prop · H903131 · 2022-03-01 00:00:00 — Ett godkännande av fortsatt användning av husrannsakan, kroppsvisitat- ion, kroppsbesiktning, fotografering, att ta fingeravtryck, hemlig avlyss- ning eller hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning och postkontroll kräver enligt tredje stycket att förut- sättningarna i 1, 3 och 5–7 §§ är uppfyllda och att det finns risk för att utlänningen begår eller på annat sätt medverkar till terrorismrelaterade brott eller brott mot säkerhet, till exempel enligt 19 kap. . Ett beslut om fortsatt användning av tvångsmedel ska enligt fjärde stycket delges utlänningen. Det som sägs i kommentaren till 13 § om del- givning är tillämpligt även här. Det ställs alltså efter utgången av treårsfristen högre krav för fortsatt användning av tvångsmedlen, jfr kommentarerna till 1 och 8 §§. De bestämmelser som gäller i brottmål som rör brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse ska tillämpas vid handläggningen i domstol, se 18 §. Rättens beslut får över- klagas till och , se 18 § och 7 kap. 12 §. Vid en åtgärd enligt paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. Inom ramen för pro- portionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska till- mätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i barnkon- ventionen). 17 § Rättens beslut enligt 16 § gäller för , längst . Om det finns skäl för det får rätten besluta om fortsatt användning av tvångs- medlen för tiden fram till dess att ärendet har avgjorts slutligt. Om ett tidigare meddelat beslut om användning av tvångsmedel gäller då ärendet avgörs, får rätten bestämma att det nya beslutet ska börja tillämpas först när giltighetstiden för det tidigare beslutet har löpt ut. I paragrafen anges bland annat giltighetstiden för ett beslut eller ett god- kännande om fortsatt användning av tvångsmedel enligt 16 § och möjlig- heten att fatta ett interimistiskt beslut. Paragrafen motsvarar 14 § andra stycket andra meningen och 15 § andra stycket lagen (1991:572) om sär- Övervägandena finns i avsnitt 10.16. Det finns ingen begränsning av hur Säkerhetspolisen får ansöka om fortsatt användning av tvångsmedel. Däremot framgår det av 16 § att en förutsättning för ett nytt beslut är att tidsperioden i det tidigare beslutet har löpt ut. Vid en åtgärd enligt paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. Inom ramen för pro- portionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska till- mätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i barnkon- 18 § I fråga om förfarandet vid rätten vid ett beslut om fortsatt användning av tvångsmedel gäller det som är föreskrivet om åtal för brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse . En skriftlig berättelse eller en uppteckning eller upptagning av en sådan berät- telse som avses i 35 kap. 14 § får dock åberopas som bevis. Bestämmelsen i 10 kap. 3 § andra stycket andra meningen offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) gäller vidare inte och beslutet får grundas även på hand- lingar eller annat material som enligt första stycket samma paragraf inte får lämnas ut till parter. I paragrafen anges vad som gäller vid rättens prövning vid fortsatt använd- ning av tvångsmedel. Paragrafen motsvarar i huvudsak 14 § tredje och fjärde styckena lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. gandena finns i avsnitt 10.16. I första stycket anges att det som är föreskrivet om åtal för brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse ska tillämpas. Det innebär bland annat att rätten ska bestå av en lagfaren domare och Det innebär också att utlänningen får överklaga rättens Förfarandet vid förhandlingen kommer i princip att följa bestämmelserna i 46 kap. . Ärenden av detta slag har ansetts kunna handläggas även om utlänningen inte är närvarande mot bakgrund av regleringen i 46 kap. 15 och 15 a §§ (jfr 1990/91:118 s. 87). Det får bedömas från fall till fall om det är lämpligt med handläggning i utlänningens utevaro. muntlig och skriftlig bevisning med de begränsningar som följer av 35 kap. 7 §. Dessutom får enligt andra stycket skriftliga berättelser, så kallade vitt- nesattester, användas utan de begränsningar som annars gäller enligt 35 kap. 14 § . Detsamma gäller upptagningar och upp- teckningar av sådana berättelser. Det ligger i sakens natur att handlägg- ningen i domstol av frågor som rör kontroll av utlänningar omgärdas av Det är fråga om dels användning av hemliga tvångsmedel, dels 2021/22:131 befarade brott som antingen är terrorismrelaterade eller rör säker- het. Förutom att det kan finnas sekretess i ärendena enligt 18 och 35 kap. offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) kan sekretess gälla enligt bland annat 15 kap. 1 och 2 §§, 21 kap. 5 § och 37 kap. 1 § den lagen. Normalt har en part i ett brottmål enligt 10 kap. 3 och 3 a §§ offentlighets- och sekretesslagen rätt att få ta del av allt processmaterial. Så är emellertid inte fallet vid handläggning av denna typ av mål. Den partsinsyn som gäller i ett brottmålsförfarande gäller alltså inte här. Ändring eller upphävande av ett beslut om tvångsmedel 19 § Säkerhetspolisen får, om det på grund av ändrade förhållanden finns skäl för det, i fråga om ett beslut om anmälningsskyldighet eller en sådan skyldighet tillsammans med ett förbud att lämna vistelseområdet 1.medge undantag eller tillfälliga lättnader, eller 2.besluta att anmälningsskyldigheten ska fullgöras på annan ort eller veckodag. Säkerhetspolisen får också, om det på grund av ändrade förhållanden finns skäl för det, upphäva ett beslut enligt 16 §. Efter ansökan av Säkerhetspolisen får den myndighet som har beslutat enligt 8 eller 9 § upphäva beslutet eller göra andra ändringar i det än som anges i första stycket. Efter ansökan av Säkerhetspolisen får rätten göra andra ändringar i ett beslut enligt 16 § än som anges i första stycket. I paragrafen anges vilka ändringar som får göras i ett beslut om använd- ning av tvångsmedel. Paragrafen motsvarar delvis 16 § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Övervägandena finns i avsnitt 10.17. Paragrafen utformas enligt Lagrådets förslag. I första stycket anges i två punkter vilka ändringar som Säkerhetspolisen är behörig att göra om det, på grund av ändrade förhållanden, finns skäl för det. Enligt punkt 1 får Säkerhetspolisen besluta om undantag och tillfälliga lättnader i anmälningsskyldigheten eller förbudet att lämna vistelse- området. Om en utlänning på grund av ändrade förhållanden i sina studier har behov av att befinna sig på annan ort någon eller , får Säkerhetspolisen besluta till exempel att anmälningsskyldigheten ska fullgöras färre dagar . Ett exempel på när vistelseområdet behöver ändras kan vara att utlänningen måste besöka ett sjukhus på annan ort för vård eller undersökning eller sitt hemlands ambassad. Vid tillfälliga lätt- nader återgår skyldigheten till vad som gällde enligt det grundläggande beslutet så snart den tillfälliga lättnaden upphör. Enligt punkt 2 får Säkerhetspolisen även besluta att anmälningsskyldig- heten ska fullgöras på annan ort eller veckodag. Det kan finnas ett perma- nent behov av sådana ändringar till exempel om utlänningen flyttar inom landet. Ett annat skäl kan vara att en ändring behövs därför att Polismyn- digheten flyttar sin verksamhet eller inskränker sina öppettider. Omfatt- ningen av anmälningsskyldigheten får dock inte ändras vid tillämpning av denna punkt. Enligt andra stycket har Säkerhetspolisen även rätt att upphäva ett beslut eller ett godkännande om fortsatt användning av tvångsmedel enligt 16 §. Det kan till exempel bli aktuellt om utlänningen blir så allvarligt sjuk eller funktionsnedsatt att Säkerhetspolisen bedömer att det inte längre finns något behov av att använda exempelvis anmälningsskyldighet eller hem- Prop. 2021/22:131 liga tvångsmedel för att kontrollera honom eller henne. kan vara att utlänningen hamnar på sjukhus efter en olycka och till följd av det bedöms vara ur stånd att inställa sig. Enligt tredje stycket har Säkerhetspolisen möjlighet att vända sig till den beslutande myndigheten för att få till stånd andra ändringar i ett beslut eller ett godkännande om användning av tvångsmedel enligt 8 eller 9 § eller upphävande av ett sådant beslut som anges i 12 §. Det kan Säkerhetspolisen göra oberoende av om förhållandena har ändrats. En sådan framställan kan, i motsats till de ändringar som regleras i första stycket, även avse mer ingripande åtgärder för utlänningen. Det skulle till exempel kunna tänkas att eller regeringen har beslutat att utlänningen ska ha anmälningsskyldighet men att andra tvångsmedel inte får användas och att Säkerhetspolisen anser att kontrollen behöver stärkas. Det kan också vara fråga om ett beslut att utlänningen ska fullgöra anmälningsskyldighet medan Säkerhetspolisen anser att skyldigheten bör utökas till att omfatta . Enligt fjärde stycket får Säkerhetspolisen på motsvarande sätt begära hos rätten att den ändrar ett beslut eller ett godkännande om fortsatt använd- ning av tvångsmedel enligt 16 §. Säkerhetspolisen kan begära både att beslutet ändras till utlänningens nackdel och att det ändras till utlänningens fördel i en situation där Säkerhetspolisen inte är behörig att själv göra det. Det kan exempelvis aktualiseras när omständigheterna inte har ändrats på så sätt att första stycket blir tillämpligt. Vid en åtgärd enligt paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. Inom ramen för pro- portionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska till- mätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i barnkon- ventionen). 20 § En upptagning eller uppteckning som har gjorts vid hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation eller hemlig kameraövervakning ska granskas möjligt. Granskningen får utföras endast av rätten, Säkerhetspolisen, eller en åklagare. Upptagningar och uppteckningar ska bevaras så länge som de behövs i de delar de är av betydelse för kontrollen av utlänningen. I övrigt ska de förstöras . Uppgifter från upptagningar och uppteckningar som med stöd av 23 § får använ- das vid en förundersökning ska dock bevaras så länge förundersökningen inte har lagts ner eller, om åtal har väckts, till dess målet har avgjorts slutligt. De ska därefter förstöras. Uppgifter från upptagningar eller uppteckningar som med stöd av 23 § får användas för något annat ändamål ska dock bevaras så länge som de behövs för det nya ändamålet. De ska därefter förstöras. I paragrafen anges granskning och förstöring av upptagningar och upp- teckningar från hemliga tvångsmedel. Paragrafen motsvarar delvis 22 § första och andra styckena lagen (1991:572) om särskild utlännings- kontroll. Övervägandena finns i avsnitt 11.1 och 11.2. enligt Lagrådets förslag. Enligt första stycket ska upptagningar och uppteckningar som har gjorts vid hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation och hemlig kameraövervakning granskas När granskningen är genomförd ska den som granskat materialet ta ställning till om materialet behövs för att kontrollera utlän- Materialet ska, enligt andra stycket, bevaras så länge som det är av betydelse för att kontrollera utlänningen. Annars ska det förstöras så snart Det gäller dock inte överskottsinformation som regleras i Sådant som normalt anses sakna betydelse för kontrollen är till exempel upptagningar av telefonsamtal i vilka utlänningen inte deltar eller kameraupptagningar där utlänningen inte finns med. Är det fråga om material från samtal som enligt 27 kap. 22 § inte får avlyssnas ska materialet förstöras . I tredje stycket regleras vad som gäller om bevarande och förstöring av Med överskottsinformation avses uppgifter som har kommit fram vid användning av hemliga tvångsmedel och som rör något annat än kontrollen av utlänningen, se kommentaren till 23 §. information som används i en förundersökning får bevaras så länge för- undersökningen inte har lagts ner eller, om åtal har väckts, till dess att målet har avgjorts slutligt. Med det avses att det finns ett avgörande som har fått laga kraft. Överskottsinformationen ska därefter förstöras. gäller dock inte i den utsträckning som materialet har tagits in i ett förundersökningsprotokoll eller en dom eller annat avgörande. material gäller arkivreglerna. Om överskottsinformation används för något annat ändamål än förundersökning, till exempel i underrättelseverksamhet, får informationen bevaras så länge som den behövs för det nya ändamålet. Den ska därefter förstöras. 21 § En försändelse som omfattas av ett tillstånd till postkontroll ska undersökas Försändelsen får inte närmare undersökas och inte heller öppnas eller granskas av någon annan än rätten, Säkerhetspolisen, eller När undersökningen har slutförts ska en försändelse som finns hos ett beford- ringsföretag sändas till den som försändelsen är ställd till. I paragrafen anges vem som får undersöka, öppna eller granska en försän- delse som hålls kvar av ett befordringsföretag vid postkontroll och när denna granskning ska göras. Paragrafen motsvarar 22 § tredje stycket lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. En försändelse kan komma att tas i beslag, om förutsättningarna för det enligt annan lagstiftning är uppfyllda. 22 § Om en handling påträffas vid husrannsakan, kroppsvisitation eller kroppsbesiktning får den inte närmare undersökas och inte heller öppnas eller granskas av någon annan än rätten, Säkerhetspolisen, eller en Efter anvisning av Säkerhetspolisen får dock en sakkunnig eller någon annan som anlitas vidta åtgärden. Om kopiering har gjorts vid ett tillfälligt omhändertagande av elektronisk kom- munikationsutrustning, ska kopian förstöras när den inte längre behövs för Säker- hetspolisens underrättelseverksamhet eller brottsutredande verksamhet. I paragrafen anges vem som får närmare undersöka eller öppna handlingar som påträffas vid husrannsakan, kroppsvisitation eller kroppsbesiktning samt förstöring av kopior enligt 4 § andra stycket. Paragrafen motsvarar delvis 22 § tredje stycket lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Övervägandena finns i avsnitt 11.1 och 11.3. Utöver en första ytlig granskning av om en handling som påträffas vid husrannsakan, kroppsvisitation eller kroppsbesiktning kan vara av intresse för att kontrollera utlänningen får den som genomför åtgärden inte utföra någon närmare granskning av handlingen. Denna granskning får, enligt första stycket, endast göras av rätten, Säkerhetspolisen, eller en åklagare. Säkerhetspolisen får dock uppdra åt en sakkunnig eller någon annan att granska handlingen. Det kan till exempel vara en tolk eller översättare utanför myndigheten som analyserar det språkliga innehållet i handlingen. Det kan också vara någon som har specialkunskaper på ett visst område som granskar handlingen ur någon annan aspekt. Andra stycket reglerar när innehållet i en elektronisk kommunikations- utrustning som har kopierats enligt 4 § andra stycket ska förstöras. 23 § Om det inte finns hinder enligt andra bestämmelser får Säkerhetspolisen besluta att uppgifter som har kommit fram vid hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning eller postkontroll får användas för annat ändamål än det som har legat till grund för åtgärden. I paragrafen anges möjligheten att använda överskottsinformation från hemlig avlyssning och hemlig övervakning av elektronisk kommunikat- ion, hemlig kameraövervakning och postkontroll. Paragrafen motsvarar delvis 21 a § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Övervägan- dena finns i avsnitt 11.4. Med överskottsinformation avses uppgifter som har kommit fram vid användning av hemliga tvångsmedel och som rör något annat än kontrollen av utlänningen. Det kan till exempel vara uppgifter om brott som utlän- ningen eller någon annan har begått eller planerar att begå. Det kan även vara uppgifter som utan att avse brott har betydelse för Säkerhetspolisens personskyddsverksamhet eller handläggningen av andra utlänningsären- den. Överskottsinformationen kan också röra sådant som inte i något avseende har betydelse för Säkerhetspolisen men kan ha det för en annan myndighet, exempelvis . I paragrafen anges att uppgifter från hemliga tvångsmedel får användas även för andra ändamål än det som legat till grund för tillståndet att få använda tvångsmedlet. Det kan röra sig om allt från hela eller delar av upptagningar eller uppteckningar till enstaka uppgifter från sådant material. Om det finns sådan överskottsinformation får Säkerhetspolisen besluta att informationen ska tas tillvara och användas för ett annat ända- mål än kontrollen av utlänningen. Med andra bestämmelser avses exempelvis sekretess- och dataskyddsregleringen. Sekretess kan nämligen hindra att uppgifter lämnas ut. I den mån det är fråga om personuppgifter 2021/22:131 som behandlas automatiserat ska det dessutom finnas rättsligt stöd för att behandla uppgiften för att den ska kunna lämnas ut. Inför användningen av överskottsinformation ska en proportionalitets- bedömning göras, se kommentaren till 1 kap. 8 §. Ett beslut om använd- ning av överskottsinformation får alltså endast fattas om skälen för den uppväger det men som användningen kan antas innebära för utlänningen, syftet med tvångsmedlet eller något annat motstående intresse. Säkerhets- polisen ska då bland annat beakta om det är rimligt att använda överskotts- informationen för ett annat ändamål än det som föranledde att rätten gav tillstånd till att använda tvångsmedlet. Vid den bedömningen ska det integritetsintrång som användandet eller överlämnandet riskerar att inne- bära för utlänningen också beaktas. Även risken för att syftet med den hemliga tvångsåtgärden eller kontrollen i övrigt kan komma att röjas ska beaktas, liksom om polisens metoder eller informatörer kan riskera att röjas om uppgifterna används. Inom ramen för proportionalitetsbe- dömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska tillmätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i ). Säkerhetspolisens beslut ska enligt 6 kap. 10 § vara skriftliga och moti- veras. När ett beslut om tvångsmedel upphör 24 § Ett beslut enligt 8, 9 eller 16 § upphör att gälla om utvisnings- eller avvis- ningsbeslutet har verkställts eller upphävts. I paragrafen anges när beslut om tvångsmedel enligt 8, 9 eller 16 § upphör att gälla. Paragrafen motsvarar delvis 17 § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Övervägandena finns i avsnitt 10.18. De beslut om tvångsmedel som paragrafen avser upphör att gälla om utvisnings- eller avvisningsbeslutet har verkställts, det vill säga utlän- ningen har lämnat , eller om det har upphävts. Skyldighet att upphäva ett beslut om hemliga tvångsmedel 25 § Om det inte längre finns skäl för ett beslut om hemlig avlyssning av elektro- nisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning eller postkontroll ska Säkerhetspolisen eller rätten upphäva beslutet. I paragrafen, som saknar motsvarighet i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, anges att Säkerhetspolisen och rätten är skyldig att upphäva ett beslut att använda hemliga tvångsmedel om det inte längre finns skäl för ett sådant beslut. Övervägandena finns i avsnitt 10.17. Att det inte längre finns skäl för ett beslut om hemliga tvångsmedel kan till exempel bero på att utlänningen berövas friheten som misstänkt för ett brott eller tas i förvar och att hemlig kameraövervakning, postkontroll eller hemlig avlyssning eller övervakning av elektronisk kommunikation till följd av det bör upphöra. Att utlänningen drabbas av en skada eller plötslig sjukdom som leder till längre sjukhusvistelse kan vara ett annat exempel på när ett tillstånd till att använda hemliga tvångsmedel bör Det är främst Säkerhetspolisen som kan antas få kännedom om sådana omständigheter som gör att det inte längre finns skäl för ett beslut om Även rätten är dock skyldig att upphäva ett beslut om tvångsmedel om den får kännedom om sådana omständigheter. hetspolisen bör alltid underrätta domstolen om att ett beslut har upphävts. Pass eller andra identitetshandlingar 26 § När en utvisning enligt denna lag kan komma i fråga får Säkerhetspolisen, eller besluta att omhänderta utlänningens pass eller andra identitetshandlingar. Om utlänningen inte samarbetar får Migra- tionsverket begära hjälp av med att verkställa beslutet. Omhändertagandet ska hävas om det beslutas att utvisning inte ska ske. fall ska omhändertagandet gälla till dess att utvisningsbeslutet har verkställts. Omhändertagna handlingar ska utan dröjsmål överlämnas till Säkerhetspolisen, som ska häva omhändertagandet om det inte längre finns skäl för det. I paragrafen anges i vilka situationer en utlännings pass eller andra iden- titetshandlingar får omhändertas. Paragrafen motsvarar delvis hänvis- ningen i 5 § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll till 9 kap. 5 § utlänningslagen (2005:716). Övervägandena finns i avsnitt 10.20. Paragrafen utformas enligt Lagrådets förslag. Förutsättningen för ett beslut om att omhänderta utlänningens pass eller andra identitetshandlingar är enligt första stycket att en utvisning enligt lagen kan komma i fråga. Det innebär att bestämmelsen är tillämplig under hela förfarandet, från det att utvisningsfrågan först aktualiseras hos Säker- hetspolisen till dess att utvisningsbeslutet har verkställts. omhänderta utlänningens pass eller andra identitetshandlingar omfattar därmed även den situationen att utlänningen har ett giltigt uppehållstill- stånd, om det finns förutsättningar att tillämpa lagen på utlänningen. får begära hjälp av om utlänningen inte samarbetar till omhändertagandet. Har myndigheten beslutat att omhänderta handlingarna i fråga kan, om förutsättningarna i övrigt är upp- fyllda, husrannsakan eller kroppsvisitation göras enligt 27 § för att söka Av andra stycket framgår att som huvudregel ska omhändertagandet upphävas om det beslutas att utvisning inte ska ske. Det innebär till exem- pel att om regeringen ändrar ett beslut om utvisning som har meddelat ska handlingarna lämnas åter. I de fall där eller omhändertar hand- lingar ska handlingarna enligt tredje stycket utan dröjsmål överlämnas till Säkerhetspolisen ska därefter häva omhändertagandet om det inte längre finns skäl för det. Kommer Säkerhetspolisen fram till att den till exempel inte kommer att ansöka om utvisning, eller om den återkallar sin ansökan, ska Säkerhetspolisen alltså upphäva omhänder- tagandet och återlämna handlingarna till utlänningen. Vid en åtgärd enligt paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. Inom ramen för pro- portionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska till- 2021/22:131 mätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i barnkon- ventionen). 27 § För att söka efter en utlännings pass eller andra identitetshandlingar får hus- rannsakan göras hos utlänningen. Utlänningen får också kroppsvisiteras i detta syfte. Säkerhetspolisen får fatta ett beslut om en sådan åtgärd. Om har fått i uppdrag att verkställa ett beslut om utvisning får även den fatta ett sådant beslut. I fråga om sådana åtgärder gäller i övrigt 28 kap. . Det som sägs om den som är skäligen misstänkt ska då i stället avse utlänningen.