prop · H903169 · 2022-03-22 00:00:00 — Första stycket innebär att stödet så långt som möjligt ska utformas på ett affärsmässigt sätt och så att en snedvridning av konkurrensen förhindras. Vidare ska statens långsiktiga kostnader för stödet minimeras. Stödet ska utformas så att statens insatser i möjligaste mån kan återfås från stöd- mottagaren. Staten ska, enligt andra stycket, tillförsäkras ersättning eller annan kom- pensation för sitt risktagande, om inte synnerliga skäl talar mot det. Tredje stycket innebär en möjlighet att, om det finns synnerliga skäl, av- vika från det som gäller i fråga om avgifter enligt 6 kap. 4 § budgetlagen. Utformningen av bestämmelserna ger regeringen eller stödmyndigheten flexibilitet att anpassa villkoren för stöd i det enskilda fallet. 5 § Om det behövs för att motverka allvarliga negativa effekter på stabiliteten i det finansiella systemet och för att resolutionsverktygen ska kunna tillämpas mer effektivt, får i likviditetsstödjande syfte besluta att 1.ge lån till en central motpart i resolution eller ett broinstitut, eller 2.utfärda garantier avseende tillgångar och förpliktelser för en central motpart i resolution eller ett broinstitut. Särskild hänsyn ska tas till om åtgärden behövs för att förhindra eller begränsa spridningseffekter. Åtgärderna får även beslutas i förhållande till en köpare vid tillämpning av försäljningsverktyget. Paragrafen innehåller bestämmelser om statligt stöd till en central motpart under resolution. Paragrafen är utformad med beaktande av de villkor som anges i artikel 44 i EU-förordningen. Paragrafen är utformad efter förebild av 27 kap. 1 § lagen om resolution. Övervägandena finns i avsnitt 9.2. Statligt stöd ska, enligt första stycket, få lämnas om det behövs för att motverka allvarliga negativa effekter på stabiliteten i det finansiella systemet och för att resolutionsverktygen ska kunna tillämpas mer effek- tivt. Stödet ska ges i likviditetsstödjande syfte och får lämnas genom lån till en central motpart i resolution eller ett broinstitut, eller genom garantier avseende tillgångar och förpliktelser för en central motpart i resolution eller ett broinstitut. Det som avses är en central motpart som är auktori- serad i enligt artikel 14 i EU:s förordning om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister. Vid bedömningen av om stödet behövs för att motverka allvarliga nega- Prop. 2021/22:169 tiva effekter på stabiliteten i det finansiella systemet och för att resolu- tionsverktygen ska kunna tillämpas mer effektivt ska, enligt andra stycket, särskild hänsyn tas till om syftet är att förhindra eller begränsa spridnings- effekter. Enligt tredje stycket får stöd även ges till en köpare vid tillämpning av försäljningsverktyget i EU-förordningen (artiklarna 40 och 41). Bestämmelser om villkor för statligt stöd under resolution enligt denna paragraf finns i 6–8 §§. En hänvisning till bestämmelserna i stödlagen finns i 11 §. Av 6 kap. 1 § framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela ytterligare föreskrifter om villkor för statligt stöd under resolution och föreskrifter om avtal om sådant stöd. 6 § Statligt stöd under resolution enligt 5 § lämnas efter att avtal om stöd har ingåtts mellan staten och stödmottagaren eller dess ägare. Paragrafen innehåller villkor för statligt stöd under resolution. Paragrafen motsvarar närmast 2 §, som är utformad efter förebild av 1 kap. 4 § stödlagen. Övervägandena finns i avsnitt 9.2. Paragrafen innebär att statligt stöd under resolution får lämnas efter att avtal om stöd har ingåtts mellan staten och stödmottagaren eller dess ägare. Exempel på villkor för stödet som bör framgå av avtalet är att stödmedel och statens övriga insatser, inbegripet ersättning för kostnader och utlägg, ska återfås från stödmottagaren (jfr 8 §). Av 6 kap. 1 § framgår att regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer kan meddela föreskrifter om avtal om statligt stöd under resolution. 7 § Statligt stöd under resolution enligt 5 § får lämnas bara om fastställer att det finns ett allvarligt hot mot den finansiella stabiliteten. 1.inhämta bedömning av om det finns ett allvarligt hot mot den finansiella stabiliteten, och 2.ge möjlighet att lämna sin bedömning av om det finns ett allvarligt hot mot den finansiella stabiliteten. ska underrätta regeringen om att myndigheten har fastställt att det finns ett allvarligt hot mot den finansiella stabiliteten och även ange grunderna för detta. Paragrafen innehåller ytterligare villkor för statligt stöd under resolution. Övervägandena finns i avsnitt 9.2. Statligt stöd under resolution enligt 5 § får, enligt första stycket, bara lämnas om fastställer att det finns ett allvarligt hot mot den finansiella stabiliteten. För att bedöma om hotet kvarstår bör Riks- gäldskontorets fastställande ske löpande. Stödet bör lämnas endast . Innan fastställer att det finns ett allvarligt hot mot den finansiella stabiliteten, ska myndigheten enligt andra stycket 1 inhämta bedömning i frågan. ska, enligt andra stycket 2, också ge möjlighet att lämna sin bedömning. Enligt tredje stycket ska underrätta regeringen om att myndigheten har fastställt att det finns ett allvarligt hot mot den finansiella stabiliteten och även ange grunderna för detta. 8 § Stödet enligt 5 § ska så långt som möjligt utformas på ett affärsmässigt sätt och så att en snedvridning av konkurrensen förhindras. för stödet ska hållas så låga som möjligt. Stödet ska utformas så att statens insatser i möjligaste mån kan återfås. Staten ska tillförsäkras ersättning eller annan kompensation för sitt risktagande, om inte synnerliga skäl talar emot det. Om det finns synnerliga skäl får avsteg göras från bestämmelserna om ränta och avgifter i 6 kap. 4 § budgetlagen (2011:203). Paragrafen anger ytterligare villkor för statligt stöd under resolution. Paragrafen motsvarar närmast 4 §, som är utformad efter förebild av 2 kap. 2 § stödlagen. Övervägandena finns i avsnitt 9.2. Första stycket innebär att stödet så långt som möjligt ska utformas på ett affärsmässigt sätt och så att en snedvridning av konkurrensen förhindras. Vidare ska statens långsiktiga kostnader för stödet minimeras. utformas så att statens insatser i möjligaste mån kan återfås från stöd- Staten ska, enligt andra stycket, tillförsäkras ersättning eller annan kom- pensation för sitt risktagande, om inte synnerliga skäl talar emot det. Tredje stycket innebär en möjlighet att, om det finns synnerliga skäl, avvika från det som gäller i fråga om ränta och avgifter enligt 6 kap. 4 § Utformningen av bestämmelserna ger regeringen och flexibilitet att anpassa villkoren för stöd i det enskilda fallet. 9 § har rätt till ersättning för förvaltningskostnader som upp- kommit i samband med stöd enligt 1 §. Paragrafen innehåller en bestämmelse om stödmyndighetens rätt till ersätt- ning för sina förvaltningskostnader. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. I paragrafen anges att stödmyndigheten har rätt till ersättning för för- valtningskostnader som uppkommit i samband med stöd enligt 1 §. kostnader innefattar skäliga kostnader för den värdering som ska ske enligt Bestämmelser om att ersättningen ska finansieras av stabilitetsfonden finns i 3 kap. 2 § 3 stödlagen. En hänvisning till bestämmelserna i stöd- lagen finns i 11 §. 10 § har rätt till skälig ersättning för kostnader och utlägg som uppkommit i samband med resolutionsåtgärder enligt EU-förordningen och för sådana kostnader och utlägg som uppkommit i samband med beslut om stöd under resolution enligt 5 § och åtgärder för att lämna sådant stöd. Paragrafen innehåller en bestämmelse om rätt till ersättning för kostnader och utlägg. Övervägandena finns i avsnitt 9.2. I paragrafen anges att har rätt till skälig ersättning för kostnader och utlägg som har uppkommit i samband med resolutions- åtgärder enligt EU-förordningen och för sådana kostnader och utlägg som uppkommit i samband med beslut om stöd under resolution enligt 5 § och åtgärder för att lämna sådant stöd. Det kan bl.a. röra sig om en oberoende Prop. 2021/22:169 värdering enligt EU-förordningen, externa rådgivare och interna kostnader i samband med resolutionsåtgärder och åtgärder för att lämna statligt stöd under resolution. Bestämmelser om att ersättningen ska finansieras av stabilitetsfonden finns i 3 kap. 2 § 7 stödlagen. En hänvisning till bestäm- melserna i stödlagen finns i 11 §. 11 § I lagen (2015:1017) om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut och om stabilitetsfonden finns bestämmelser om finansiering av åtgärder och ersättning som avses i 1, 5, 9 och 10 §§ och i EU-förordningen. Paragrafen innehåller en upplysningsbestämmelse. Övervägandena finns i avsnitt 9.3. I paragrafen finns en upplysning om att det finns bestämmelser om finansiering i stödlagen. Enligt 3 kap. 2 § stödlagen ska stabilitetsfonden finansiera förebyggande statligt stöd enligt 1 §, statligt stöd under resolu- tion enligt 5 §, stödmyndighetens förvaltningskostnader enligt 9 § och ersättning till enligt 10 § denna lag. Stabilitetsfonden ska också, enligt samma bestämmelse i stödlagen, bl.a. finansiera de statliga stabiliseringsverktygen enligt artiklarna 45–47 i EU-förordningen och ersättning som betalas ut till aktieägare, clearingmedlemmar eller andra borgenärer som till följd av resolution av en central motpart har fått ett sämre ekonomiskt utfall än vad som hade fallet vid konkurs eller lik- vidation enligt artikel 62 i förordningen. 5 kap. Samarbete och informationsutbyte 1 § En central motpart ska lämna de uppgifter till regeringen, och stödmyndigheten som de behöver för sin verksamhet enligt denna lag. Paragrafen innehåller en bestämmelse om uppgiftsskyldighet för en cen- tral motpart. Paragrafen är utformad efter förebild av 28 kap. 1 § lagen om resolution och 4 kap. 1 § stödlagen. Övervägandena finns i avsnitt 10.7.1. Paragrafen innebär att en central motpart ska lämna regeringen, Riks- gäldskontoret och stödmyndigheten de uppgifter som de behöver för sin verksamhet enligt lagen. Uppgifter kan behöva lämnas både vid särskilda händelser och rapporteras löpande. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får enligt 6 kap. 2 § meddela föreskrifter om sådan uppgiftsskyldighet. 2§ Den som deltar eller har deltagit i verksamhet som rör statligt stöd till en central motpart enligt 4 kap. får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon genom sitt deltagande fått veta om en enskilds affärs- eller driftförhållanden, ekonomiska eller personliga förhållanden eller om planering och förberedelser för eller hantering av fredstida krissituationer. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Paragrafen innehåller bestämmelser om tystnadsplikt. Paragrafen är utfor- mad efter förebild av 28 kap. 3 § lagen om resolution. Övervägandena finns i avsnitt 10.5. Första stycket är tillämpligt på fysiska personer som deltar eller har del- tagit i ärenden om statligt stöd till en central motpart. I juridiska personer, exempelvis ett broinstitut, gäller tystnadsplikten för den verkställande ledningen, medlemmar av ledningsorganet och anställda. Tystnadsplikten gäller både under fullgörandet av uppdrag, anställning eller motsvarande och efter att uppdraget eller tjänsten har avslutats. Tystnadsplikten om- fattar vissa uppgifter som personen i fråga har fått kännedom om vid full- görande av sina uppgifter i fråga om statligt stöd till en central motpart enligt 4 kap. Föremålet för sekretessen är kopplat till en enskilds affärs- eller driftförhållanden, ekonomiska eller personliga förhållanden eller till planering och förberedelser för eller hantering av fredstida krissituationer. Tystnadspliktens avgränsning ligger i rekvisitet ”obehörigen röja eller ut- nyttja” en uppgift. När det gäller innebörden av obehörighetsrekvisitet bör utgångspunkten vara de sekretessbestämmelser som kommer att tillämpas av myndigheterna i deras verksamheter (30 kap. 12 och 12 c §§ offent- lighets- och sekretesslagen [2009:400], förkortad OSL, se även författ- ningskommentaren till dessa bestämmelser i avsnitt 15.6). Detta blir natur- ligt eftersom offentliga funktionärer och enskilda som deltar i samma verksamhet kommer att behöva ta del av samma information. Andra stycket innehåller en upplysningsbestämmelse om att offentlig- hets- och sekretesslagen i stället tillämpas i det allmännas verksamhet. 3 § och ska på eller stöd- myndighetens begäran lämna de uppgifter som respektive myndighet behöver för sin verksamhet som rör statligt stöd till en central motpart enligt 4 kap. Inom Riks- gäldskontoret gäller motsvarande uppgiftsskyldighet för den del av myndigheten som inte bedriver verksamhet enligt denna lag, gentemot den del av myndigheten som bedriver den verksamheten. Paragrafen innehåller bestämmelser om samarbete och informationsutbyte mellan myndigheter och inom . Paragrafen är utformad efter förebild av 28 kap. 4 § lagen om resolution och 4 kap. 2 § stödlagen. Övervägandena finns i avsnitten 10.6 och 10.7.1. Paragrafen innebär att och på Riks- gäldskontorets eller stödmyndighetens begäran ska lämna de uppgifter som respektive myndighet behöver för sin verksamhet som rör statligt stöd till en central motpart. Motsvarande uppgiftsskyldighet gäller inom Riks- gäldskontoret, för den del av myndigheten som inte bedriver verksamhet enligt denna lag, gentemot den del av myndigheten som bedriver verksam- het enligt denna lag. , och Finansinspek- tionens uppgiftsskyldighet enligt paragrafen motsvarar den uppgifts- skyldighet som finns i ärenden enligt stödlagen och lagen om resolution. Bestämmelserna är sekretessbrytande. 4 § , , stödmyndigheten och ska samarbeta och utbyta information med varandra i frågor som rör statligt stöd till en central motpart enligt 4 kap. , stödmyndigheten och Finans- inspektionen ska också samarbeta och utbyta information med varandra och med motsvarande myndigheter inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet i frågor som rör finansiering enligt 2 kap. 2 §. ska lämna regeringen de uppgifter som regeringen behöver i fråga om finansiering enligt 2 kap. 2 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om samarbete och informationsutbyte Prop. 2021/22:169 mellan myndigheter. Paragrafen är utformad efter förebild av 28 kap. 5 § lagen om resolution. Övervägandena finns i avsnitt 10.7.1. Första stycket innebär att , , stödmyndig- heten och har samarbets- och uppgiftsskyldighet gentemot varandra i frågor som rör förebyggande statligt stöd och stöd under resolution enligt 4 kap. , stödmyndigheten och har även samarbets- och uppgiftsskyldighet gentemot varandra och i förhållande till utländska myndigheter inom EES i frågor som rör finansiering enligt 2 kap. 2 §. Andra stycket innebär att ska lämna regeringen de uppgifter som regeringen behöver i fråga om finansiering enligt 2 kap. 2 §. För stabilitetsfondens räkning får enligt 2 kap. 2 § ingå avtal om att finansiera en resolutionsåtgärd i ett annat land inom EES eller i tredjeland. Ett sådant avtal får ingås först efter regeringens godkännande. Regeringen ska också godkänna utbetalning av sådan finansiering (3 kap. 2 § andra stycket stödlagen). Bestämmelserna är sekretessbrytande. 5 § ska underrätta ifall en central motpart inte fullgör sina skyldigheter enligt avtal ingångna med stöd av 4 kap. 2 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om underrättelseskyldighet. Para- grafen är utformad efter förebild av 4 kap. 3 § stödlagen. Övervägandena finns i avsnitt 10.7.1. Paragrafen innebär att stödmyndigheten ska underrätta Finansinspek- tionen ifall en central motpart inte fullgör sina skyldigheter enligt avtal som ingåtts om förebyggande statligt stöd enligt 4 kap. 2 §. 6 § Om en central motpart som har varit föremål för resolution försätts i konkurs, ska på begäran av konkursförvaltaren för den centrala mot- parten lämna de upplysningar som konkursförvaltaren behöver för att upprätta konkursbouppteckningen enligt 7 kap. 13 § konkurslagen (1987:672) och för- valtarberättelsen enligt 7 kap. 15 § samma lag. Om en central motpart som har varit föremål för resolution går i likvidation, ska på begäran av likvidatorn för den centrala motparten lämna de upplysningar som likvidatorn behöver för att genomföra likvidationen. Paragrafen innehåller bestämmelser om uppgiftsskyl- dighet i förhållande till en konkursförvaltare eller likvidator. Paragrafen är utformad efter förebild av 28 kap. 6 § lagen om resolution. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Om en central motpart försätts i konkurs efter att ha varit försatt i resolution, tar en konkursförvaltare över avvecklingen av företaget. Enligt första stycket ska på begäran av konkursförvaltaren lämna förvaltaren de upplysningar som han eller hon behöver för att upprätta konkursbouppteckningen och förvaltarberättelsen. På motsvarande sätt tar en likvidator över avvecklingen om en central motpart går i likvidation efter att ha varit försatt i resolution. Enligt andra stycket ska lämna likvidatorn de upplysningar han eller hon behöver för att genomföra likvidationen. 2021/22:169 I 30 kap. 12 f § OSL finns en sekretessbrytande bestämmelse som möj- liggör uppgiftslämnande enligt denna paragraf. 6 kap. Rätt att meddela föreskrifter 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela ytterligare föreskrifter om villkor för stöd enligt 4 kap. och föreskrifter om sådana avtal som avses i 4 kap. 2 och 6 §§. Paragrafen innehåller en upplysningsbestämmelse om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter. Över- vägandena finns i avsnitten 9.1 och 9.2. Föreskrifterna kan t.ex. avse vilka förpliktelser som kan omfattas av ett lån eller en garanti, villkor om stöd får lämnas, begräns- ningar av eller förbud mot rörlig ersättning till ledande befattningshavare och samverkan mellan myndigheter. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om sådan uppgiftsskyldighet som avses i 5 kap. 1 §. Paragrafen innehåller bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter. Övervägandena finns i avsnitt 10.7.1. Föreskrifterna kan t.ex. avse vilka uppgifter som ska lämnas och när de ska lämnas. Föreskrifterna kan bl.a. avse krav på att de uppgifter som lämnas ska vara revisorsgranskade. 3 § Regeringen får meddela föreskrifter om sådana avgifter som avses i 1 kap. 3 § andra stycket. Paragrafen innehåller bemyndigande för regeringen att meddela före- skrifter om de avgifter som får ta ut för prövning av ansökningar, anmälningar och underrättelser enligt EU-förordningen. Övervägandena finns i avsnitt 6.3. Föreskrifterna kan t.ex. avse avgifter för prövning av ärenden om åter- hämtningsplaner (artikel 10.1 i EU-förordningen). Överklagande och beslut som ska gälla 1 § beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvalt- ningsdomstol. beslut enligt 2 kap. 2 § får dock inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Regeringens och stödmyndighetens beslut enligt denna lag får inte överklagas. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av beslut enligt lagen. Paragrafen är utformad efter förebild av 30 kap. 1 § lagen om reso- lution och 4 kap. 4 § stödlagen. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Första stycket första meningen innebär att (resolu- tionsmyndighetens) beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Enligt andra meningen får beslut om att ingå avtal om finansiering för stabilitetsfondens räkning enligt 2 kap. 2 § inte över- För stabilitetsfondens räkning får enligt 2 kap. Prop. 2021/22:169 2 § ingå avtal om att ta upp lån eller anskaffa annan finansiering från bl.a. en utländsk resolutionsmyndighet eller ingå avtal om att finansiera en resolutionsåtgärd i ett annat land. beslut om att ingå avtal om finansiering av en resolutionsåtgärd i ett annat land kräver regeringens godkännande. Regeringen ska godkänna utbetalning av sådan finansiering (3 kap. 2 § andra stycket stödlagen). I andra stycket anges att det krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Tredje stycket innebär att beslut som regeringen och stödmyndigheten fattar enligt lagen inte får överklagas. Detta kan avse t.ex. beslut om tillämpningen av statliga stabiliseringsverktyg enligt 1 kap. 4 § och om förebyggande statligt stöd enligt 4 kap. 1 §. Bestämmelser om överklagande av beslut enligt EU-förordningen finns i förordningen (artikel 74). Beslut får överklagas till allmän förvaltnings- domstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten (40 § förvaltningslagen [2017:900]). 2 § och får bestämma att ett beslut om kris- förebyggande åtgärder enligt EU-förordningen eller förelägganden som meddelats med stöd av förordningen ska gälla . Paragrafen innehåller bestämmelser om verkställighet av beslut eller före- lägganden som fattas med stöd av EU-förordningen. Paragrafen är ut- formad efter förebild av 30 kap. 1 § fjärde stycket lagen om resolution. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. Paragrafen innebär att och , var för sig, får bestämma att vissa beslut eller förelägganden som de fattar med stöd av EU-förordningen får gälla . Befogenheten gäller för dels beslut om krisförebyggande åtgärder enligt EU-förordningen (se definitionen i artikel 2.48), dels förelägganden som meddelats med stöd av EU-förordningen. Denna lag träder i kraft . Övervägandena finns i avsnitt 13. I ikraftträdandebestämmelsen anges att lagen träder i kraft , vilket är det datum då de flesta bestämmelserna i förordningen ska börja tillämpas. 15.2Förslaget till lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979) 10 § Allmän förmånsrätt följer med 1.den kostnad som borgenär haft för försättande av gäldenären i konkurs och för beslut att ett dödsbos egendom ska avträdas till förvaltning av boutredningsman samt begravnings- och bouppteckningskostnader när gäldenären avlidit före kon- 2021/22:169 2. arvode och kostnadsersättning till rekonstruktör enligt lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion, tillsynsman enligt nämnda lag eller konkurslagen (1987:672) eller förordnad boutredningsman, om fordringen avser tid innan konkursansökan gjordes eller därefter, 3.kostnad för särskilda åtgärder som som anges under 2 vidtagits med rekonstruktörens eller tillsynsmannens godkännande eller av boutrednings- mannen och uppenbart varit till borgenärernas bästa, 4.andra fordringar som grundar sig på avtal som gäldenären med rekonstruk- törens samtycke träffat under en företagsrekonstruktion enligt lagen om företags- rekonstruktion, 5.ersättning till resolutionsmyndigheten () enligt lagen (2015:1016) om resolution, om fordringen avser tid innan konkursansökan gjordes eller därefter, och 6.andra fordringar som grundar sig på avtal som gäldenären med resolutions- myndighetens eller en särskild förvaltares samtycke träffat under en resolution enligt – lagen om resolution, eller – och rådets förordning (EU) 2021/23 av om en ram för återhämtning och resolution av centrala motparter och om ändring av förordningarna (EU) nr 1095/2010, (EU) nr 648/2012, (EU) nr 600/2014, (EU) nr 806/2014 och (EU) 2015/2365 samt direktiven /47/EG, 2004/25/EG, 2007/36/EG, 2014/59/EU och (EU) 2017/1132. Förmånsrätt enligt första stycket 1–3 och 5 gäller endast i den utsträckning beloppet med hänsyn till omständigheterna är skäligt. Paragrafen innehåller bestämmelser om allmän förmånsrätt. Övervägan- dena finns i avsnitt 8.4. I första stycket 2, 3 och 5 görs redaktionella ändringar. Genom ändringen i första stycket 6 följer allmän förmånsrätt även med fordringar som hänför sig till avtal som en central motpart själv har ingått med externa parter under resolutionen. För att allmän förmånsrätt ska följa krävs att avtalet har ingåtts med samtycke från den som utövar kontroll över den centrala motparten i resolution. Det kan antingen vara resolu- tionsmyndigheten eller, om den centrala motparten står under särskild för- valtning, den särskilde förvaltaren.