prop · H903159 · 2022-03-22 00:00:00 — Delegationen föreslår att bestämmelsen ska ha en annan placering i lagen och inte innebära att regionalt kompetensförsörj- ningsarbete är en del av det regionala tillväxtarbetet. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inte något att invända mot det, däribland Statens skol- verk, Myndigheten för , , i , , Region , Grafiska företagen, Industriarbetsgivarna och . Flera remissinstanser som tillstyrker förslaget föreslår justeringar eller önskar vissa förtydliganden. Kommuner och Regioner (SKR) föreslår att regionalt kompetensförsörjningsarbete även ska nämnas i 10 § i lagen om regionalt utvecklingsansvar, så att det framgår att länsstyrelser och andra myndigheter ska lämna regionen biträde i arbetet med regional kompetensförsörjning. i (LO) anser att förslaget även bör innehålla en skrivning om att regionerna ska samverka med arbetsmarknadens parter på regional nivå. betonar vikten av att också de statliga arbetsgivarnas kompetensbehov i regionerna inkluderas eftersom en helhetsbild av kompetensbehovet saknas . Vissa remissinstanser, bl.a. Region och Region , Prop. 2021/22:159 anser att arbetet med validering också bör framgå av lagen, medan Region inte anser att det är nödvändigt. påpekar att regioners tillgång till olika kunskapsunderlag som analyser och prognoser skiljer sig åt och anför att flera regioner saknar egen analyskapacitet. Skälen för regeringens förslag Det behövs en tydligare styrning av det regionala kompetensförsörjningsarbetet Arbetsmarknaden utvecklas mot större funktionella regioner i takt med att den fysiska och digitala infrastrukturen byggs ut, och många kommuner är för små för att på egen hand hantera de utmaningar som finns bl.a. när det gäller arbetsmarknadens kompetensförsörjning. I detta sam- manhang spelar regionerna en viktig roll. har alla regioner och det regionala utvecklingsansvaret i respektive län enligt lagen om regionalt utvecklingsansvar. I egenskap av regionalt utvecklingsansvariga aktörer har regionerna och i uppgift att bedriva regionalt tillväxtarbete, vilket avser insatser för att skapa hållbar regional tillväxt och utveckling (2 och 3 §§). En region ska bl.a. utarbeta och fastställa en strategi för länets utveckling och samordna insatser för strategins genomförande samt följa upp, låta utvärdera och till regeringen redovisa resultaten av det regionala tillväxtarbetet (5 §). Regionen ska samverka med länets kommuner och samt övriga berörda statliga myndigheter (8 §) och samråda med företrädare för berörda organisationer och näringslivet i länet (9 §). De statliga myndigheter som bedriver verksamhet i länet ska beakta den strategi som fastställts för länets utveckling (10 §). Kompetensförsörjning har varit ett prioriterat område för den regionala utvecklingspolitiken. Regeringen har erbjudit regionerna att på frivillig basis bedriva ett kompetensförsörjningsarbete och regionerna har också genomfört vissa insatser. För att nå en bättre kontinuitet anser regeringen att det är angeläget med en mer långsiktig och tydlig styrning av det regionala arbetet med kompetensförsörjning, dvs. sådant strategiskt arbete på regional nivå som bidrar till en väl fungerande kompetens- försörjning i näringsliv och offentlig sektor. Det strategiska arbetet bör ha en bred ansats som både syftar till att förbättra matchningen och att öka det totala utbudet av kompetens på arbetsmarknaden. Det kan handla om att inkludera flera samverkande insatser för en effektivare utbildning, kompetensomställning och kompetensinflyttning. Regeringen menar att ett sådant arbete bör ta sin utgångspunkt i en väl grundad analys av de regionala kompetensförsörjningsbehoven. Regionerna ska fastställa mål och prioriteringar för regionalt kompetensförsörjningsarbete Förslagen i avsnitt 4 syftar till att bidra till en stärkt kompetensförsörjning inom offentlig och privat sektor. En väl fungerande kompetensförsörjning möjliggör för den omställning på arbetsmarknaden som krävs för att nå en hållbar regional utveckling, en fungerande välfärd och ett konkurrens- kraftigt näringsliv. För att tillförsäkra att ett effektivt regionalt arbete genomförs avseende kompetensförsörjningen behöver regionerna ges en tydlig sådan uppgift. Regionerna genomför en del uppgifter som har tydlig koppling till kompetensförsörjning inom ramen för sitt arbete inom regional utveckling i samverkan med bl.a. kommuner, berörda statliga myndigheter samt företrädare för näringslivet. Genom detta erhåller regionerna en bred och sammanhållen kunskap om förhållandena i respektive län och ett viktigt nätverk för dessa frågor. Regionerna utför vidare uppgifter inom ramen för EU:s strukturfondsprogram och har ansvar för att fördela statliga medel till olika ändamål. Ingen annan aktör i respektive län har en sådan Mot denna bakgrund bedömer regeringen att regionerna och är väl lämpade att ges en tydlig uppgift regionerna ska fastställa mål och prioriteringar för det regionala kompetensförsörjningsarbetet och att uppgiften ska regleras i lag (SOU Sådana uppgifter har regionerna på frivillig basis utfört tidigare inom ramen för de strategier för länets utveckling som regionerna ska De har t.ex. inkluderat målsättningar om ett konkurrenskraftigt näringsliv och prioriteringar som rör förbättrad matchning mellan arbetskraftens kompetens och arbetsmarknadens behov samt arbete med att attrahera bristkompetens till regionen. Målsättningar har fastställts i samverkan med bl.a. kommuner, arbetsliv, utbildningsaktörer, statliga myndigheter och övriga berörda aktörer i länet med utgångspunkt i regeringens villkorsbeslut, som bl.a. anger de villkor som gäller för regioner och vid användandet av medel från anslaget 1:1 Regionala utvecklingsåtgärder inom utgiftsområde 19 Regional Regionerna har alltså på frivillig grund genomfört vissa uppgifter inom kompetensförsörjningsområdet bl.a. till följd av Som regeringen anför ovan bör det dock finnas en mer långsiktig styrning av det regionala arbetet med kompetens- försörjning, vilket innebär att det bör fastställas mål och prioriteringar för det regionala kompetensförsörjningsarbetet. Att det finns sådana målsättningar och prioriteringar är viktigt för den politiska förankringen av arbetet i länen. De kan också underlätta upp- följning och lärande samt samverkan och kommunikation med de aktörer Mål och prioriteringar kan utgöra en gemensam grund för de insatser som genomförs i respektive län och bidra till att koppla samman kompetensförsörjningsarbetet med regionernas och andra berörda aktörers övriga arbete för att skapa en hållbar utveckling. Kompetensförsörjningsfrågorna återfinns inom flera politikområden där det formella ansvaret är fördelat på olika huvudmän på främst och statlig nivå, t.ex. fastställs prioriteringar för högskolan genom beslut av regering och riksdag och lärosätena har ett väsentligt utrymme att dimensionera sitt utbildningsutbud. Även kommunerna planerar och dimensionerar utbildningsutbud inom komvux och gymnasieskolan enligt det ansvar som följer av skollagen. lingen för att upphandla och anvisa arbetssökande till arbetsmarknadsut- Den ansvarsfördelningen förändras inte av att regionerna fast- ställer mål och prioriteringar för regionalt kompetensförsörjningsarbete. Det tydliggör dock vikten av att mål och prioriteringar formuleras i nära samverkan med kommuner och statliga myndigheter med formellt ansvar Medverkan i det regionala kompetensförsörjningsarbetet sker på frivillig grund och utifrån respektive aktörs förutsättningar. De mål och prioriteringar som fastställs kan ge aktörerna ytterligare underlag för att fatta beslut om insatser och åtgärder inom ramen för sitt ansvarsområde. Det innebär också att utbildningsaktörer eller andra aktörer med ansvar för frågor med bäring på kompetensförsörjning avgör själva hur de vill arbeta utifrån dessa mål och prioriteringar. Företagarna och ser med förslaget en risk för att det privata näringslivet hamnar i skymundan för de offentliga aktörernas egna kompetensförsörjningsbehov. Vidare framför LO att lagen även bör innehålla en skrivning om att regionen i sitt arbete ska samverka med arbetsmarknadens parter på regional nivå. Regeringen vill framhålla vik- ten av väl fungerande samråd med företrädare för berörda organisationer och näringslivet och erinra om att det i lagen om regionalt utveck- lingsansvar framgår att en region ska samråda med företrädare för berörda organisationer och näringslivet i länet. Något förtydligande i lagen i fråga om samverkan med arbetsmarknadens parter på regional nivå bedöms därför inte behövas. SKR föreslår att regionalt kompetensförsörjningsarbete och de mål och prioriteringar som fastställs i arbetet ska nämnas i 10 §, så att det framgår att bl.a. statliga myndigheter ska beakta och lämna regionerna biträde i fråga om regionalt kompetensförsörjningsarbete. Som framhålls ovan kräver ett framgångsrikt regionalt kompetensförsörjningsarbete en god samverkan och dialog mellan kommuner, regioner och berörda statliga myndigheter. Att statliga myndigheter har en god kunskap om och beaktar regionala förutsättningar och prioriteringar kan bidra till att skapa goda effekter av myndigheternas verksamhet även på regional och lokal nivå. lämnar statliga myndigheter regioner biträde i fråga om regionalt tillväxtarbete. Det inkluderar bl.a. biträde i en regions arbete med att fastställa en strategi för länets utveckling. Regeringen menar att regionernas arbete med kompetensförsörjning är en integrerad del av det regionala tillväxtarbetet och anser därför att uppgiften bör regleras på så sätt att den inkluderas i det regionala tillväxtarbetet. Därmed tillgodoses i sak SKR:s önskemål. I sammanhanget bör nämnas att de flesta av universiteten och hög- skolorna är statliga myndigheter med ett nationellt uppdrag att bedriva utbildning och forskning av hög kvalitet. Att statliga myndigheter ska beakta och lämna regionerna biträde i fråga om regionalt kompetensförsörjningsarbete innebär ingen förändring i lärosätenas nationella uppdrag. Syftet med förslaget är inte heller att uppgiften att biträda regionen i fråga om regionalt kompetensförsörjningsarbete ska innebära en ny uppgift eller ökad arbetsbelastning för universitet och högskolor. I universitets och högskolors uppgift ingår att samverka med det omgivande samhället för ömsesidigt utbyte och verka för att den kunskap och kompetens som finns vid högskolan kommer samhället till nytta. Enligt gällande bestämmelser ska en region följa upp, låta utvärdera och till regeringen redovisa resultaten av det regionala tillväxtarbetet (5 §). Förslaget innebär att sådan uppföljning, utvärdering och redovisning även bör omfatta arbetet med kompetensförsörjning. 2021/22:159 Mot denna bakgrund, och i syfte att ge en mer långsiktig och tydlig styr- ning och förbättrade förutsättningar för samverkan rörande det regionala kompetensförsörjningsarbetet, föreslår regeringen att regionerna och Got- lands kommun inom ramen för det regionala tillväxtarbetet ska få i uppgift att fastställa mål och prioriteringar för regionalt kompetensförsörj- ningsarbete. Med anledning av övriga förslag som lämnas i denna proposition ska särskilt fokus riktas mot samverkan kring utbudet av gymnasial utbildning. Regionerna ska tillhandahålla bedömningar av länets kompetensbehov Det regionala kompetensförsörjningsarbetet behöver ta sin utgångspunkt i en tydlig bild av hur kompetensbehoven ser ut till följd av bl.a. demografisk utveckling och befolkningens utbildningsbehov. Regionerna har på frivillig grund och utifrån de erbjudanden som regeringen beslutat om tillhandahållit analyser och prognoser av privat och offentlig sektors behov av kompetens . Detta tar Validerings- delegationen fasta på och föreslår att regionerna bör få i uppgift att tillhandahålla bedömningar av länens kompetensbehov och att den uppgiften bör anges i lagen. Regeringen menar att bedömningar av kompetensbehov inom privat och offentlig sektor är en viktig grund för det regionala kompetensförsörj- ningsarbetet. Sådana kunskapsunderlag, t.ex. i form av arbetsmarknads- och yrkesprognoser, är viktiga bl.a. för regionernas och olika utbildnings- aktörers samverkan med olika branscher, där dialog förs inom breda eller branschspecifika forum om kompetensbehov och behov av insatser utifrån specifika förutsättningar och behov i respektive län. Regeringen anser att befintliga forum för samverkan bör fortsätta att utvecklas och att regionerna bör ha en aktiv roll för att inom ramen för dessa inhämta kunskaper om kompetensbehoven inom olika branscher på regional nivå. Erfarenheter från Arbetsförmedlingens arbete med nya digitala analysmodeller, såväl som väl fungerande samverkansformer, som regionala kompetensråd liksom Vård- och omsorgscollege, Motor- branschcollege och Teknikcollege, bör tillvaratas. I sådana sammanhang finns goda förutsättningar att samlat diskutera behov av kompetens på olika utbildningsnivåer. Regionalt förankrade kunskapsunderlag bör också kunna utgöra ett stöd för utbildningsplanering och dimensionering. Regeringen anser därför att regionernas kunskaper om respektive läns kompetensbehov bl.a. bör nyttjas i de regionala planeringsunderlagen. Det kan exempelvis vara fråga om att en region på ett tidigt stadium har kännedom om en större företagsetablering inom länet, vilket kan innebära att utbudet av sammanhållna yrkesutbildningar inom komvux behöver utvecklas. påpekar att regioners tillgång till olika kunskapsunderlag som analyser och prognoser skiljer sig åt och anför att flera regioner saknar egen analyskapacitet. Regeringen noterar dock att samtliga regioner och även nationella myndigheter såsom Arbetsförmedlingen och SCB, successivt har utvecklat metoder, processer och arbetssätt för analys- och prognosarbetet vilket bl.a. resulterat i s.k. regionala match- ningsindikatorer. Det finns även ett konstruktivt utbyte mellan regionerna, vilket med stöd av bl.a. på ett positivt sätt har utvecklat den Regeringen avser att följa hur regionernas kapacitet Prop. 2021/22:159 fortsatt utvecklas. betonar vikten av att också de statliga arbetsgivarnas kompetensbehov i regionerna inkluderas eftersom en helhetsbild av kompetensbehovet saknas . Regeringen delar den bedömningen och konstaterar att Valideringsdelegationens förslag även omfattar en bedömning av kompetensbehoven bland offentliga arbets- givare, vilket alltså innebär att regionen bör ha en samlad bild av länets kompetensbehov. På grund av det anförda föreslår regeringen att regionerna och ska tillhandahålla bedömningar av länets kompetensbehov inom offentlig och privat sektor på lång och kort sikt. Inom ramen för regionalt kompetensförsörjningsarbete och med anledning av övriga förslag som lämnas i denna proposition ska särskilt fokus riktas mot bedömningar som kan bidra till utvecklad samverkan och ett mer ändamålsenligt utbud av gymnasial utbildning. Bedömningarna kan även bidra till arbete med de regionala planeringsunderlagen, se avsnitt 5.3. Uppgifter om validering bör inte tas in i lagen Valideringsdelegationen anför att validering kan bidra till nytta ur ett regionalt kompetensförsörjningsperspektiv genom att synliggöra och bekräfta den kompetens som finns i länet. Vidare erfar delegationen att regionerna efterfrågar ett tydligt mandat för att samordna relevanta aktörer i arbetet med att etablera och upprätthålla strukturer för validering på regional nivå. Delegationen gör emellertid bedömningen att det inte är lämpligt att reglera en sådan uppgift i lagen om regionalt utveck- lingsansvar. Region och Region menar att regionernas arbete i fråga om validering inte kommer att stärkas tillräckligt om validering inte nämns explicit i lagtexten. Mot bakgrund av detta vill regeringen anföra följande. Regeringen anser att validering är ett viktigt verktyg i bl.a. arbetet med att öka arbetskraftsutbudet och rörligheten på arbetsmarknaden och därmed för att möta arbetslivets kompetensbehov för en hållbar regional utveckling. I skrivelsen Nationell strategi för hållbar regional utveckling i hela landet 2021–2030 framgår att regionerna i samverkan med berörda myndigheter arbetar med att driva på, samordna, stödja och öka kunskapen bland olika regionala aktörer när det gäller validering. Det framgår vidare att regeringen anser att effektiva regionala strukturer för validering behöver utvecklas i nära samverkan mellan regionerna och statliga myndigheter samt andra berörda aktörer. Regeringen beslutade därför att ge och Myndigheten för i uppdrag att stödja och utveckla effektiva strukturer för validering på regional nivå 2022–2024, där de län som bedöms ha störst behov ska prioriteras. Regeringen anser mot denna bakgrund, i likhet med Region , att det inte finns behov av att ta in särskilda föreskrifter om uppgiften i lagen om regionalt utveck- lingsansvar. 2021/22:159 5.3 Regionala planeringsunderlag om behovet av gymnasial utbildning bör tas fram Regeringens bedömning: bör få i uppdrag att ta fram regionala planeringsunderlag som stöd för planering, dimensionering och erbjudande av gymnasial utbildning. Uppdraget bör regleras i förordningen med instruktion för . Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: En majoritet av de instanser som yttrat sig är positiva eller har inget att invända, däribland Arbetsförmedlingen, , Delegationen mot segregation, , Specialpedagogiska skolmyndigheten, , , Bodens, , , , , och kommuner, , , Region , Region , Region , Elevkårer, Elevråd, Utbildningsföretagen, Företagarna, Installatörsföretagen, , (), , (), Teknikföretagen och Transportföretagen. anser att ett regionalt planeringsunderlag är av- görande för gemensamt handlande när det gäller gymnasieskolans och vuxenutbildningens utbud. delar utredningens bedömning om att regionala planeringsunderlag och analysstöd från kommer att kunna bidra till välgrundade beslut om utbud. Flera remissinstanser lämnar synpunkter om vad de regionala planeringsunderlagen bör omfatta och önskar ett förtydligande om vad som avses med regional. anser att det blir trubbigt att i framtagandet av planeringsunderlagen utgå från regioner i traditionell mening. anser att det kan finnas en risk att mindre kommuners kompetensbehov inte synliggörs om man ser till en hel region. framhåller vikten av att planeringsunderlagen anlägger både ett regionalt och nationellt perspektiv. Även kommun och anser att det kan krävas ett nationellt perspektiv för många av de yrken som kräver en högskoleutbildning då dessa yrken ibland inte finns representerade i regionen. och i anser att det är viktigt att även beakta nya och växande branscher. Kommuner och Regioner (SKR) tillstyrker under förutsättning att lokal och regional kompetens samt det arbete som redan görs av myndigheter, regionalt utvecklingsansvariga och några samverkansområden tillvaratas. anser att tillgängliggörande av analyser och planeringsunderlag ska göras i samarbete med regionalt utvecklingsansvarig aktör som har i uppgift att tillhandahålla analyser och prognoser till stöd för det regionala kompetensförsörjningsarbetet. Bland andra Region , Region och Region lämnar liknande synpunkter. Flera branschorganisationer, däribland Installatörsföretagen, Svensk Ventilation och understryker att det är viktigt att både nationella programråden och branschorganisationerna är involverade i analysen. vikten av att involvera små och medelstora företag i utvecklingsarbetet. Några remissinstanser har synpunkter på syftet med de regionala anser att underlagen utgör en mycket viktig del i karriärvägledningen och i andra hand utgör ett gott planeringsunderlag för skolhuvudmännen, utifrån en frivillig planering och dimensionering av utbildningsutbudet. Även Idéburna skolors riksförbund lämnar liknande synpunkter. Några remissinstanser avstyrker, däribland , Kunskapsskolan i och . kommun bedömer att det finns en risk för kostsamt dubbelarbete om inte samverkansformer mellan regionala närvaro och befintliga regionala strukturer utreds och regleras. anser att underlagen snarare bör ligga till grund för en mer utvecklad studie- och yrkesvägledning till eleverna än styra utbudet av utbildningar. Skälen för regeringens bedömning Välgrundade beslut om utbud förutsätter tillgång till relevant De förslag som regeringen lämnar i avsnitt 4 bygger sammantaget upp en struktur för ett bättre anpassat utbildningsutbud där hänsyn tas till både arbetsmarknadens behov och ungdomars och vuxnas efterfrågan. huvudman, själv eller i samverkan med andra huvudmän, som står inför valet om vilka utbildningar som ska erbjudas och antalet platser på dessa behöver därför ha information om hur arbetsmarknadens behov ser ut. Vidare behöver huvudmännen ha tillgång till information om hur ungdomarnas efterfrågan beträffande olika gymnasieutbildningar ser ut samt vuxnas efterfrågan och behov av gymnasiala yrkesutbildningar. enskilda som står inför att ansöka om att bli huvudman för en viss utbildning bör kunna ta del av sådan information. Av utredningens undersökning av samverkan mellan kommuner fram- kommer att många ser ett behov av bättre tillgång till regionala underlag för att planera och dimensionera utbildningsutbudet inom både gymnasie- skolan och komvux. Huvudmän efterfrågar statistik och fakta om bl.a. arbetslivets kompetensbehov nedbrutet på regional nivå. tillgång till främst nationella beskrivningar och prognoser, men dessa utförs av många olika myndigheter och även av branschorganisationer. kan därför vara svårt för en huvudman att själv få överblick och se vilka underlag som kan vara relevanta för planering och dimensionering av Nulägesbeskrivningar och prognoser på regional nivå är mer ovanliga, och de som finns omfattar ofta en begränsad mängd yrken och tas fram med olika regelbundenhet. liknande utmaningar och rekommenderar att bl.a. utveckla informationen om kompetensbehov och hur denna information sprids och används lokalt och regionalt. Regeringen delar bedömning. Befintliga underlag kanaliseras inte alltid till rätt aktörer, saknar målgruppsanpassning och är inte avsedda att användas för utbildnings- planering eller är nedbrutna på regional nivå. Ska utbudet av gymnasial utbildning i högre grad dimensioneras utifrån arbetsmarknadens behov av kompetens behöver huvudmännen som 2021/22:159 underlag för beslut ha tillgång till statistik, fakta och analyser i form av t.ex. nulägesbeskrivningar och prognoser om kompetensbehov, uppgifter om ungdomars och vuxnas efterfrågan av och etablering efter olika utbildningar. I avsnitt 5.2 föreslås att regionerna bl.a. ska tillhandahålla bedömningar av länets kompetensbehov inom offentlig och privat sektor. För att garantera en likvärdig tillgång till underlag för beslut om utbildningsutbud anser regeringen att även staten måste ta ett större ansvar för framtagande av planeringsunderlag. Utredningens bedömning är att länens indelning är en ändamålsenlig huvudregel för planeringsunderlagens geografiska avgränsning. Statis- tiska Centralbyrån bedömer länsnivå vara den lägsta geografiska nivå som är lämplig för utbildningsprognoser och noterar att på vilken detaljnivå redovisning kan ske varierar mellan länen och beror på befolkningens storlek och sammansättning samt länets näringsgrensstruktur. anser att det är viktigt att anpassa underlagen utifrån lokala förutsättningar och behov snarare än strikta regions- eller länsindelningar. kommun påpekar att dagens samarbetsavtal kan gå över länsgränsen. Regeringen anser att den geografiska avgränsningen av planerings- underlagen behöver tas fram och fastställas av en ansvarig myndighet. Utgångspunkten bör dock vara att planeringsunderlagen ska kunna användas av huvudmännen inom ett samverkansområde när de planerar och dimensionerar utbildningsutbudet, även om planeringsunderlaget i sig inte utgår från specifika samverkansområden. De regionala planeringsunderlagen bör inkludera en bedömning av behovet av ändringar i utbildningsutbudet