prop · H903139 · 2022-03-01 00:00:00 — utse ett dataskyddsombud. RF har också utsett ett sådant ombud. Det har inte framkommit att eller Paralympiska Kommitté behandlar personuppgifter i idrottens antidopningsarbete på sådant sätt och i sådan omfattning att de på grund härav omfattas av skyldigheten enligt artikel 37.1 dataskyddsförordningen att utse dataskyddsombud. som är etablerade i och är signatärer av världsantidopningskoden utför antidopningsarbete i . Omfattningen av detta arbete kan dock variera från förbund till förbund. Det är därför osäkert i vilken utsträckning sådana förbund är skyldiga att utse dataskyddsombud enligt artikel 37.1 i dataskyddsförordningen. Skyldigheten att utse ett sådant ombud kan också variera mellan Det har inte framkommit att föreningar och förbund som är anknutna till RF behandlar personuppgifter i antidopningsarbetet på ett sådant sätt och i en sådan omfattning att de på grund härav omfattas av skyldigheten enligt dataskyddsförordningen att utse dataskyddsombud. andra föreningar och förbund i som är anknutna till ett internationellt specialidrottsförbund som är signatär av världsanti- () är ett i etablerat företag som, efter delegation från signatärer av världsanti- dopningskoden, bl.a. utför dopningskontroller. Som utredningen funnit är det osäkert om IDTM är skyldigt att utse dataskyddsombud enligt artikel Bolaget behandlar dock personuppgifter, även känsliga sådana, i en inte ringa omfattning i antidopningsarbetet. Detta talar för att företaget ändå bör utse dataskyddsombud. IDTM har också utsett ett sådant ombud. När det gäller signatärer och serviceföretag som inte är etablerade i tillämpas lagen endast om personuppgifterna behandlas i . Det har inte framkommit att dessa aktörer behandlar personuppgifter i i sådan skala att de av detta skäl bör omfattas av skyldigheten enligt dataskyddsförordningen att utse dataskyddsombud. Som har framgått följer det redan av dataskyddsförordningen att Antidoping ska utse dataskyddsombud. Av tydlighetsskäl bör det dock införas en bestämmelse i lagen om att Antidoping ska utse ett sådant ombud. En sådan bestämmelse bidrar till skyddet av den enskildes integritet. En bestämmelse om att dataskyddsombud ska utses är ett sådant specifikt krav på åtgärder för att säkerställa en laglig och rättvis behandling som enligt artikel 6.2 får fastställas i nationell rätt. En sådan nationell reglering förordas också i Europeiska kommissionens rapport om antidopningsarbetet (se Protection, An evaluation of the anti-doping laws and practices in the EU Member States in light of the Protection Regulation, s. 21 och 121). Enligt regeringens uppfattning bör lagen även innehålla ett krav på att RF ska utse dataskyddsombud. Detsamma bör gälla IDTM och liknande organ som kan komma att etableras i . Dessa aktörers behandling av personuppgifter i idrottens antidopningsarbete är av sådan ingripande karaktär att det finns anledning att i lagen införa ytterligare skyddsåtgärder för att säkerställa en laglig och rättvis behandling av personuppgifterna. När det gäller övriga aktörer i idrottens antidopningsarbete som omfattas av den föreslagna lagen saknas det tillräckliga skäl för att införa krav på att utse dataskyddsombud som går längre än dataskyddsförordningen. Inget hindrar dock att dessa organ självmant utser dataskyddsombud. Ett sådant ombud torde ofta få särskilda kunskaper om personuppgiftsfrågor och kan ge god service åt enskilda för att de ska kunna ta tillvara sin rätt. Dataskyddsombudet kan också bidra till kunskapsspridningen och kan skapa förtroende hos berörda idrottsutövare. Som framhåller bör bestämmelsen förtydligas så att det blir tydligare att det är serviceföretag, eller liknande organ, som är etablerade i som omfattas av bestämmelsen. Regeringens bedömning: Ytterligare skyddsåtgärder bör inte införas i Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av instanserna har inte yttrat sig särskilt i denna del. anser att de skydds- som föreslås inte är tillräckliga. Som exempel på lämpliga 2021/22:139 skyddsåtgärder anger myndigheten tydliga gallringsregler, skyddsregler kring kryptering vid överföring över internet och stark autentisering vad gäller känsliga personuppgifter och lagöverträdelser. myndigheten att det bör framgå av lagen att den registrerade har rätt till tydlig och lättförståelig information enligt artiklarna 12–15 i dataskydds- Förvaltningsrätten i lyfter att det från rättssäker- hetssynpunkt och av pedagogiska skäl kan vara lämpligt att den registrerades rättigheter framgår av lagen. Domstolen menar också att det är att föredra att det av lagen framgår hur beslut hänförliga till registrerades rättigheter kan överklagas. Skälen för regeringens bedömning: Utredningen lyfter som en möjlig skyddsåtgärd att införa en bestämmelse i lagen om att den registrerade har rätt till tydlig och lättförståelig information om behandlingen av dennes personuppgifter enligt artiklarna 12–15 i dataskyddsförordningen. närmare redogörelse för dessa bestämmelser finns i avsnitt 9. Bestämmelserna om den registrerades rättigheter i artiklarna 12–15 i dataskyddsförordningen är direkt tillämpliga. Av 5 kap. 1 och 2 §§ dataskyddslagen framgår dock att det finns vissa nationella generella undantag från artiklarna 13–15 i dataskyddsförordningen. i den föreslagna lagen om att den registrerade har rätt till tydlig och lättförståelig information om personuppgiftsbehandlingen förutsätter därmed en hänvisning till den närmare regleringen i dataskydds- förordningen och dataskyddslagen. Regeringen har, till skillnad från och Förvaltningsrätten i , svårt att se att införandet av en sådan relativt komplicerad bestämmelse skulle stärka den enskildes rättigheter i någon nämnvärd utsträckning. också ovanligt att registerförfattningar innehåller bestämmelser som återger eller hänvisar till den registrerades rättigheter enligt dataskydds- Vi anser därför att det inte finns tillräckliga skäl för att låta den registrerades rättigheter enligt artiklarna 12–15 eller någon annan artikel i dataskyddsförordningen framgå av den föreslagna lagen. Förvaltningsrätten i menar också att det bör framgå av lagen hur beslut hänförliga till den registrerades rättigheter kan överklagas. Enligt 7 kap. 2 § första stycket dataskyddslagen får beslut enligt artiklarna 12.5 och 15–21 i dataskyddsförordning som har meddelats av en myndighet i egenskap av personuppgiftsansvarig överklagas till allmän antidopningsarbete utförs dock inte av myndigheter utan av privaträttsliga subjekt, varför denna bestämmelse inte gäller beslut som meddelas av Av artikel 77.1 i dataskyddsförordningen följer dock att varje registrerad som anser att behandlingen av dennes personuppgifter strider mot förordningen har rätt att lämna in ett klagomål till en tillsyns- myndighet, i . får enligt 7 kap. 3 § dataskyddslagen överklagas till allmän förvaltnings- Det finns inte heller i detta fall skäl för att återge eller hänvisa till dessa bestämmelser i den föreslagna lagen. Utredningen lyfter, liksom , frågan om skyddsåtgärder i form av kryptering och stark autentisering. redan av artikel 32 i dataskyddsförordningen att den personuppgifts- ansvarige ska vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att säkerställa en säkerhetsnivå som är samband med personuppgiftsbehandlingen, när det är lämpligt bl.a. Prop. 2021/22:139 kryptering av personuppgifter. Regeringen instämmer i utredningens bedömning att det är lämpligt att kryptering används när känsliga personuppgifter överförs via internet och att stark autentisering av personer, t.ex. e-legitimation, nyttjas vid inloggning i system över öppet nät för att ta del av personuppgifter. Som utredningen framhåller framstår det dock som mindre lämpligt att detaljreglera sådana tekniska åtgärder i lag. Regeringen gör således bedömningen att bestämmelser om kryptering och stark autentisering inte behöver införas i den föreslagna lagen. Som framhålls i avsnitt 10.2 och 10.3 gör regeringen bedömningen att de gallringsbestämmelser som föreslås utgör ett tillräckligt skydd för den enskildes personliga integritet. Sammanfattningsvis bedömer regeringen, till skillnad från , att de skyddsåtgärder som föreslås är tillräckliga. Regeringens bedömning: Det finns inte något behov av en förändrad Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av instanserna har inte yttrat sig särskilt i denna del. analys av om 10 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) kan ge stöd åt sådant regelmässigt utlämnande som det är frågan om i detta () upplyser att förbundet har för avsikt att se över relevant bestämmelse i stadgarna. Skälen för regeringens bedömning Sekretess i idrottens antidopningsarbete Aktörerna i idrottens antidopningsarbete är inte myndigheter utan De omfattas därmed inte av offentlighetsprincipen som ger allmänheten och medier rätt till insyn i verksamheten. handlingar som rör idrottens antidopningsarbete som finns hos dessa aktörer är därmed inte allmänna handlingar. offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) (OSL) är inte heller I 1 kap. 8 § dataskyddslagen finns en bestämmelse om tystnadsplikt för dataskyddsombud, som är tillämplig även i idrottens antidopningsarbete. övrigt saknas författningsreglering om sekretess eller tystnadsplikt för uppgifter som behandlas i idrottens antidopningsarbete. Världsantidopningskoden innehåller däremot sekretessbestämmelser. Av artikel 5.5 framgår att insamlad vistelseinformation ska behandlas Enligt artikel 14.1.5 får signatärerna inte röja mottagen information om misstänkt dopning till andra än de som måste känna till den till dess informationen har offentliggjorts. Av artikel 9.3 i den internationella standarden för medicinsk dispens följer att dispens- 2021/22:139 ansökningar ska handläggas i enlighet med principerna för strikt medicinsk sekretess. Vidare framgår av artikel 11.2.2 i den internationella standarden för dopningskontroll och utredning att insamlad underrättelseinformation ska behandlas konfidentiellt. I koden förutsätts även att varje signatär ska införa bestämmelser om sekretess i sin egen verksamhet (se kommentaren till artikel 14.1.5). I 13 kap. 9 § i anges numera att sekretess gäller inom antidopningsverksamheten enligt Idrottens antidopingreglemente. Enligt 14 kap. 2 § 5 i stadgarna kan den som bryter mot en sekretessbestämmelse i eller reglementen ådömas bestraffning. Av artikel 14.1.6 i Idrottens antidopingreglemente följer att sekretess råder inom Antidoping Sverige AB:s (Antidoping ) och RF:s antidopningsverksamhet för uppgift som avser planering av och genomförda dopningskontroller samt dopningsärenden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att verksamheten eller den som personuppgiften gäller lider men. Vidare gäller sekretess för andra uppgifter inom antidopningsverksamheten om det kan antas att verksamheten eller den som uppgiften rör lider men om uppgiften röjs. Av samma artikel framgår att sekretessen inte utgör hinder för Antidoping att lämna information till berört specialidrottsförbund, förening, internationellt specialidrottsförbund och . För sådan information gäller motsvarande sekretess hos det mottagande organet. Vidare anges att Antidoping får besluta att lämna information till , och . Sekretessregleringen motsvarar den som gällde enligt 13 kap. 8 § i i sin tidigare lydelse. I artikel 14.1.5 i Idrottens antidopingreglemente finns även en bestämmelse som motsvarar artikel 14.1.5 i världsantidopningskoden. Regeringen ansluter sig till utredningens bedömning att idrottens interna regler om sekretess, tillsammans med den föreslagna lagen, är tillräckliga för att säkerställa skyddet av uppgifter som rör enskilda i idrottens antidopningsarbete. Reglerna bedöms också tillräckliga för att skydda uppgifter om planerade dopningskontroller och underrättelseinformation. Utlämnande av uppgifter som rör antidopningsarbetet lämnas uppgifter ut från aktörer i idrottens antidopningsarbete till myndigheter som omfattas av offentlighets- och sekretesslagen. Ett exempel är när Antidoping lämnar ut uppgifter till Dopinglaboratoriet vid . Ett sådant utlämnande kan vara tillåtet enligt den föreslagna ändamålsbestämmelsen för att planera, samordna och genomföra dopningskontroller (se avsnitt 8.2.4). Även Antidoping mottagande av personuppgifter från Dopinglaboratoriet kan omfattas av det ändamålet. Utredningen konstaterar att det kan ifrågasättas om ett sådant utlämnande av en uppgift från en dopningskontroll från Antidoping till Dopinglaboratoriet är tillåtet enligt artikel 14.1.6 i Idrottens antidopingreglemente. Det är dock upp till Antidoping och RF att säkerställa att svensk idrotts interna regelverk tillåter ett utlämnande till Dopinglaboratoriet. Inom Dopinglaboratoriets verksamhet råder enligt 25 kap. 1 § OSL sekretess för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga Sekretessen gäller om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. En uppgift som omfattas av sekretess får enligt 8 kap. 1 § OSL inte röjas för en enskild eller för andra myndigheter om det inte anges i lagen eller i annan lag eller förordning som lagen hänvisar till. För att ett utlämnande ska kunna ske från Dopinglaboratoriet till Antidoping eller andra organ inom idrottens antidopningsarbete krävs det alltså att det finns en tillämplig sekretessbrytande bestämmelse. 1 10 kap. 2 § OSL finns en generell sekretessbrytande bestämmelse som innebär att sekretess inte hindrar att en myndighet lämnar ut uppgifter till bl.a. en enskild om det är nödvändigt för att myndigheten ska kunna fullgöra sin verksamhet. Det är således det intresse som den utlämnande myndigheten har av att lämna uppgiften som är avgörande, inte vilket intresse som den mottagande myndigheten har av att få uppgiften. Bestämmelsen ska tillämpas restriktivt. I sitt yttrande över förslaget till motsvarande bestämmelse i den tidigare gällande sekretesslagen (1980:100) underströk Lagrådet att ett utlämnande av sekretessbelagda uppgifter måste vara en nödvändig förutsättning för att myndigheten ska kunna fullgöra ett visst åliggande. Endast en bedömning att effektiviteten blir nedsatt genom en föreskriven sekretess får alltså inte leda till att sekretessen åsidosätts (se prop. 1979/80:2 del A s. 465). Dopinglaboratoriet är ett av ackrediterat dopningslaboratorium. För att laboratoriet ska kunna fullgöra sina uppgifter som dopningslaboratorium är det en nödvändig förutsättning att analysresultat avseende dopningsprov lämnas ut till det organ som har efterfrågat analysen. Dopinglaboratoriet är den enda aktören i som fullgör sådana uppgifter. Även om det är fråga om ett regelmässigt uppgiftsutlämnande är det också förhållandevis begränsat till sin omfattning. Regeringen bedömer därmed, trots den restriktivitet som är påkallad, att uppgifter om analysresultat bör kunna lämnas ut från Dopinglaboratoriet till Antidoping eller andra organ som begärt analyser med stöd av den sekretessbrytande bestämmelsen i 10 kap. 2 § OSL. Det kan vidare förekomma att uppgifter som behandlas i antidopningsverksamheten lämnas ut från Antidoping till , eller . Ett sådant utlämnande kan ske med stöd av den av oss föreslagna sekundära ändamålsbestämmelsen (9 § i lagförslaget). Det är även förenligt med Antidoping och RF:s interna sekretessbestämmelser. Regeringen ser mot denna bakgrund inte behov av att ändra sekretessregleringen för att idrottens antidopningsarbete ska kunna utföras. Vi finner inte heller skäl att införa någon särskild lagreglering för att skydda enskildas uppgifter i antidopningsarbetet. 2021/22:139 13 Regeringens förslag: Den nya lagen ska träda i kraft . Utredningens förslag överensstämmer inte med regeringens. Utredningen föreslår att lagen skulle träda i kraft . Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag: Den nu föreslagna regleringen bör träda i kraft . Det föreslås därför att lagen ska träda i kraft . Det behövs inte några övergångsbestämmelser. Regeringens bedömning: För aktörerna inom idrottens antidopningsarbete bör förslagen innebära ett visst behov av utbildning och information. Förslagen bedöms inte leda till kostnadsökningar för det allmänna. Förslagen innebär en förstärkning av skyddet för enskildas personliga integritet. Förslagen bör få positiva konsekvenser för bekämpningen av dopningsrelaterad brottslighet. Förslagen har inte någon påverkan på jämställdheten mellan män och kvinnor eller på möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna invänder mot Skälen för regeringens bedömning: Regeringen föreslår en ny lag om behandling av personuppgifter i idrottens antidopningsarbete. Lagen utgör ett komplement till dataskyddsförordningen. Den är tillämplig när personuppgifter behandlas i idrottens antidopningsarbete, dvs. sådant antidopningsarbete som utförs inom idrotten på grund av världsantidopningskoden eller dess internationella standarder, som utförs av vissa aktörer. Den aktör som främst berörs av förslagen är (Antidoping ), som är den svenska nationella antidopningsorganisationen enligt världsantidopningskoden och som därmed utför huvuddelen av antidopningsarbetet i . Förslagen berör också () som bl.a. handlägger ärenden om dopningsförseelser. Vidare berörs och Paralympiska Kommitté i mindre mån. Förslagen påverkar även ett fåtal internationella specialidrottsförbund som är etablerade i och är signatärer av världsantidopningskoden, t.ex. Internationella Vidare berör förslagen i viss mån föreningar och förbund som är anknutna till RF, f.n. 72 nationella specialidrottsförbund och omkring 20 000 lokala idrottsföreningar. Dessa föreningar och förbund behandlar dock enligt regeringens bedömning personuppgifter i idrottens antidopningsarbete endast i en mindre utsträckning. Det finns också ett fåtal nationella specialidrottsförbund och föreningar i som inte tillhör RF men ett internationellt specialidrottsförbund som är signatär av koden. Även dessa berörs av förslagen i den mån de behandlar personuppgifter i ett antidopningsarbete som utförs på grund av koden eller de internationella standarderna. Förslagen omfattar även den personuppgiftsbehandling som sker när signatärer av koden som inte är etablerade i , t.ex. andra länders nationella antidopningsorganisationer och andra internationella specialidrottsförbund, behandlar personuppgifter i i samband med att de utför dopningskontroller här. Lagen kommer också att vara tillämplig för serviceföretag som utför antidopningsarbete efter delegation från en signatär av koden. finns det endast ett sådant företag, (), som är etablerat i . Serviceföretag som är etablerade i andra länder berörs endast i den mån de behandlar personuppgifter i . Syftet med lagförslaget är att möjliggöra att personuppgifter kan behandlas i idrottens antidopningsarbete på ett ändamålsenligt sätt och att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks vid sådan behandling. Det antidopningsarbete som utförs enligt världsantidopningskoden har stöd i internationella konventioner som har tillträtt. är det tveksamt om det finns en tillämplig rättslig grund för den behandling av personuppgifter i idrottens antidopningsarbete som sker i . Det är också tveksamt om det finns något tillämpligt undantag från förbudet mot att behandla känsliga personuppgifter beträffande den behandling som sker i antidopningsarbetet i . Genom den lag som regeringen föreslår införs en rättslig grund enligt artikel 6.3 i dataskyddsförordningen för behandling av personuppgifter i idrottens antidopningsarbete. Det införs även ett undantag enligt artikel 9.2g i dataskyddsförordningen för behandling av känsliga personuppgifter i detta arbete. Vidare införs en viss möjlighet att behandla personuppgifter om lagöverträdelser i antidopningsarbetet. Om en reglering inte skulle komma till stånd i dessa avseenden skulle det innebära tveksamhet om huruvida den behandling av personuppgifter som sker i idrottens antidopningsarbete är förenlig med dataskyddsförordningens bestämmelser. Förslagen innebär därutöver inte några förändringar i förhållande till den direkt tillämpliga dataskyddsförordningen. Förslagen innebär inte heller att några mer betydande förändringar behöver göras i det antidopningsarbete som utförs inom idrotten som en följd av världsantidopningskoden. Den föreslagna regleringen innebär främst ett förtydligande av den redan gällande dataskyddsförordningen och behovet av utbildning och information kommer därför att vara begränsat. Regleringen får även anses vara mer lättillämpad än vad som är fallet när en särskild registerförfattning inte finns för behandlingen av personuppgifter i idrottens antidopningsarbete. Antidoping antidopningsarbete finansieras genom ett riktat statligt bidrag. Det arbete som behöver utföras med anledning av förslagen bedöms rymmas inom befintligt anslag. 2021/22:139 Utredningen bedömer således att förslagen inte leder till kostnadsökningar för det allmänna. Regeringen delar den bedömningen. Inte heller för övriga aktörer inom idrottens antidopningsarbete görs bedömningen att förslagen kommer att innebära några kostnadsökningar. finns endast ett privat serviceföretag etablerat i som kommer att beröras av förslagen. Regeringens bedömning är att förslagen inte kommer att påverka företagets arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt. Ett grundläggande syfte med den EU-rättsliga dataskyddsreformen är att stärka integritetsskyddet för enskilda och ge dem bättre möjligheter att kunna kontrollera hur behandlingen av personuppgifter sker. Den föreslagna lagstiftningen innebär enligt regeringens bedömning ett stärkt skydd för enskildas personliga integritet. För att idrottens antidopningsarbete ska kunna utföras krävs behandling av personuppgifter och förslagen utgör enligt regeringen en lämplig avvägning mellan behovet av en ändamålsenlig reglering för behandlingen av personuppgifter i idrottens antidopningsarbete och behovet av skydd för den enskildes personliga integritet. Den behandling av personuppgifter som tillåts begränsas till vad som är nödvändigt för att antidopningsarbetet ska kunna utföras i enlighet med världsantidopningskodens krav. Förslagen reglerar också i vilken mån känsliga personuppgifter och uppgifter om lagöverträdelser får behandlas i detta arbete. Vidare omfattar förslagen ett flertal skyddsåtgärder som har till syfte att skydda enskilda vid behandlingen av deras personuppgifter, såsom tillgångsbegränsningar, gallringsregler och krav på dataskyddsombud. Till detta kommer att förslagen i sig medför att det blir tydligt på vilket sätt personuppgifter alls får behandlas i idrottens antidopningsarbete. Med allt detta ges ett stärkt skydd för enskildas personliga integritet. Den föreslagna lagstiftningen innebär att personuppgifter som behandlas i idrottens antidopningsarbete får lämnas till , eller om det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs i brottsbekämpande verksamhet. Förslagen kan därmed innebära positiva effekter för bekämpningen av dopningsrelaterad brottslighet. Några effekter på brottsligheten i sig bedöms däremot inte kunna förväntas. Regeringen bedömer att förslagen inte har någon påverkan på jämställdheten mellan män och kvinnor och att de inte heller kommer att påverka möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Förslaget till lag om behandling av personuppgifter i idrottens antidopningsarbete lag är att ge aktörer i idrottens antidopningsarbete möjlighet att behandla personuppgifter på ett ändamålsenligt sätt och att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks vid sådan behandling. Paragrafen anger det övergripande syftet med lagen. i avsnitt 7.1. Av paragrafen framgår att syftet med lagen är dubbelt.