av beslutet. Om ett beslut överklagas innan det har omprövats, ska överklagandet anses som en begäran om omprövning. Det ska i lagen införas en upplysning om att det i förvaltningslagen finns bestämmelser om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. Promemorians (Ds 2021:16) förslag: I promemorian föreslås att ärenden enligt lagen ska kunna överklagas till en särskilt inrättad överklagandenämnd med Kammarkollegiet som värdmyndighet. omställningsorganisationer och ersättning till arbetsgivare ska kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Det föreslås att beslut om stöd till enskilda personer inte ska kunna överklagas till allmän I promemorian lämnas inga förslag om att beslut ska omprövas innan de får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget, bland dem LO Några remissinstanser, bland Förvaltningsrätten i , ifrågasätter den föreslagna överklagandenämndens självständighet och oberoende. påpekar att det kan komma att ta än vad som är önskvärt för förhandlingsråd invänder mot att enskilda personer inte ska kunna överklaga Kammarkollegiets beslut till allmän förvaltningsdomstol. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker förslaget eller har inte något att invända mot förslaget, bland , , Kommuner och Regioner och Förvaltningsrätten i tillstyrker förslaget men anser att det behöver förtydligas hur bestämmelserna om rättelse och ändring av beslut 2021/22:176 i 36–39 §§ förvaltningslagen (2017:900) förhåller sig till förslaget om omprövning av beslut. Förvaltningsrätten i anser att det bör förtydligas i lagtexten att Kammarkollegiet inte kan ompröva en fråga som redan har omprövats. Skälen för regeringen förslag En effektiv och rättssäker prövningsprocess Regeringen anser att det är viktigt att den enskilde ska kunna ta del av stödet, eftersom det förbättrar hans eller hennes förutsättningar att hitta ett nytt arbete. Det är därför angeläget att den enskilde snabbt och enkelt kan få ett beslut. Det är även viktigt att den som har ansökt om eller har för avsikt att ansöka om omställningsstudiestöd snabbt kan få beslut om ett sådant yttrande som behövs för CSN:s handläggning av ett ärende om omställningsstudiestöd. Det är vidare viktigt att arbetsgivare och omställningsorganisationer kan få snabba beslut om ersättning och registrering eftersom dessa beslut är en förutsättning för att omställningsorganisationerna ska kunna tillhandahålla ett motsvarande stöd till dem som inte får stöd genom Kammarkollegiet. Prövningsprocessen av ärenden inom det grundläggande omställnings- och kompetensstödet bör vara snabb och enkel. Det är också viktigt att den är kostnadseffektiv utan att rättssäkerheten eftersätts. Beslut ska kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol I promemorian föreslås att beslut enligt den föreslagna lagen ska överklagas till en särskilt inrättad överklagandenämnd med Kammarkollegiet som värdmyndighet. Det föreslås också att nämndens beslut om registrering av en omställningsorganisation och beslut om ersättning till arbetsgivare ska kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Det föreslås slutligen att enskilda personer inte ska kunna överklaga nämndens beslut om stöd till allmän förvaltningsdomstol. Flera remissinstanser har ifrågasatt lämpligheten i att inrätta en särskild överklagandenämnd med Kammarkollegiet som värdmyndighet, bl.a. , och . Förvaltningsrätten i ser en risk att överklagandenämndens opartiskhet och självständighet skulle kunna ifrågasättas. Förvaltningsrätten i anför att den administrativa kopplingen mellan den föreslagna överklagandenämnden och Kammarkollegiet kan innebära att nämnden inte ska betraktas som en domstol enligt den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (). Domstolen anför vidare att det är oklart om en prövning av ett ärende om offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd är en prövning av en enskilds civila rättigheter. Kammarkollegiet framför att den föreslagna ordningen med en överklagandenämnd som ska hantera överklaganden kan innebära att det tar än vad som är önskvärt för nämnden att fatta beslut. Mot bakgrund av den tveksamhet som råder kring överklagandenämndens opartiskhet och självständighet anser regeringen att det inte bör införas en särskild av överklaganden inom det grundläggande omställnings- och kompetensstödet. För att säkerställa en snabb, enkel, kostnadseffektiv och rättssäker prövningsprocess bör den ordning som normalt gäller inom offentlig förvaltning även gälla för det grundläggande omställnings- och kompetensstödet. I 40–44 §§ förvaltningslagen finns bestämmelser om överklagande. Av 40 § framgår att beslut överklagas till allmän förvaltningsdomstol och att det krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. I 41 och 42 §§ regleras vilka beslut som får överklagas och av vem. Av 43 § framgår att ett överklagande av ett beslut ska göras skriftligen till den högre instans som ska pröva överklagandet. Överklagandet ska ges in till den myndighet som har meddelat beslutet. Av samma paragraf följer att den som överklagar ska ange vilket beslut som överklagas och på vilket sätt han eller hon vill att beslutet ska ändras. Av 44 § följer slutligen att ett överklagande av ett beslut som huvudregel ska ha kommit in till beslutsmyndigheten från den dag då den som överklagar fick del av beslutet genom den myndigheten. Enligt 4 § förvaltningslagen gäller bestämmelser i den lagen om det inte i annan lag eller förordning finns bestämmelser som avviker från lagen. Det betyder att det i och för sig inte skulle behöva tas in några bestämmelser överhuvudtaget om överklagande i den föreslagna lagen. Det kan emellertid finnas ett värde ur informationssynpunkt, särskilt när det gäller införande av helt nya regelverk, att upplysa om vad som gäller vid överklagande. Det bör mot den bakgrunden i lagen införas en upplysning om att det i 40–44 §§ förvaltningslagen finns bestämmelser om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. invänder mot promemorians förslag att arbetsgivare och omställningsorganisationer, men inte enskilda personer, ska kunna överklaga Kammarkollegiets beslut till allmän förvaltningsdomstol. Enligt promemorian är det tillräckligt att Kammarkollegiets beslut om stöd till enskilda personer prövas av en särskild nämnd och att nämndens beslut om stöd därmed inte bör kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Mot bakgrund av att det inte bör inrättas en särskild överklagandenämnd anser regeringen att även enskilda personer som ansöker om stöd liksom enskilda som ansöker om att få ett yttrande bör kunna överklaga ett beslut till allmän förvaltningsdomstol. Det saknas därför anledning att införa ett överklagandeförbud för dessa beslut. Ett beslut ska omprövas innan det får överklagas till allmän förvaltningsdomstol I syfte att undvika att ärenden i onödan blir föremål för tidskrävande domstolsprövningar bör tyngdpunkten i det rättsliga förfarandet ligga på den första instansen. Det bör därför införas en bestämmelse som innebär att ett beslut kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol först efter att det har omprövats av Kammarkollegiet. För att effektivisera den processen bör ett beslut som överklagas innan det har omprövats anses som en begäran om omprövning Det överensstämmer med vad som gäller inom liknande områden, t.ex. inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten, socialförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen. 2021/22:176 En begäran om omprövning medför att myndigheten ska göra en ny fullständig prövning av sakfrågan. Detta medför att Kammarkollegiet vid beslut efter omprövning kommer att ha prövat sakfrågan två gånger. Likt det som gäller enligt flera regelverk inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten bör det krävas att en ny sådan prövning endast ska kunna göras på begäran av den som beslutet gäller. Kammarkollegiet bör inte kunna initiera ett omprövningsärende. Kammarkollegiet bör inte heller inom ramen för ett sådant omprövningsärende få ändra ett beslut till den sökandes nackdel. Till skillnad från Förvaltningsrätten i anser regeringen inte att det behöver införas en begränsning i lagen som innebär att Kammarkollegiet endast kan ompröva ett ärende en gång. Även om det får anses ovanligt kan det finnas situationer där det är ändamålsenligt om Kammarkollegiet omprövar ett ärende en andra gång, t.ex. om den enskilde har nya uppgifter som skulle kunna ändra ett tidigare omprövat beslut. Regeringen noterar att det inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten och arbetslöshetsförsäkringen saknas motsvarande begränsningar. Förvaltningsrätten i anser att det behöver förtydligas hur bestämmelserna om rättelse och ändring av beslut i 36–39 §§ förvaltningslagen förhåller sig till de föreslagna bestämmelserna om omprövning av beslut. Domstolen anser att det bör tydliggöras i lagen att bestämmelserna är tillämpliga parallellt. Regeringen konstaterar att det finns andra författningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten som innehåller bestämmelser om omprövning. Bestämmelser om omprövning ersätter inte en myndighets möjlighet eller skyldighet att rätta eller ändra ett beslut enligt 36–39 §§ förvaltningslagen. Det innebär att Kammarkollegiet, givet att förutsättningarna är uppfyllda, kan rätta eller ändra både grundbeslut och omprövningsbeslut. Regeringen anser inte att det finns behov av bestämmelser som tydliggör detta. Förfarandet för omprövning har ett nära samband med förfarandet vid ett överklagande. Det är därför rimligt att kraven på en begäran om omprövning är desamma som de krav som gäller vid ett överklagande. Det bör därför krävas att en begäran om omprövning ska vara skriftlig. På samma sätt som för ett överklagande bör möjligheten att få sitt ärende omprövat begränsas från det att den sökande fått del av beslutet. 7.10.1Det finns inte behov av ytterligare sekretessbestämmelser