prop · H903210 · 2022-04-05 00:00:00 — (mark- och miljödomstolen) och anser att bestämmelsen i 16 kap. 4 § bör tas bort i sin helhet. Föreningen avstyrker förslaget och anför att den sista tidpunkten då en kommun ska kunna avge ett veto är vid beskedet om byggstart. Havs- och vattenmyndigheten anser att frågan om huruvida den kommunala tillstyrkan i de delar som avser vindkraft till havs, särskilt inom territorialvattnet, bör bibehållas borde ha utretts närmare i betänkandet. Utvecklingsbehovet för förnyelsebar energi är stort och det kan vara svårt att hitta lämpliga områden för vindkraftsetablering, inte minst till havs. Nuvarande regelverk om tillstyrkan liksom det föreslagna lokaliseringsbeskedet sträcker sig geografiskt från land och ut till och med territorialhavet, vilket således utgör det havsområde som omfattas av det kommunala område som nämns i 16 kap. 4 § . Majoriteten av remissinstanserna, bland annat och kommuner, är positiva till att kommunens ställningstagande tidigareläggs i processen. i anser att förslaget sparar ansenliga resurser för flertalet parter i en tillståndsprövning för vindkraft då bland annat exploatörer samt samråds-, tillsyns- och prövningsmyndigheter slipper lägga tid och resurser på ansökningar där ett beslut om tillstyrkan blir negativt sent i en tillståndsprocess. i län anför att begäran om lokaliseringsbesked tidigast bör ske vid påbörjat samråd enligt 6 kap. eftersom verksamhetsutövaren då även kan göra avvägningar kring utformning, höjd och antal verk baserat på vad som framkommer från övriga samrådsparter. På så vis minskar risken att det sker större förändringar i tillståndsprövningen gentemot lokaliseringsbeskedet. bedömer att kommunernas självstyre påverkas negativt eftersom kommunernas ställningstaganden kommer att baseras på ett mer begränsat underlag. Även Region och regionala samverkansråd bedömer att självstyret påverkas negativt utifrån att beslut måste fattas trots att underlaget för kommunens bedömning kommer att vara väldigt begränsat utifrån mark- och vattenanvändningen i snäv bemärkelse och dessutom inte kan ändras när mer underlag finns tillgängligt senare i processen. Det gör att många andra intressen, såsom kulturliv, landskapsbild, friluftsliv, samebyar och fågelliv, inte kommer uppdagas i ett tidigt skede trots kännedom om förhållandena. En stor andel remissinstanser, bland annat i , flera kommuner, och Energiföretagen, är positiva till om kommunens beslut begränsas till att enbart avse mark- och vattenanvändning för att tydliggöra skiljelinjen mellan de kommunala bedömningarna och tillståndsmyndighetens prövning enligt . i anför att det bör tydliggöras att ett positivt lokaliseringsbesked avser ett principiellt ställningstagande om att användning av platsen för vindkraftsändamål är lämplig utifrån kommunens översiktsplan och planerad användning av mark- och vattenområden i övrigt. Majoriteten av de instanser som kommenterar frågan om beslutens giltighetshetstid, bland annat kommun, kommun, liksom flera länsstyrelser, är positiva till den föreslagna tidsperioden . kommun anför att tidsperioden är en ur ett kommunalt perspektiv med tanke på dels att en översiktsplan förutsätts aktualitetsförklaras eller tas fram en gång per mandatperiod, dels att den politiska mandatperioden är . Kommuner och Regioner och Kommuner anser att den sökande av ett lokaliseringsbesked ska definieras på likartat sätt som den sökande av planbesked och förhandsbesked enligt . Majoriteten av remissinstanserna, bland annat och , tillstyrker förslaget att kommunen ska fatta sitt beslut från det att projektören begärt det. 2021/22:210 verket instämmer i utredningens slutsats att förfarandet hos kommunen sannolikt inte omfattas av tidsfristerna i och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (förnybartdirektivet). (mark- och miljödomstolen) ifrågasätter däremot Flera remissinstanser, bland annat kommun och , anser dock att är . kommuner anför att det är otydligt vad det innebär att kommunen ska ge besked och vad som händer om kommunen inte gör det. i län anför att tiden bör räknas från det att begäran är i bedömer att det i vissa fall kan behövas längre tidsfrist för kommunens besked än . kan till exempel behöva förankras hos medborgarna i de fall frågan inte har bearbetats i översiktsplanen. Tiden bör inte börja räknas förrän underlaget är komplett. Det kan krävas ett mer omfattande underlag än endast uppgifter om utbredningsområde, antal vindkraftverk och den Resultatet av en medborgardialog bör ingå i underlaget utom i de fall när frågan har förankrats i översiktsplanen. I de fall det inte skett något samråd eller annan medborgardialog behöver kommunen sköta den delen själv och i så fall kan det således behöva finnas en möjlighet att förlänga tidsfristen för avgörandet av lokaliseringsbesked. inte av utredningen om det finns några sanktionsmöjligheter om kommunen förhalar sitt ställningstagande. Den frågan kan behöva När det gäller förslaget om att kommunen ska fatta ett särskilt beslut är majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig i frågan, bland annat SmåKom, positiva till att ett aktivt beslut ska fattas i varje enskilt fall. innebär en större tydlighet för samtliga parter. (mark- och miljödomstolen) anser inte att konsekvenserna av utredningens förslag i denna del är tillräckligt utredda, utan befarar att det fortfarande föreligger en risk att en förfrågan om besked inte behandlas eftersom det inte kopplats någon sanktion till bestämmelsen. anser att det inte bör vara möjligt för kommunen att tillstyrka eller avstyrka delvis. att det vore bra om det förtydligas att kommunens ställningstagande inte kan villkoras, utan att det ska vara positivt eller negativt. Majoriteten av remissinstanser som yttrat sig över förslaget att kommunerna ska vara skyldiga att motivera sina lokaliseringsbeslut, bland annat i , är positiva till kravet på motivering. kommuner anser att det är oklart hur väl en motivering måste utformas och hur den ska bedömas. myndigheten anför att motiveringsskyldighet redan framgår av förvalt- ningslagens allmänna regler om beredning av ärenden. Av de remissinstanser som kommenterat utredningens bedömning i den del som avser att beslut om tillstyrkan inte ska kunna ändras är flera, bland annat i och i län, positiva till förslaget. och regionala samverkansråd anför dock att utredningens bedömning att beslutet inte kan ändras har brister eftersom det kan komma fram mer information senare i processen som gör att kommunen kan vilja göra en annan bedömning. Kommuner och Regioner och Region anför att Prop. 2021/22:210 förslaget bör kompletteras med en rätt för kommunen att ta ut en avgift från den sökande för handläggningen av en begäran. Region och regionala samverkansråd pekar på risken att antalet tillstyrkansärenden kan komma att öka då barriären för vindkraftsbranschen att begära ett tillstyrkande sänks. Det kan skapa merarbete för kommunerna. anför att det i utredningen framkommer att flera projektörer kan begära ett lokaliseringsbesked för samma område. Detta riskerar att belasta kommuner med attraktiva områden. För att inte skapa en marknad där positiva lokaliseringsbeslut saluförs är det viktigt att debitering för handläggning möjliggörs. Hur stor risken är för denna typ av verksamhet är svår att förutspå , men helt obetydlig är den inte oavsett syftet med lagförslaget. Vindkraftsföretagen och flera föreningar lyfter markägarperspektivet och att det ofta glöms bort. Föreningen i pekar på rättviseaspekten för omkringliggande fastighetsägare och hur de påverkas av vindkraften. och avstyrker utredningens förslag och lyfter frågor angående de samiska intressena och hur dessa skulle påverkas av förslaget. Skälen för regeringens förslag Tillståndsprocessen för vindkraft måste bli mer effektiv och förutsägbar Bestämmelsen i 16 kap. 4 § infördes i syfte att avskaffa den dubbelprövning enligt dåvarande och som tidigare gällt för vindkraft och säkerställa ett fortsatt långtgående kommunalt inflytande över användningen av mark och vatten (prop. 2008/09:146 s. 40). I propositionen uttalade regeringen att det är viktigt att en kommun som är negativ till en etablering av vindkraft redan under samrådsprocessen enligt 6 kap. tydligt redogör för sin uppfattning eftersom man annars riskerar att verksamhetsutövaren drar på sig kostsamma prövningsprocesser i onödan. Kravet på tillstyrkan i 16 kap. 4 § har dock bland annat kommit att kritiseras för att kommunernas beslut om tillstyrkan kan ändras under tillståndsprocessens gång och att bestämmelsens tillämpning uppfattas som rättsosäker och påverkar handläggningstiderna negativt. Regeringen anser att det är av stor vikt att tillståndsprocessen för vindkraft görs mer effektiv och förutsägbar för att främja utbyggnad. En kommun ska vara skyldig att ta ställning till om den medger eller motsätter sig att en viss plats tas i anspråk för vindkraft Regeringen anser, i likhet med utredningen och en majoritet av remissinstanserna, att kommunerna även fortsatt bör ha ett starkt inflytande över lokaliseringen av vindkraft och att kommunernas ställningstagande till vindkraftsetableringar bör ske tidigare än . Utredningens förslag, att en kommun på begäran ska vara skyldig att i ett beslut antingen tillstyrka eller avstyrka en vindkraftsetablering och att kommunen ska vara bunden av sitt ställningstagande, medför dels att verksamhetsutövare kan få tidigare besked från kommunen, dels att den osäkerhet som finns i 2021/22:210 fråga om en kommun kommer att ändra sitt beslut om tillstyrkan undanröjs. Regeringen anser i likhet med utredningen att en kommun bör vara skyldig att på begäran ta ställning till om den medger eller motsätter sig att ett visst mark- eller vattenområde tas i anspråk för en sådan anläggning för vindkraft som beskrivs i begäran. Ställningstagandet bör ske utifrån vad som ur ett kommunalt perspektiv bedöms vara en lämplig användning av mark- och vattenområden inom kommunen. Kommunens ställningstagande ska inte förväxlas med den lokaliseringsbedömning enligt 2 kap. 6 § som görs vid en tillståndsprövning. Enligt regeringen bör kommunens ställningstagande till vindkraftsverksamhet även fortsatt vara skönsmässig. Några särskilda kriterier som kommunen ska beakta vid sitt ställningstagande bör därför inte föreskrivas. En kommuns ställningstagande bör baseras på de uppgifter som ska ingå i begäran, se vidare avsnitt 6.3. Andra uppgifter utöver dem behövs inte för att kommunen ska kunna ta ställning till om den kan medge att en plats tas i anspråk för vindkraft. Som framgår av avsnitt 7.1 föreslår regeringen att kommunens medgivande ska vara en förutsättning för tillstånd till vindkraftsverksamhet. Som utvecklas i avsnitt 7.2 anser regeringen att kommunens medgivande även ska krävas vid prövningar av ansökningar om frivilliga tillstånd. Kommunernas skyldighet att ta ställning till om platsen får tas i anspråk bör därför inte begränsas till sådan vindkraftsverksamhet som är tillståndspliktig. Havs- och vattenmyndigheten anser att frågan om huruvida den kommunala tillstyrkan i de delar som avser vindkraft till havs, särskilt inom territorialvattnet, bör bibehållas borde ha utretts närmare i betänkandet. Regeringen anser dock att kommunen ska ha inflytande över allt mark- och vattenområde inom kommunen och att frågan därför inte behöver utredas vidare. Kommunens ställningstagande ska kunna begäras i ett tidigt skede De förslag som lämnas i detta lagstiftningsärende syftar till att säkerställa att kommunernas ställningstagande görs före tillståndsprövningen, i stället för som under pågående tillståndsprövning. Det innebär att tillståndsprövningar avseende vindkraftsverksamhet som inte har förutsättningar att beviljas något tillstånd undviks och att de tillståndsprövningar som kommer till stånd blir mer tidseffektiva, eftersom kommunens ställningstagande inte behöver inväntas. Regeringen bedömer liksom i att detta innebär betydande resursbesparingar för såväl verksamhetsutövare som de myndigheter som deltar i tillståndsprövningar. Till skillnad från i län anser regeringen att ett ställningstagande bör kunna begäras redan före samrådet dels för att undvika att verksamhetsutövaren lägger resurser på samråd avseende en verksamhet som inte har förutsättningar att komma till stånd, dels för att samrådsskedet annars skulle ta . Vindkraftsföretagen och flera föreningar lyfter markägarperspektivet, och Föreningen i pekar på rättviseaspekten för omkringliggande fastighetsägare och hur de påverkas av vindkraften. Även och har synpunkter på Regeringen konstaterar att allmänhetens möjlighet att delta i processen för planering, t.ex. vid framtagande av nya översiktsplaner, är oförändrad. Detta gäller oavsett om de är sakägare som påverkas av en vindkraftsetablering eller övriga kommuninvånare, miljöorganisationer etc. Enskilda har även möjlighet att framföra synpunkter inom ramen för samrådet och i tillståndsprövningen . Kommunen ska medge eller motsätta sig att platsen tas i anspråk Utredningen föreslår att kommunen ska lämna ett positivt lokaliseringsbesked (tillstyrkan) eller ett negativt lokaliseringsbesked (avstyrkan). Regeringen instämmer i utredningens och bland annat bedömning att ett ställningstagande bör vara antingen positivt eller negativt. Som i framför bör det således inte vara möjligt att förena beslutet med villkor. Det bör inte heller vara möjligt att lämna ett delvis positivt besked. Det som kommunerna bör ta ställning till i ett tidigt skede av planeringsprocessen är om den tänkta platsen ur ett kommunalt perspektiv är lämplig för ändamålet. Det bör uttryckas som att kommunen medger eller motsätter sig att mark- eller vattenområdet tas i anspråk för en anläggning för vindkraft. På så sätt tydliggörs att kommunen inte genom sitt ställningstagande gör någon bedömning av om en verksamhet med vindkraftsverksamhet på platsen bör ges tillstånd enligt och dess föreskrifter. Det är en senare fråga som följer redan etablerade processer. Det nu aktuella ställningstagandet görs i stället utifrån vad som ur ett kommunalt perspektiv bedöms vara en lämplig användning av mark- och vattenområden inom kommunen. Kommunens medgivande ska gälla i minst fem år Regeringen anser liksom utredningen att kommunen bör vara bunden vid sitt ställningstagande i lokaliseringsfrågan. Den som har begärt ett ställningstagande har ett intresse av att kunna lita på att ett medgivande från kommunens sida består både före och under tillståndsprövningen. Annars kvarstår risken för att verksamhetsutövare ändå inte vågar gå vidare med planeringen av sina projekt. Till skillnad från bland annat , Region och regionala samverkansråd anser regeringen inte att kommunen ska kunna ändra sitt ställningstagande när den får tillgång till ytterligare information om den planerade verksamheten, t.ex. i samband med tillståndsprövningen. Såväl under samrådet som i tillståndsprövningen ges kommunen möjlighet att lämna synpunkter på verksamheten. Om kommunen med anledning av uppgifter som framkommer först under samrådet eller tillståndsprövningen ser skäl att invända mot den verksamhet som samrådet eller tillståndsprövningen avser eller att framföra synpunkter på dess utformning, kan kommunen göra det trots att den har lämnat sitt medgivande till att platsen tas i anspråk för vindkraft. Ett lämnat medgivande förhindrar inte heller att kommunen kan överklaga ett tillstånd till anläggningen, om kommunen bedömer att det har framkommit sådana uppgifter att det finns anledning att motsätta sig tillståndet. 2021/22:210 Regeringen delar utredningens bedömning att kommunen inte bör vara bunden av medgivandet för obegränsad tid. Kommunens bundenhet bör å ena sidan vara så lång att en verksamhetsutövare efter att ett medgivande meddelats har tillräckligt med tid för att förbereda och genomföra samråd och därefter ta fram tillståndsansökan. Tiden bör även ge rimliga möjligheter att vid behov hitta finansiering av projektet inför tillståndsansökan. Å andra sidan bör bundenheten inte utsträckas alltför långt i tiden, eftersom kommunen bör ha möjlighet att på lite ändra inställning till vindkraftsetablering på platsen. Längre bundenhet kan också medföra att vissa kommuner blir mindre benägna att lämna medgivanden till vindkraft. Regeringen delar utredningens bedömning att det inte är lämpligt att kommunen bara ska vara bunden till sitt ställningstagande under den innevarande mandatperioden. Det skulle bland annat medföra att längden på kommunens bundenhet skulle variera beroende på när ett ställningstagande har beslutats. kommun anser att utredningens förslag, att kommunen ska vara bunden av sitt ställningstagande , är en ur ett kommunalt perspektiv. I det sammanhanget vill regeringen påminna om att ett ställningstagande i vilket kommunen har medgett att platsen tas i anspråk inte hindrar att kommunen i samrådet eller i den efterföljande tillståndsprövningen invänder mot själva verksamheten eller framför synpunkter på dess utformning. Regeringen erinrar i detta sammanhang även om bestämmelsen i 2 kap. 6 § tredje stycket . Regeringen bedömer att utredningens resonemang, som innebär att kommunen bör vara bunden till sina medgivanden , är en rimlig avvägning. Utredningen föreslår dock inte någon uttrycklig bestämmelse om hur länge ett kommunalt medgivande ska gälla. Enligt regeringens mening bör det framgå av att ett medgivande gäller . Om medgivandet ingår i en ansökan om tillstånd som getts in till prövningsmyndigheten , bör dock medgivandet gälla till den senare tidpunkt när tillståndsfrågan har avgjorts genom en dom eller ett beslut som har fått laga kraft. På så sätt säkerställs att ett nytt medgivande inte behöver inhämtas under en pågående process. som ett medgivande gäller bör det inte få ändras av kommunen, annat än om det innehåller en uppenbar oriktighet till följd av ett skrivfel eller liknande förbiseende. Även detta bör framgå av bestämmelsen. Beslutets giltighetstid bör räknas för kommunens beslut. Regeringen delar utredningens bedömning att den omständigheten att en kommun inte är skyldig att motivera sina ställningstaganden medför att transparensen och möjligheten att utkräva politiskt ansvar minskar. Enligt regeringen kan motiverade ställningstaganden bidra till att skapa större förståelse för kommunens inställning till vindkraft och för hur kommunen bedömer vilka områden som lämpar sig för vindkraft. Trots att kommunernas ställningstaganden är skönsmässiga, kan såväl verksamhetsutövare som närboende och andra berörda ha ett intresse av att besluten motiveras. Som utredningen och majoriteten remissinstanser framför bör kommunerna vara skyldiga att motivera sina beslut. Det är visserligen korrekt att 32 § förvaltningslagen (2017:900) redan innehåller en bestämmelse om att förvaltningsmyndigheter är skyldiga att motivera sina beslut, vilket kommun och påpekar. Eftersom regeringen föreslår att beslut om ställningstagande ska överklagas i den ordning som gäller för laglighetsprövning enligt kommunallagen (2017:725) (se avsnitt 6.6), är den bestämmelsen dock inte tillämplig, se 2 § förvaltningslagen. Skyldigheten att motivera ställningstagandena bör därför regleras särskilt. Ställningstagandet ska göras för att säkerställa möjligheten till lokal förankring Utredningen föreslår att kommunens besked ska lämnas från det att en komplett begäran lämnats in. Majoriteten av remissinstanserna, bland annat flertalet kommuner, är positiva till förslaget. Flera remissinstanser, bland annat och , menar dock att tidsfristen behöver vara . Regeringen vill i sammanhanget påminna om att kommunens ställningstagande enligt förslaget kommer att baseras på ett mer begränsat underlag än . Kommunens bedömning kan därför förväntas bli enklare att göra. En kommun kan vidare, efter att den i ett ställningstagande har medgett att platsen tas i anspråk, återkomma med synpunkter på själva verksamheten inom ramen för samrådet och tillståndsprövningen. har många kommuner bara ett begränsat antal fullmäktigemöten , vilket kommun påpekar. Dessutom kan det som i påpekar finnas ett behov för kommuner att i vissa fall förankra sitt beslut hos medborgarna, t.ex. om det aktuella området inte är utpekat som lämpligt för vindkraft i översiktsplanen. Regeringen gör bedömningen att det är viktigt att skapa förutsättningar för kommunen att säkerställa lokal förankring och medborgardialog. Den av utredningen föreslagna tidsfristen kan vara för kort för att skapa rimliga förutsättningar för förankringsprocessen. Kommunernas tidsfrist bör därför enligt regeringen vara . Med hänsyn till att det är viktigt att prövningen av frågor som rör vindkraft är effektiv och inte drar ut , vill regeringen påminna om möjligheten att delegera beslutanderätten. En sådan flexibilitet kan underlätta en snabbare hantering av ärendena. Regeringen delar den bedömning som såväl utredningen som i län och i gör att tidsfristen bör börja löpa från den dag som begäran är fullständig. En begäran är fullständig när den innehåller de uppgifter som anges i 8 b §, se vidare avsnitt 6.3. Artikel 16 i förnybartdirektivet innehåller bestämmelser om att tillståndsförfaranden avseende bland annat vindkraft ska genomföras inom vissa tidsfrister. Till skillnad från (mark- och miljödomstolen) delar regeringen utredningens och bedömning att ett kommunalt ställningstagande som görs innan tillståndsprövningen har inletts och som utgör en förutsättning för tillståndsprövningen (jfr avsnitt 7.2), inte omfattas av de tidsfrister som gäller för tillståndsförfaranden enligt artikel 16 i förnybartdirektivet. Regeringen konstaterar att den bedömningen också överensstämmer med 2021/22:210 genomförande av artikel 16 i direktivet. Det följer nämligen av 5 § första stycket 1 och 6 § förordningen (2021:757) om tidsfrister och kontaktpunkt för vissa ärenden som gäller tillförsel av förnybar energi att tidsfristerna i 7 och 8 §§ i samma förordning börjar löpa först när en komplett ansökan om tillstånd till verksamhet med vindkraft har mottagits av den handläggande myndigheten. kommuner anser att det är oklart hur överträdelser av tidsfristen ska beivras. Regeringen förutsätter att såväl kommuner som andra myndigheter följer gällande lagstiftning och ser inte att det finns behov av bestämmelser om sanktioner mot en kommun som underlåtit att besluta om ett ställningstagande inom tidsfristen. Kommunens arbete med ärenden om ställningstagande till vindkraft väntas inte leda till ytterligare kostnader Ett fåtal remissinstanser, bland annat Kommuner och Regioner, anser att kommunerna bör få ta ut en avgift för handläggningen av ärenden om tillstyrkan. Region och regionala samverkansråd menar att det finns en risk att antalet ärenden om tillstyrkan kommer att öka och bedömer att kommuner med områden som är attraktiva för vindkraft riskerar att belastas. Utredningen berör inte frågan om finansiering av kommunernas handläggning av ärenden om tillstyrkan. Regeringen konstaterar emellertid att lagstiftningen förutsätter att kommunerna gör en prövning av om en viss verksamhet kan tillstyrkas eller inte. De förslag som regeringen nu lämnar förändrar inte uppgiften i sig, utan syftar till att förtydliga tillämpningen. Det saknas därför anledning att anta att de föreslagna ändringarna annat än marginellt innebär en förändring av kommunernas verksamhet. 6.2Frågan om kompensation till dem som berörs och stärkta incitament för kommuner bör utredas Regeringens bedömning: Frågan om införande av ett system för kompensation till dem vars omgivning påtagligt påverkas av vindkraftsutbyggnad bör utredas. Även andra möjligheter att stärka incitamenten för kommuner att medverka till utbyggd vindkraft bör utredas. Utredningens bedömning överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som tar upp frågan om ekonomisk kompensation är positiva till att ett sådant system