prop · H903156 · 2022-03-22 00:00:00 — skolor, som anger att det fria skolvalet gäller såväl kommunala som fri- Kommunen anser också att utredningens resonemang om resursskolor och medgivande från vårdnadshavare är applicerbart även när en skola erbjuder det särskilda stödet i en kommunövergripande särskild Ett förtydligande att det förutsätts ett medgivande när en elev kommer att få delar av eller hela sin grundskoleutbildning i andra lokaler än den ordinarie skolan vore därför bra, vilket bör kompletteras med en möjlighet att gå emot vårdnadshavarnas ställningstagande likt det som gäller för beslut om skolformstillhörighet. anför att utredningens förslag om att kommunerna får välja om vårdnadshavaren får välja den kommunala resursskolan lägger grunden för en icke likvärdig organisation inte bara mellan och fristående resursskola utan även mellan kommunala sådana. resursskolor anser, mot bakgrund av HFD:s dom och i linje med det fria skolvalet, att det måste vara möjligt för vårdnadshavarna att ansöka om en plats för eleven på en specifik resursskola. Initiativet kan enligt nätverket också komma från rektorn på elevens skola, men det förutsätter då att vårdnadshavarna ger sitt samtycke. SPSM saknar ett resonemang om hur resursskolorna ska kunna möta den efterfrågan som finns. Elever som har utretts och konstaterats ha behov av en placering i resursskola ska inte ställas i kö, det främjar inte motivationen. SPSM anser att utredningen inte heller adresserar hur det ska lösas på ett rättssäkert sätt om det finns fler elever i behov av resursskola än det finns platser i kommunen. Även undrar hur man ska hantera en situation där elever som är aktuella för placering i en resursskola ställs mot varandra och ser en risk att eleverna får strida om platserna. anser att antalet platser måste möta behovet. anser att det finns anledning att ge vägledning avseende hur urvalsförfarandet ska gå till i de fall en resursskola inte har kapacitet för samtliga sökande som bedöms ha behov av placering vid en sådan skolenhet. Som nämnts i avsnitt 3 har ett antal myndigheter och organisationer beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast till lagrådsremiss, som överensstämmer i sak med förslagen i rutan ovan. har inga synpunkter. SKR anser att det är av största vikt att det är en professionell bedömning som ligger till grund för placeringen och välkomnar därför förslaget om att det är kommunen som avgör om ett barn ska placeras i resursskola om vårdnadshavarna önskar detta. SKR saknar dock ett resonemang kring lärmiljöns betydelse för hur svårigheter yttrar sig och att det är i mötet mellan individen och omgivningen som svårigheter för eleven skapas. SPSM ser positivt på och tillstyrker regeringens förslag om att vårdnadshavare som huvudregel ansöker om placering vid en resursskola, men att elevens rektor i vissa fall ska kunna ansöka. Funktionsrätt och tillstyrker att vårdnadshavaren ska ansöka om en plats på en resursskola under förutsättning att alla föräldrar får fullgod information om förutsättningar och annat som är av vikt vid ett byte till en resursskola. När det gäller förslaget till urvalsregel anför SPSM att myndigheten ser utmaningar med hur bedömningen vid urval till resursskolor ska göras av vem som har störst behov, och vem som har kompetens att göra dessa bedömningar. Utifrån hur förslaget om placering i resursskola är utformat ser SPSM att det kan finns en risk att elever med ”för stora behov av särskilt stöd”, som kanske inte ”passar in” utifrån det stöd som resursskolan erbjuder hänvisas någon annanstans. SPSM lyfter risken för att elever som inte får plats på resursskola hamnar i limbo. 2021/22:156 vidhåller att elever som har utretts och konstaterats ha behov av en placering i resursskola inte ska ställas i kö. är positiva till förslaget men påpekar att det kan uppkomma problem med att bestämma vilken elev som egentligen har störst behov av plats i en resursskola, då alla som kan bli aktuella för en placering per definition kommer att ha ett stort behov av särskilt stöd. Funktionsrätt och ser en risk för att elever som borde få en plats ändå inte får det på grund av stort söktryck till resursskolorna. Enligt är risken uppenbar att kommuner inte har kapacitet att tillgodose de faktiska behoven utan kommer att fortsätta styras efter vilken budget som förvaltningen tilldelas. Förbundet anser bl.a. också att de elever som bedöms tillhöra skolans målgrupp bör tas in efter kötid, så att det blir ett kombinerat behovs- och kötidsförfarande. Elever måste enligt förbundet också tillåtas gå kvar fast de kanske inte kan betraktas som att de har ”störst” behov längre, eftersom de med skolans hjälp fungerar bättre än många elever som inte ännu har fått plats. anser att det är svårt att bedöma hur urvalsbestämmelsen ska användas i praktiken. Skolinspektionen påtalar att förslaget om urval är allmänt hållet vilket kommer påverka Skolinspektionens tillsyn. Skälen för regeringens förslag En placering vid en resursskola bör bygga på frivillighet Utgångspunkten i skollagens placeringsbestämmelser är vårdnadshavares önskemål om skola. Att byta skola kan få stora konsekvenser för den enskilde eleven, t.ex. i fråga om resväg till skolan och kamratrelationer. En viktig faktor att ta hänsyn till är också att resursskolor inte finns på samma sätt i elevernas närhet som ordinarie grundskolor. framhåller är ett nära samarbete med eleven och vårdnadshavarna en förut- sättning för att placeringen ska kunna genomföras på ett tillfredsställande Mot denna bakgrund bedömer regeringen, i likhet med utredningen och majoriteten av remissinstanserna, att en placering av en elev vid en resursskola bör bygga på frivillighet. Om en elevs vårdnads- havare inte vill att deras barn ska gå på en resursskola måste kommunen i stället erbjuda eleven det särskilda stödet som behövs på annat sätt. BO framhåller får det särskilda stöd som en elev behöver inte villkoras av en placering vid en resursskola. undrar om medgivandet kan kringgås genom att en elev placeras i en kommunövergripande särskild undervisningsgrupp på en anser att det bör krävas medgivande från vårdnadshavare för placering i kommunövergripande särskilda undervis- Förslagen i denna proposition innebär inga förändringar i fråga om särskilda undervisningsgrupper. kräva ytterligare utredning och kan därför inte tas om hand i denna Oavsett var en särskild undervisningsgrupp är förlagd måste dock placeringen ske på ett rättssäkert sätt och med hänsyn till principen om barnets bästa (prop. 2009/10:165 s. 292 f.). Det krävs alltid särskilda skäl för ett rektorsbeslut om särskild undervisningsgrupp, som ska vara kopplade till möjligheten att skapa bättre förutsättningar att pedagogiskt hantera elevens stödbehov. Att eleven och elevens vårdnadshavare ska ges möjlighet att delta när ett åtgärdsprogram utarbetas innebär enligt förarbetena att deras syn på skolsituationen och förslag till tänkbara Prop. 2021/22:156 lösningar ska vägas in. Skolan måste också noggrant dokumentera vilka beslut som fattats i samband med placering i en särskild undervisningsgrupp samt upplysa om möjligheten att överklaga (28 kap. 12 § skollagen). Slutligen ska uppföljning och utvärdering ske med viss regelbundenhet och i samråd med eleven och elevens vårdnadshavare (samma prop. s. 293). Elevens vårdnadshavare bör alltid få ansöka till en resursskola… Det framgår av utredningens kartläggning att de kommuner som har egna resursskolor hanterar ansökningsförfarandet på olika sätt. I vissa kommuner är det vårdnadshavarna som formellt ansöker om plats i resursskolan, medan det i andra kommuner är hemskolan eller dess rektor som ansöker med godkännande av vårdnadshavarna. Enligt utredningen bör kommunerna på egen hand kunna utforma detaljerna kring sina ansökningsförfaranden, då ansökan ofta sker i dialog mellan vårdnadshavare och elevens ordinarie skola, oavsett vem som ansöker. En ordning där elevens vårdnadshavare måste ansöka om plats skulle enligt utredningen kunna ha nackdelen att det kan få resursskolor att framstå som en rättighet som elever och vårdnadshavare kan ansöka till på samma sätt som till andra skolor. Det skulle kunna skapa en förväntan om att alla kommuner ska inrätta resursskolor. I linje med vad bl.a. anför bedömer regeringen att det innebär bristande likvärdighet om kommuner tillåts hantera vårdnadshavares önskemål om placering vid kommunala resursskolor på helt olika sätt. Som angetts tidigare framgår det av förarbetena till skollagen att bestämmelsen om fristående resursskolor syftade till ökad valfrihet för eleverna (prop. 2009/10:165 s. 203 och 382). HFD uttalade också i sitt avgörande om kommunala resursskolor (HFD 2017 ref. 50) att principen om det fria skolvalet gäller såväl kommunala som fristående skolor samt att det av bl.a. detta skäl saknas anledning att tolka skollagens bestämmelser om kommunala grundskolor på ett sätt som skulle utesluta en ordning som ger en vårdnadshavare möjlighet att välja en skola med inriktning mot elever som är i behov av särskilt stöd och därmed enbart vara hänvisad till en fristående skola med en sådan inriktning. Enligt domstolen bör bestämmelsen om placering vid skolenhet (10 kap. 30 § skollagen), som anger att huvudregeln är att eleven ska placeras vid den skola som elevens vårdnadshavare önskar, läsas i ljuset av principen om det fria skolvalet och den syftar därför enligt domstolen främst till att säkerställa vårdnadshavarens frihet vid val av skola för eleven. Av bestämmelsen kunde därför inte anses följa ett förbud mot att inrätta resursskolor inom vid vilka vårdnadshavare ges möjlighet att ansöka om placering av en elev. Det kan således konstateras att det tydligt framgår av såväl förarbetena till gällande lagstiftning som rättspraxis att valfrihet mellan kommunala och fristående grundskolor bör gälla även för elever i resursskolor. Det rimmar inte med att vårdnadshavare i vissa kommuner inte tillåts söka till kommunens egna resursskolor. Det står inte heller klart vilka överprövningsmöjligheter vårdnadshavarna har om bara rektorer tillåts ansöka. Enligt skollagens portalparagrafer ska utbildningen inom skolväsendet 2021/22:156 vara likvärdig inom varje skolform oavsett var i landet den anordnas och alla ska, oberoende av bl.a. geografisk hemvist, ha lika tillgång till utbild- ningen om inte annat följer av särskilda bestämmelser (1 kap. 8 och 9 §§). Mot denna bakgrund anser regeringen att det bör tydliggöras i lagtexten att elevens vårdnadshavare alltid har möjlighet att ansöka om plats vid en Det innebär inte att kommunerna måste starta resursskolor eller att det är vårdnadshavarnas vilja som ska vara styrande. inte heller att en placering får bli rutinmässig. gens förslag att det förtydligas i lagtexten att kommunen ansvarar för att bedöma om en elev är i behov av sådant särskilt stöd som en viss resurs- Även om vårdnadshavarna tillåts ansöka till resursskolan är det således fortfarande kommunen som avgör om en elev tillhör resurs- skolans målgrupp och om eleven kan erbjudas plats eller inte. Som nämnts i avsnitt 3 har ett antal myndigheter och organisationer beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast till lagrådsremiss, vars förslag överensstämmer med regeringens förslag. har inga synpunkter. Funktionsrätt och tillstyrker att vårdnads- havaren ska ansöka om plats under förutsättning att alla föräldrar får fullgod information om sådant som är av vikt vid ett byte till en resurs- Regeringen instämmer i att det är viktigt att alla föräldrar får fullgod En kommun ska enligt skollagen informera vårdnadshavare om utbildning i bl.a. grundskolor som erbjuds i eller av kommunen (29 kap. 19 §). Som utredningen anger sker också en ansökan till resurs- skola ofta i dialog mellan vårdnadshavare och elevens ordinarie skola. SKR anser att det är av största vikt att det är en professionell bedömning som ligger till grund för placeringen och välkomnar därför förslaget om att det är kommunen som avgör om ett barn ska placeras i resursskola om vårdnadshavarna önskar detta. SKR saknar dock ett resonemang kring lär- miljöns betydelse för hur svårigheter yttrar sig och att det är i mötet mellan individen och omgivningen som svårigheter för eleven skapas. delar uppfattningen att det är i mötet mellan individen och omgivningen som svårigheter för eleven uppstår. Som anförts i avsnitt 6.1.1 anser Funk- tionsrätt , och att det behöver göras större övergripande förändringar i den ordinarie skolan främst när det gäller arbetet med att skapa en tillgänglig skolmiljö för alla I propositionen Elevhälsa och stärkt utbildning för elever med intellektuell funktionsnedsättning (prop. 2021/22:162) lämnas förslag till ändringar i skollagen som syftar till att tydliggöra och stärka elevhälso- Regeringen anser att huvudmän generellt behöver inten- sifiera sina insatser för att se till att alla elever får det stöd som de behöver. Det är kommunen som huvudman som har ansvar för att se till att skol- miljön utformas så att elever med stödbehov i så stor uträckning som möjligt kan delta i det ordinarie sammanhanget. I de fall en elev har behov av ett mindre sammanhang är det kommunen som är ansvarig för att även tillse att ett sådant sammanhang skapas. Det kan i sammanhanget nämnas att barn står under vårdnad av båda föräldrarna eller en av dem. Det finns också situationer när en domstol behöver utse särskilt förordnade vårdnadshavare. nadshavare ska bl.a. bevaka att barnet får tillfredsställande försörjning och utbildning (6 kap. 2 § ). När det gäller s.k. ensamkommande barn som söker uppehållstillstånd ska det utses en god man att i vårdnads- Prop. 2021/22:156 havares och förmyndares ställe ansvara för barnets personliga förhållan- den och sköta dess angelägenheter (2 § lagen [2005:429] om god man för ensamkommande barn). Det kan också nämnas att det finns särskilda bestämmelser i skollagen om mottagande och undervisning av nyanlända och vissa andra elever (3 kap. 12 a–12 i §§). Som angetts har en elev i vissa situationer också rätt eller möjlighet att bli mottagen i en annan kommuns grundskola än hemkommunens (10 kap. 25–28 och 34 §§). Det framgår av propositionen Utbildning för elever i samhällsvård och på sjukhus (prop. 2014/15:43 s. 21) att dessa regler utgår från att eleven önskar fullgöra skolgången i en annan kommun i en viss skola och att elever som har rätt att bli mottagna i kommunen med anledning av exempelvis en HVB-placering bör placeras under samma förutsättningar som kommunens elever. Om en elevs vårdnadshavare söker sig till en skola i en annan kommun än hemkommunen ska prövningen av om eleven ska tas emot göras av den kommun där barnet önskar fullgöra sin utbildning. Är det fråga om en resursskola måste eleven givetvis också bedömas tillhöra resursskolans målgrupp av den kommunala huvudmannen för resursskolan. Ett beslut om mottagande i en annan kommun får överklagas till (28 kap. 12§ första stycket 4). Det kan nämnas att fristående resursskolor ofta drivs i anslutning till HVB och liknande (se avsnitt 6.2). …men kan också medge att elevens rektor gör det om eleven går vid en av kommunens skolenheter I linje med utredningens uppfattning bör det emellertid inte införas ett krav på att elevens vårdnadshavare alltid själv måste ansöka om placering för sitt barn vid en resursskola. Om elevens vårdnadshavare medger det kan det mycket väl, om eleven är placerad vid en av kommunens skolenheter, vara hemskolans rektor som sköter ansökningsförfarandet. Vårdnadshavare kan vara mer eller mindre aktiva och enligt utredningen befinner sig vissa familjer vars barn tas emot i kommunens resursskola i en utsatt situation och behöver olika former av stöd från samhället. Elevens rektor bör därför också kunna ansöka om en placering vid en resursskola, under förutsättning att vårdnadshavarna medger det. Det innebär inte att rektorer måste ansöka om sådana placeringar men möjligheten ska finnas om kommunen har en egen resursskola. En ansökan från elevens rektor måste givetvis ske i nära dialog med elevens vårdnadshavare. Några särskilda regler om ansökningsförfarandet på nationell nivå, t.ex. när och hur en ansökan ska göras, finns inte . Det innebär att det är upp till varje huvudman, såväl som enskild, att forma sina egna rutiner. Om en elev vill söka sig till en resursskola med en annan huvudman, fristående eller , bör dock ansökan göras av elevens vårdnads- havare, även om elevens rektor givetvis kan vara behjälplig. Det saknas tydliga urvalsregler Det framgår av utredningen att efterfrågan på platser i såväl fristående som kommunala resursskolor sammantaget överstiger tillgången. att det förekommer köer och att urval måste göras mellan sökande elever. Flera remissinstanser önskar tydliggöranden kring urvalet. 2021/22:156 adresserar inte utredningen hur det ska lösas på ett rättssäkert sätt om det finns fler elever i behov av resursskola än det finns platser i kommunen. anser att det kan uppkomma problem kring vilken elev som har störst behov. Förbundet tror att det inom en över- skådlig framtid kommer att vara större efterfrågan på platser i en kommu- nal resursskola än antalet platser och att det alltså finns en risk för att elever får strida om platserna. anser bl.a. att antalet platser vid resursskola måste möta behovet bland elever. överklagandenämnd anser att avsaknaden av riktlinjer för hur urvals- kriterier för dessa särskilda resurskolenheter får utformas innebär att an- tagningssystemet blir oförutsebart. Det finns därför enligt nämnden anled- ning att ge vägledning avseende hur urvalsförfarandet ska gå till i de fall en resursskola inte har kapacitet för samtliga sökande som bedöms ha behov av placering vid en sådan skolenhet. Det kan konstateras att det saknas närmare urvalsregler för kom- munala grundskolor i skollagen, utöver vad som följer av bestämmelserna om när en kommun får frångå en vårdnadshavares önskemål om placering (10 kap. 30 §). Kommunerna har följaktligen ett relativt stort utrymme att själva bestämma vilka principer som ska tillämpas vid urval till sina skol- enheter, oavsett om det är fråga om resursskolor eller inte. läggande krav som har fastslagits i rättspraxis är emellertid att urvalet ska ske på ett objektivt, sakligt och icke-diskriminerande sätt och med hänsyn tagen till vad som sammantaget är bäst för samtliga inblandade elever (HFD 2015 ref. 50). I sitt vägledande avgörande om kommunala resursskolor bedömde HFD att skollagens nuvarande bestämmelser inte hindrar kommunerna från att göra en behovsprövning i samband med placering vid en skola med inrik- tning mot elever i behov av särskilt stöd (HFD 2017 ref. 50). också att resursskolorna i målet vid ansökan gjorde en bedömning av elevens behov av särskilt stöd och att de elever som hade störst behov prio- Det finns även viss praxis från när det gäller kommuners urvalsförfaranden till dagens inrättade resursskolor. I ett vägledande avgörande har nämnden upphävt en kommuns avslags- beslut och förordnat om plats för eleven på resursskolan, då det var oklart hur kommunen prioriterade elever utifrån stödbehov (beslut , dnr 2020:1367). konstaterade att HFD bedömt att skollagen inte hindrar kommunerna från att göra en behovsprövning i samband med placering vid en skola med inriktning mot elever i behov av särskilt stöd (HFD 2017 ref. 50) och att kommunerna har ett relativt stort utrymme att själva bestämma vilka principer som ska tillämpas vid urval Enligt nämnden var urvalsgrunden att eleven måste tillhöra en viss målgrupp utifrån ett antal fastställda kriterier godtagbar. Däremot hade kommunen vid prioritering av elever gått tillväga på ett sätt som inte uppfyller grundläggande krav på rättssäkerhet och förutsebarhet. Det framgick inte av den information som varit tillgänglig vid ansöknings- förfarandet att ytterligare prioritering gjordes utifrån storleken på elevens Det saknades även uppgifter om vilka aspekter som vägdes in i bedömningen av hur stort elevens behov av resursskola var. enligt nämnden inte möjligt att bedöma om urvalet till den aktuella skolan skett på ett objektivt, sakligt och icke-diskriminerande sätt. har i ett annat avgörande bedömt att antagningskriterierna till en resursskola med inriktning tal och språk, vilket var kriterierna för diagnosen generell språkstörning, var godtagbara (beslut , dnr 2017:410). I det avgörandet bedömde nämnden också att när det gäller vilka elever som en kommun placerar på sin resursskola är det, om fler elever i kommunen än som får plats önskar gå där, inte en acceptabel urvalsgrund att eleven bor i den stadsdel där skolan är belägen. När det gäller synpunkt att det inte är belyst hur ett elevintag som grundar sig på att eleverna diagnostiserats med en viss funktionsnedsättning förhåller sig till diskrimineringslagstiftningen, kan konstateras att målgruppen för resursskolor är elever i behov av särskilt stöd. Dessa elever kan ha olika funktionsnedsättningar, men det är inte något krav för att få särskilt stöd. En elev kan vara i behov av särskilt stöd i skolan oavsett om eleven har en medicinsk diagnos eller inte. I förarbetena anges också att om en elev har en medicinsk diagnos utgör inte heller enbart angivandet av diagnosen, t.ex. Aspergers syndrom eller ADHD, en beskrivning av elevens behov av särskilt stöd (se propositionen Tid för undervisning – lärares arbete med stöd, särskilt stöd och åtgärdsprogram [prop. 2013/14:160] s. 38). Som nämnts ovan har dock bedömt att det som urvalsprincip vid urval till en resursskola med inriktning tal och språk var godtagbart att eleven skulle uppfylla kriterierna för diagnosen generell språkstörning (beslut , dnr 2017:410). Huvudmännen för resursskolor måste givetvis beakta diskrimineringslagstiftningen. De ansvarar för att utbildningen genomförs i enlighet med bestämmelserna i skollagen och andra författningar (2 kap. 8 § skollagen), däribland diskrimineringslagen (2008:567). Skollagen innehåller också en direkt hänvisning till diskrimineringslagen (1 kap. 8 § skollagen). Enligt diskrimineringslagen får den som bedriver verksamhet enligt skollagen inte diskriminera någon elev som deltar i eller söker till verksamheten (2 kap. 5 § diskrimineringslagen). Diskrimineringslagen skyddar personer med en funktionsnedsättning från både direkt och indirekt diskriminering. För att det exempelvis ska vara fråga om direkt diskriminering krävs att någon med en viss funktionsnedsättning missgynnas och behandlas sämre än någon annan i en jämförbar situation. Med diskriminering avses också bl.a. bristande tillgänglighet, dvs. att en person med en funktionsnedsättning missgynnas genom att skäliga åtgärder för tillgänglighet inte har vidtagits för att personen ska komma i en jämförbar situation med personer utan denna funktionsnedsättning (1 kap. 4 § diskrimineringslagen). Det finns även rättsfall där en kommun har dömts för diskriminering i form av bristande tillgänglighet gentemot en elev med en funktionsnedsättning som medfört koncentrations- och inlärningssvårigheter, eftersom eleven inte fick stödåtgärder i sin grundskola i rimlig tid (Hovrätten över och dom , mål nr FT 3884-19, meddelade inte prövningstillstånd varför domen stod fast). Vid urval ska de elever som har störst behov av resursskolans särskilda stöd prioriteras Regeringen gör bedömningen att det finns skäl att förtydliga i lagtexten vad som gäller vid urval till kommunala resursskolor, med hänsyn till remissynpunkterna från bl.a. och . Som utredningen har konstaterat förekommer det ofta köer till dagens resursskolor. Frågan är då hur kommunen ska prioritera mellan de sökande eleverna. Då placeringarna ska grundas på elevernas stödbehov förslår regeringen att huvudmannen vid urval ska prioritera de elever som har störst behov av det särskilda stöd som resursskolan erbjuder. Som angetts ovan framgår det av vissa vägledande avgöranden att kommunala resursskolor prioriterar elever med störst behov.