prop · H903166 · 2022-03-22 00:00:00 — Det innebär att deklarationerna alltså i huvudsak kommer att innehålla samma uppgifter som den anmälan om utstationering som enligt dagens regler ska ges in till . En bedömning måste dock göras om den nu aktuella personuppgiftsbehandlingen är förenlig med och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), i det följande benämnd EU:s dataskyddsförordning. När det gäller den rättsliga grunden för person- uppgiftsbehandlingen kan det konstateras att skyldigheten för arbets- givaren att ge in deklarationen utgör en rättslig förpliktelse enligt artikel 6.1 c i EU:s dataskyddsförordning och skyldigheten blir, om de nu aktuella förslagen antas, fastställd i nationell rätt i enlighet med artikel 6.3 i förordningen. ansvarar bl.a. för frågor om arbetsmiljö och utstationering och utövar tillsyn över att arbetsmiljölagstiftningen följs (se bl.a. förordningen [2007:913] med instruktion för Arbetsmiljö- Prop. 2021/22:166 verket). Uppgifterna från deklarationen används i tillsyn över att arbetsmiljöreglerna följs när det gäller utstationerade arbetstagare. Behandlingen är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse enligt artikel 6.1 e i EU:s dataskyddsförordning och uppgiften är fastställd i nationell rätt. Syftet med deklarationen är att säkerställa att reglerna i utstationeringslagen följs och att skydda de utstationerade arbetstagarna. Intrånget i den personliga integriteten som behandlingen av uppgifterna i deklarationen innebär bedöms vara begränsat och får anses uppvägas av det berättigade intresse som finns i fråga om att säkerställa att regelverket följs och att arbetsmiljön för utstationerade förare kan kontrolleras. Den personuppgiftsbehandling som aktualiseras i detta avseende får därmed anses vara proportionerlig. Rätt att meddela föreskrifter I likhet med vad som är fallet för en sådan anmälan om utstationering som ska göras enligt de ordinarie utstationeringsreglerna bör bestämmelserna om utstationeringsdeklarationens närmare innehåll placeras på lägre normgivningsnivå än lag. I utstationeringslagen har regeringen bemyn- digats att meddela föreskrifter om innehållet i en anmälan om utstation- ering. Ett motsvarande bemyndigande för regeringen att meddela före- skrifter om utstationeringsdeklarationer bör därför införas. Utstationeringsdeklarationen ska alltså lämnas genom det offentliga gränssnitt som är anslutet till . För det fall gränssnittet för inte tillåter inmatning av särskilda uppgifter för en arbetsgivare som inte också är transportföretaget, kommer arbetsgivaren att vara hänvisad till att lämna utstationeringsdeklarationen direkt till . Bestämmelser om på vilket sätt sådana deklarationer ska ges in och ändrade uppgifter anmälas bör kunna föreskrivas på lägre normgivningsnivå än lag eller förordning. Tillfälliga tekniska problem kan medföra liknande behov. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör därför bemyndigas att meddela sådana föreskrifter. Skyldighet att ge in dokumentation efter en Regeringens förslag: En arbetsgivare som ska ge in en utstatio- neringsdeklaration ska efter utstationeringsperioden på begäran av lämna in kopior av anställningsavtal, lönespeci- fikationer, tidrapporter och intyg över gjorda löneutbetalningar samt bevis om utförda transporter och färdskrivardata. fullgöras från det att begäran framställdes. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela ytterligare föreskrifter om inlämning och uppdatering av Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: , och efterlyser en reglering av utstationeringsperiodens upphör- Eftersom dokumentationen kan krävas först efter periodens slut kan 2021/22:166 det gå mycket , ibland till och med år, innan de kan begäras, vilket motverkar regelns syfte. Exempelvis kan vissa krav på ersättningar ifrågasätter nödvändigheten av och proportionaliteten i personuppgiftsbehandlingen. Skälen för regeringens förslag: En arbetsgivare som är bunden av ett kollektivavtal med en svensk arbetstagarorganisation ska enligt 22 § utstationeringslagen på begäran av organisationen tillhandahålla viss Informationen avser handlingar i form av anställningsavtal, lönespecifikationer, tidrapporter och intyg över gjorda löneutbetalningar samt en översättning av handlingarna till svenska eller engelska, om handlingarna är skrivna på något annat språk. Det finns ingen motsvarighet till detta i de krav som medlemsstaterna får ställa enligt direktivet om utstationering av förare. lemsstaterna kräva att transportföretaget på begäran av en behörig myndig- het i värdmedlemsstaten ska lämna in viss dokumentation efter en utstatio- neringsperiod (artikel 1.11 c). Direktivet förutsätter alltså att doku- mentationen lämnas in till en myndighet. Därefter kan uppgifter komma att lämnas vidare till arbetsmarknadens parter (se artikel 1.13). avse kopior av de handlingar som kan krävas vid en vägkontroll, dvs. om vilka slag av transporter en förare utfört och färdskrivardata. medlemsstaten kan också kräva att dokumentation om lön, anställnings- avtal eller likvärdig handling, tidrapporter och betalningsbevis lämnas in. Denna dokumentation motsvarar i stort sett de handlingar som ska lämnas enligt utstationeringslagens ordinarie regler. De nu aktuella uppgifterna kan behövas både för att bedöma om en utstationering har ägt rum, och om en sanktionsavgift ska påföras, och för att kontrollera att en arbetsgivare tillämpat de villkor som en utstationerad förare har rätt till. Uppgifterna kan därför behövas såväl hos handläggande myndigheter som hos arbetstagarorganisationerna. Det bör därför införas en skyldighet för arbetsgivaren att efter utstationeringsperioden på begäran tillhandahålla den dokumentation som anges ovan. verket är förbindelsekontor och tar emot utstationeringsdeklarationer och bör därmed vara den myndighet som vid behov framställer begäran till arbetsgivaren att ge in den aktuella dokumentationen. kan ges i uppgift skicka en sådan begäran till arbetsgivaren om en arbetstagarorganisation begär att få ta del av dokumentationen i fråga. Någon möjlighet att kräva att arbetsgivaren ska tillhandahålla över- sättningar av de aktuella handlingarna finns dock inte. , och efterlyser en reglering av utstationeringsperiodens upphörande eller tidigarelagd doku- Det kan dock konstateras att direktivet om utsta- tionering av förare saknar sådana regler om tidigarelagd dokumentations- Den dokumentation som arbetsgivaren ska vara skyldig att lämna in kommer att innehålla personuppgifter. Det rör sig om uppgifter om föraren, dennes lön och andra villkor samt under vilka perioder föraren befunnit sig i och vilka transporter som då har utförts. har tidigare bedömt att skyldigheten i 22 § utstationeringslagen för en arbetsgivare att tillhandahålla handlingar med liknande innehåll är förenlig med dataskyddsregleringen, se propositionen Nya utstationeringsregler 2016/17:107 s. 97 f.) och propositionen Mer likabehandling och ett stärkt skydd vid utstationering (prop. 2019/20:150 s. 95 f.). I fråga om den Prop. 2021/22:166 rättsliga grunden för den nu aktuella behandlingen kan det konstateras att den skyldighet för arbetsgivaren att tillhandahålla dokumentationen som föreslås kommer att utgöra en rättslig förpliktelse enligt artikel 6.1 c i EU:s dataskyddsförordning som fastställs i nationell rätt i enlighet med artikel kommer vidare att vara den myndighet som ska ta emot handlingarna, vilket utgör en uppgift av allmänt intresse enligt artikel 6.1 e i EU:s dataskyddsförordning och som genom förslaget fastställs i nationell rätt. ifråga- sätter nödvändigheten av och proportionaliteten i behandlingen. Regeringen vill här framhålla att syftet med den aktuella behandlingen är att skydda de utstationerade förarna och i förekommande fall ge arbets- tagarorganisationerna möjlighet att säkerställa att föraren får avtalsenlig lön och andra villkor. En skyldighet att ge in aktuella handlingar får anses vara nödvändigt för att uppnå detta syfte. Även om den personuppgifts- behandling som detta innebär i viss utsträckning kan innebära ett intrång i den enskildes integritet uppvägs intrånget av det berättigade intresse som finns i fråga om att säkerställa att de rättigheter som följer av utstationer- ingsregleringen följs. Den aktuella personuppgiftsbehandlingen är därmed proportionerlig. Enligt direktivet ska dokumentationen skickas via det offentliga gränssnitt som är anslutet till senast för begäran. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör bemyndigas att meddela ytterligare föreskrifter om inlämning och uppdatering av den dokumentationen. 6.7.4Skyldighet att tillhandahålla dokumentation vid vägkontroll Regeringens förslag: Ett transportföretag som är etablerat i ett annat land än och som utför en transport med en utstationerad förare ska säkerställa att föraren för en kontrolltjänsteman vid en vägkontroll på begäran visar upp: –en kopia av den inlämnade utstationeringsdeklarationen, –bevis om de transporter som har betydelse för bedömningen av utstationeringsfrågan, och En förare som utför en transport där han eller hon enligt vissa bestämmelser inte anses vara utstationerad ska för en kontrolltjänste- man vid en vägkontroll visa upp bevis om transporterna och färd- skrivardata. Regeringen eller den myndighet regeringens bestämmer ska få meddela ytterligare föreskrifter om den aktuella dokumentationen. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Promemorians förslag saknar dock en möjlighet för regeringen att delegera möjligheten att meddela föreskrifter. Remissinstanserna: menar att reglerna om utstatio- nering är komplexa och befarar därför svårigheter att vid en vägkontroll avgöra om utstationering föreligger. 2021/22:166 saknas och en bedömning behöver göras av om utstationering föreligger kan den enskilda kontrollen fördröjas , vilket kommer att påverka antalet kontroller som kan genomföras under ett arbetspass. Skälen för regeringens förslag Medlemsstaterna får införa en skyldighet för transportföretaget att säker- ställa att föraren i pappersform eller elektronisk form har tillgång till, och en skyldighet för föraren att inneha och på begäran vid vägkontroll kunna tillhandahålla en kopia av utstationeringsdeklarationen, bevis om de transporter föraren utför och färdskrivardata (artikel 1.11 b). kontroller på väg av utstationering ska kunna utföras bör det införas en Krav på att visa upp dokumentation kan införas både som en skyldighet för transportföretaget att säkerställa att föraren har tillgång till den aktuella dokumentationen och som en skyldighet för föraren att inneha och på begäran vid en vägkontroll tillhandahålla denna. är transportföretaget snarare än föraren bör något eget ansvar för föraren Liksom i fråga om andra bestämmelser där föremålet för regler och tillsyn är transportföretaget, bör föraren ses som en representant För det fall företaget försett föraren med handlingar som föraren ändå väljer att inte visa upp vid en vägkontroll bör det betraktas som en intern fråga för företaget. En kopia av en utstationeringsdeklaration och bevis om transporter ska få visas upp såväl i pappersform som i elektronisk form. goda möjligheter för transportföretaget att säkerställa att sådan dokument- ation visas upp vid en vägkontroll. Skyldigheten att visa upp denna bör därför gälla för transportföretaget. En sådan reglering motsvarar också vad som t.ex. gäller i fråga om uppvisande av bevis om cabotagetransporter. Den föreslagna ordningen medför också att föraren uppmärksammas på att han eller hon är utstationerad och har rätt till de arbets- och anställnings- villkor som gäller i värdlandet. Utöver att underlätta kontrollerna på väg bidrar kravet alltså även till att stärka det sociala skyddet för förarna. Det kan finnas anledning att införa ytterligare bestämmelser i fråga om uppvisande av en kopia av utstationeringsdeklarationen vid en väg- kontroll, t.ex. i fråga om utformningen av kopian och om hur tillförlitlig- heten i uppvisad dokumentation ska säkerställas. myndighet regeringen bestämmer bör därför bemyndigas att meddela De svårigheter som lyfter fram kan man försöka motverka i sådana mera detaljerade föreskrifter. att kontrollerna är proportionerliga och att myndigheten som utför kontrollerna ges förutsättningar för att effektivt kunna genomföra En arbetsgivare ska lämna in en utstationeringsdeklaration, om föraren ska utföra transporter åt ett transportföretag som inte är etablerat i . Om föraren är utstationerad enligt tjänsteavtalsfallet, kommer arbets- givaren att vara samma företag som transportföretaget. Om föraren i stället är utstationerad inom en koncern eller som uthyrd arbetskraft, är det transportföretag som utför transporten inte arbetsgivare och är därför inte den som har skyldigheten att lämna in en utstationeringsdeklaration. i dessa fall bör det dock vara transportföretaget som ska säkerställa att Prop. 2021/22:166 föraren kan visa upp en kopia av deklarationen vid en vägkontroll. nämligen transportföretaget som i de fallen råder över vilken förare som ska utföra den aktuella transporten och det är därmed företaget som har bäst förutsättningar att säkerställa att en kopia av utstationeringsdeklara- tionen visas upp. Om transportföretaget inte är det företag som har lämnat in deklara- tionen till , behöver företaget få en kopia av denna från arbetsgivaren. Detta liknar i viss utsträckning kravet på att arbetsgivaren ska lämna dokumentation till tjänstemottagaren om att en anmälan om utstationering har gjorts (jfr 30 §). Skillnaden är att det är transportföre- taget, dvs. tjänstemottagaren, som behöver säkerställa att en kopia av utstationeringsdeklarationen erhålls från arbetsgivaren. Mot bakgrund av att de nu aktuella situationerna, som alltså bara kan inträffa när föraren är utstationerad inom en koncern eller som uthyrd arbetskraft, inte omfattas av de begränsningar som gäller enligt direktivet om utstationering av förare finns inga hinder mot en reglering som innebär att det ska vara transportföretaget som ska säkerställa att föraren kan visa upp en kopia av deklarationen. I sammanhanget kan det påpekas att det kommer att vara transportföretaget, inte arbetsgivaren, som innehar de bevis om trans- porterna som utförs och som ska visas upp vid kontrollen. Fraktsedlar och färdskrivardata vid vägkontroll Vilket slag av transport en förare utför kommer att vara viktiga fakta för att avgöra om en utstationeringssituation råder. Av det skälet kan det förutses att olika former av frakthandlingar kommer att vara viktiga för de bedömningar som ska göras. När det gäller bevis på vilket slag av transport en förare utför anger direktivet elektronisk fraktsedel (e-CMR) eller bevis som avses i artikel 8.3 i godsförordningen som exempel. I ett fordons färdskrivare finns information som kan ge ytterligare underlag till att bedöma transportens karaktär och om en utstationerings- situation råder. gäller att en registrering alltid ska ske av i vilket land ett fordon befinner sig i samband med dygnsvila och när fordonet passerat en gräns. I den senaste generationens färdskrivare, den så kallade smarta färdskrivaren, gäller att ett fordons position ska registreras automatiskt under sammanlagd körtid. I nästa generations smarta färdskrivare – smart färdskrivare version 2 – kommer alla gränspassager att registreras automatiskt. Färdskrivardata kan alltså användas för att verifiera att uppgifterna i utstationeringsdeklarationer och frakthandlingar stämmer i fråga om när fordon och förare har passerat landsgränser men också var och när lastningar och lossningar har ägt rum. Uppgifter från färdskrivaren med information om var ett fordon befunnit sig kommer tillsammans med information från fraktsedlar eller andra transporthandlingar att utgöra viktiga underlag i kontrollen av utstationering inom vägtransportområdet. De ska därför omfattas av den nu aktuella skyldigheten att visa upp handlingar. 2021/22:166 Skyldighet att tillhandahålla bevis om transporter och färdskrivardata gäller även om föraren inte anses vara utstationerad I syfte att fastställa om en förare inte ska anses vara utstationerad, enligt undantagen för transittransporter, bilaterala transporter och vissa tilläggs- transporter, får en medlemsstat införa en skyldighet för föraren att inneha och på begäran vid vägkontroll tillhandahålla bevis på relevanta inter- nationella transporter och färdskrivardata. Detta får dock endast införas i syfte att just kontrollera om föraren är utstationerad eller inte (artikel För att kunna kontrollera huruvida en förare ska anses vara undan- tagen från utstationering bör därför en skyldighet att visa upp bevis om transporter och färdskrivardata gälla även i sådana fall. Det kan finnas skäl för att meddela ytterligare föreskrifter, t.ex. i fråga om vilka bevis om transporter som ska kunna visas upp. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bör därför även av detta skäl bemyndigas att meddela ytterligare föreskrifter om tillhandahållande av dokumentation vid vägkontroller. Regeringens förslag: En sanktionsavgift ska tas ut om transportföretag har överträtt bestämmelsen om att en förare på begäran ska visa upp en kopia av den inlämnade utstationeringsdeklarationen. Sanktionsavgiften ska tas ut även om överträdelsen inte skett uppsåt- ligen eller av oaktsamhet. Avgiften ska få sättas ned helt eller delvis om överträdelsen är ringa eller ursäktlig eller om det annars med hänsyn till omständigheterna skulle vara oskäligt att ta ut sanktionsavgiften. En sanktionsavgift ska tillfalla staten. När ett beslut om sanktionsavgift har fått laga kraft ska det få verkställas enligt utsökningsbalken. Regeringen ska få meddela ytterligare föreskrifter om sanktions- avgift. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Transportstyrelsen menar att det mer tydligt bör framgå att en kopia av utstationeringsdeklarationen ska saknas. Om avsikten är att icke-bilaterala transporter ska kunna medföra en sanktions- avgift bör det enligt Transportstyrelsen framgå av författningstexten. Lydelsen av bestämmelsen om nedsättning av sanktionsavgift motsvarar inte vad gäller inom vägtransportområdet, och myndighetens prövning kommer därför att skilja sig från vad den är van vid. (juridiska fakultetsstyrelsen) menar att nedsättning av avgift främst bör kunna komma i fråga i situationer då en tillfredsställande kontroll kunnat genomföras trots att deklaration saknas. Transportföretagen och tillstyrker en sanktionsavgift under strikt ansvar under förutsättning att fungerar väl och görs användarvänligt. Skälen för regeringens förslag Sanktionsavgift bör påföras när en kopia av utstationeringsdeklarationen inte kan visas upp vid en vägkontroll Medlemsstaterna ska fastställa regler om sanktioner för överträdelse av de nationella bestämmelser som antas enligt artikel 1 i direktivet om utstationering av förare och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säker- ställa att de tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella, av- skräckande och icke-diskriminerande (artikel 5.2). För att se till att skyldigheten att ge in en utstationeringsdeklaration följs bör det införas ändamålsenliga sanktionsmöjligheter. I fråga om vilket slag av sanktion som är lämplig kan det konstateras att sanktionsavgifter redan påförs vid överträdelser av vissa regler på yrkes- trafikområdet. Det gäller t.ex. vid överträdelser av bestämmelserna om cabotagetransporter och kör- och vilotider, se 5 a § förordningen om inter- nationella vägtransporter inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och 9 kap. 7 § förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m. Även vid överträdelser av de administrativa bestämmelser som gäller enligt de ordinarie utstationeringsreglerna påförs sanktionsavgifter. En sanktionsavgift ska tas ut bl.a. om en arbetsgivare inte har anmält en utstationering till (37 § utstatio- neringslagen). När det föreslogs att sanktionsavgift skulle tas ut om en utstationering inte anmäls framförde regeringen att bedömningen av om en arbetsgivare har fullgjort sin skyldighet att anmäla en utstationering är av okomplicerat slag. Regeringen menade att det lätt kan fastställas om arbetsgivaren har anmält utstationeringen och att det inte krävs något föreläggande eller förbud för att konstatera om arbetsgivaren har överträtt sina skyldigheter. Det framhölls även att det är en fördel att en sanktionsavgift kan riktas mot en juridisk person, eftersom en utredning för att identifiera en för arbets- givaren ansvarig fysisk person då kan undvikas (prop. 2012/13:71 s. 44). När regeringen föreslog en övergång till sanktionsavgifter i stället för böter vid cabotageöverträdelser var huvudsyftet att öka regelefterlevnaden inom yrkestrafiken och på så sätt uppnå en mer rättvis och effektiv konkur- rens på marknaden för godstransporter. Regeringen framhöll vikten av att säkerställa att reglerna om cabotagetransporter på väg följs för att på så sätt förbättra möjligheterna för en öppen och väl fungerande transport- marknad som leder till ökad handel mellan medlemsländerna. Ett tungt vägande skäl för en övergång till sanktionsavgift i stället för böter var enligt regeringen att sanktionsavgift ansågs vara ett effektivt styrmedel mot överträdelser som begås i näringsverksamhet, se propositionen Sanktionsavgift för överträdelse av bestämmelserna om cabotagetransport på väg (prop. 2013/14:234 s. 8 f.). De skäl som regeringen angav när sanktionsavgifter infördes i de ovan nämnda fallen är giltiga även i det nu aktuella sammanhanget. För att kon- trollera att skyldigheten att ge in en utstationeringsdeklaration följs kommer myndigheterna i nu aktuella fall i huvudsak att vara hänvisade till sådana kontroller som utförs på väg. Vägtransportföretag ska vid en vägkontroll vara skyldiga att säkerställa att föraren vid en sådan kontroll visar upp en kopia av utstationeringsdeklarationen. För att säkerställa att 2021/22:166 utstationeringar faktiskt anmäls bör en sanktionsavgift kunna påföras om den skyldigheten inte uppfylls. För att ett system med sanktionsavgifter i de situationer som är i fråga ska bli effektivt krävs att ansvaret är strikt. För att en konstruktion med strikt ansvar ska vara försvarbar från rättssäkerhetssynpunkt bör det finnas ett starkt stöd för en presumtion att överträdelser på området inte kan ske på annat sätt än som en följd av uppsåt eller oaktsamhet. Denna förut- sättning är uppfylld i fråga om en underlåtenhet att visa upp en kopia av utstationeringsdeklarationen. I likhet med vad som är fallet vid påförande av sanktionsavgift enligt de ordinarie utstationeringsreglerna och enligt de ovan nämnda reglerna på yrkestrafikområdet bör alltså ansvaret även i detta fall vara strikt. Transportstyrelsen menar att det mer tydligt bör framgå att en kopia av utstationeringsdeklarationen ska saknas. Vad som sanktioneras är dock att transportföretaget inte säkerställt att föraren vid en vägkontroll på begäran visar upp en kopia av den inlämnade deklarationen för en kontroll- tjänsteman. Om detta beror på att det inte lämnats någon deklaration, den till följd av glömska inte medförts eller om föraren av någon anledning väljer att inte visa upp den, spelar alltså ingen roll. När det gäller Transportstyrelsens fråga om huruvida icke-bilaterala transporter ska omfattas så kan det konstateras att utstationering av förare genom utlandsetablerade företag kan föreligga även vid sidan av sådana situationer som avses i förslaget till 5 b §. Av skälen i direktivet om utstationering av förare framgår att utstationeringsreglerna bör vara tillämpliga i fråga om icke-bilaterala internationella transporter. Transportstyrelsens framhåller sin ovana vid att handlägga frågor om utstationering.