prop · H903228 · 2022-04-19 00:00:00 — Enligt nuvarande regler ges inte avdrag för arbetsresor som är undantagna från svensk beskattning på grund av skatteavtal (9 kap. 5 § IL). Enligt verket kan denna reglering emellertid inte tillämpas vid skattereduktioner. Skattereduktionen bedöms därför, med den föreslagna utformningen, kunna fås även när inkomster är undantagna från svensk beskattning. Enligt verket bör en regel som begränsar denna effekt över- Ingen annan remissinstans yttrar sig särskilt över denna fråga. 2021/22:228 Skälen för regeringens förslag: Enligt regleringen för de befintliga skattereduktionerna jobbskatteavdraget (67 kap. 5 § IL), sjuk- och aktivitetsersättning (67 kap. 9 a § IL), hushållsarbete (67 kap. 11 § IL) och gåva (67 kap. 24 § IL) gäller rätten till skattereduktion dem som är obegränsat skattskyldiga under beskattningsåret och dem som är begränsat skattskyldiga men vars överskott av förvärvsinkomster i och andra länder, uteslutande eller så gott som uteslutande, utgörs av överskott av förvärvsinkomster i . Regeringen föreslår att en likadan reglering bör gälla för skattereduktionen för arbetsresor. Enligt regleringen avseende jobbskatteavdraget (67 kap. 9 § IL) och sjuk- och aktivitetsersättning (67 kap. 9 d § IL) gäller vidare att skattereduktionen fördelas på ett särskilt sätt den skattskyldige har varit obegränsat skattskyldig i . Dock gäller att om en begränsat skattskyldig har sin förvärvsinkomst uteslutande eller så gott som uteslutande från , ska skattereduktionen tillgodoräknas som om han eller hon varit obegränsat skattskyldig . Regeringen föreslår att en likadan reglering bör gälla för skattereduktionen för arbetsresor. Som uppmärksammat kommer inte 9 kap. 5 § IL att vara tillämplig på en skattelättnad som ges i form av en skattereduktion. Det skulle således kunna uppkomma situationer när skattereduktion begärs för arbetsresor som hör samman med inkomster som inte beskattas i på grund av sexmånaders- eller ettårsregeln i 3 kap. 9 § IL, skatteavtal eller annan internationell överenskommelse. Regeringen delar verkets bedömning och anser att det bör införas en kompletterande bestämmelse om att det inte finns rätt till skattereduktion för arbetsresor hänförliga till inkomster som inte ska beskattas i . Ett nytt tredje stycke i den föreslagna 67 kap. 57 § IL bör därför läggas till. Förslaget medför att två nya paragrafer, 67 kap. 57 och 64 §§, införs i inkomstskattelagen. Skattereduktionens ordningsföljd och hur den Regeringens förslag: Skattereduktion för arbetsresor ska göras efter regional skattereduktion, men före skattereduktion för underskott av Skattereduktion för arbetsresor räknas endast av mot En hänvisning till skattereduktionen görs i lagen om avräkning av utländsk skatt. förslag överensstämmer delvis med Kommittén föreslår att skattereduktionen för arbetsresor ska göras efter skattereduktionen för sjukersättning och aktivitetsersättning men före skattereduktionen för underskott av kapital. Remissinstanserna: Ingen remissinstans yttrar sig särskilt över denna Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Näringslivets Skattedelegation, vars yttrande ansluter sig till, bedömer att den omständigheten att skattereduktionen endast får räknas av mot inkomstskatt riskerar att få negativa konsekvenser för enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag. Det konstateras att dessa grupper i många fall dessutom erlägger andra skatter än bara inkomstskatt, t.ex. expansionsfondsskatt och statlig inkomstskatt på räntefördelning. Skälen för regeringens förslag: I vilken ordning de olika skattereduktionerna ska göras i förhållande till varandra anges i 67 kap. 2 § första stycket IL. Således ska skattereduktion göras för sjöinkomst, allmän pensionsavgift, arbetsinkomst (jobbskatteavdrag), sjukersättning och aktivitetsersättning, förvärvsinkomst, boende i vissa områden (regional skattereduktion), underskott av kapital, hushållsarbete, installation av grön teknik, gåva och mikroproduktion av förnybar el i nu nämnd ordning. Regeringen har även föreslagit att en ny skattereduktion för avgift till arbetslöshetskassa ska införas (prop. 2021/22:126). Denna förslås göras efter skattereduktionen för mikroproduktion av förnybar el. Kommittén föreslog att skattereduktionen för arbetsresor skulle göras efter skattereduktionen för sjukersättning och aktivitetsersättning men före skattereduktionen för underskott av kapital. Sedan kommittén lämnade sitt betänkande har, som framgår ovan, en skattereduktion för boende i vissa glest befolkade områden (regional skattereduktion) införts liksom en skattereduktion för förvärvsinkomster. I denna proposition föreslås, i likhet med promemorians förslag, att den nya skattereduktionen för arbetsresor ordningsmässigt ska placeras efter den regionala skattereduktionen, men före skattereduktionen för underskott av kapital. Av 67 kap. 2 § andra stycket IL framgår att skattereduktion ska räknas av mot och statlig inkomstskatt, mot statlig fastighetsskatt samt mot fastighetsavgift. Skattereduktionerna för arbetsinkomst (jobbskatteavdraget), sjuk- och aktivitetsersättning, förvärvsinkomst och boende i vissa glest befolkade områden (regional skattereduktion) ska dock endast räknas av mot inkomstskatt. Näringslivets Skattedelegation och anser att det kan få negativa konsekvenser för enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag om även skattereduktionen för arbetsresor begränsas till att endast räknas av mot inkomstskatt. Regeringen bedömer att samma reglering bör gälla för alla arbetsresor och att skattereduktionen, i likhet med bl.a. skattereduktionerna för arbetsinkomst och förvärvsinkomst, bör begränsas till att räknas av mot inkomstskatt. Med anledning av att den nya skattereduktionen endast ska räknas av mot inkomstskatt bör en hänvisning till detta göras i lagen (1986:486) om avräkning av utländsk skatt. Förslaget medför ändringar i 67 kap. 2 § inkomstskattelagen och i 2 kap. 10 § andra stycket lagen om avräkning av utländsk skatt. 2021/22:228 5 Vissa andra frågor vid skattereduktion 5.1Trängselskatt och väg-, bro- och färjeavgift m.m. 5.1.1Avdraget för trängselskatt avskaffas Regeringens förslag: Avdraget för trängselskatt avskaffas. och promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: (), Gröna Bilister, och Kommuner och Regioner tillstyrker förslaget. () ser positivt på förslaget och anser att ett inkluderande skulle underminera trängselskattens syfte, nämligen att förbättra framkomlighet och miljö inom områden med bra kollektivtrafikförsörjning. Även Svensk Kollektivtrafik ställer sig bakom förslaget. Region bedömer att risken för minskade intäkter från trängselskatter kan påverka möjligheten att finansiera utbyggnad av kollektivtrafiken och att detta kräver ytterligare analyser. i län anser att förslaget kan bidra till att fler som pendlar mellan län och centrala väljer kollektiva transportmedel framför bilen. Skälen för regeringens förslag: Kostnader för trängselskatt vid arbetsresor med egen bil eller förmånsbil uppkommer under bilresan. Dessa kostnader är således en del av själva resan. Kostnadernas karaktär bör därför klassificeras på samma sätt som bilresan. I skattesammanhang anses kostnader för arbetsresor ha karaktär av privat levnadskostnad eftersom kostnaderna har orsakats av den skattskyldiges val av bostadsläge. Principiella skatterättsliga skäl talar alltså för att trängselskatt inte ska ersättas vid inkomstbeskattningen. När det gäller trängselskatten försvagas vidare skattens styrande effekt om den får dras av vid inkomstbeskattningen. För att öka incitamenten för skattskyldiga att begränsa sin bilkörning mellan bostaden och arbetsplatsen och i stället välja kollektiva transportmedel bör avdraget för trängselskatt därför avskaffas. Som VTI anför ligger ett avskaffande av avdragsrätten för trängselskatt även i linje med skattens syfte, dvs. förbättra framkomligheten och miljön. Sammantaget föreslår regeringen att avdraget för trängselskatt ska avskaffas som en del av utformningen av det nya regelverket för arbetsresor. Väg-, bro- och färjeavgifter Regeringens förslag: Avdraget för väg-, bro- och färjeavgifter Om skattereduktion ska göras för arbetsresor som överstiger den nedre avståndsgränsen ska även utgifter för väg-, bro- och färjeavgifter som har betalats i samband med arbetsresorna, till den del utgifterna överstiger , ingå i underlaget för skattereduktion. av det framräknade underlaget. förslag överensstämmer delvis med Kommittén föreslog att det ska föreligga bristfällig kollektiv- trafik för att en skattskyldig ska kunna få skattereduktion för väg-, bro- Kommittén föreslog även att skattereduktion skulle få göras för skäliga utgifter för väg-, bro- och färjeavgifter som har betalats i samband med resor mellan bostaden och arbetsplatsen under beskatt- Remissinstanserna: Svensk Kollektivtrafik konstaterar att bro- och färjeavgifter i eller till utlandet ofta är relativt låga, men i några fall kan uppgå till höga belopp vid frekvent årlig pendling. anser att det därför är rimligt att sådana högre kostnader till en del ska kunna kompenseras med en skattelättnad. I likhet med kommittén anser Svensk Kollektivtrafik att gränsbeloppet om är lämpligt och rimligt eftersom kostnadernas skatterättsliga karaktär egentligen är privata Gröna Bilister finner avvägningen när det gäller väg-, bro- och färjeavgifter rimlig och i nivå vid en jämförelse med skattefri Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: kommun konstaterar när det gäller Öresunds- bron att broavgiften ligger inbakad i priset för kollektivtrafiken och att de som använder bil kan vinna fördel och syftet med färdmedelsneutraliteten Resonemanget gäller även övriga delar av landet där skatte- reduktion för väg-, bro- och färjeavgifter är aktuella. avstyrker att endast utgifter som överstiger ska utgöra underlag för skattereduktionen och anser att väg-, bro- och färjeavgifter bör ingå fullt ut. anser att färjeavgift bör ges utan något avdrag. avgiften för den som bor eller arbetar på en ö ofta kan vara den i särklass största utgiften och anser att en reduktion bör ges för färjeavgift utan krav på att arbetsresans totala längd över land och vatten överskrider en nedre Skälen för regeringens förslag: Både i kommitténs förslag och i promemorian föreslås att avdraget för väg-, bro- och färjeavgifter ska avskaffas och att det i stället införs en skattelättnad för högre väg-, bro- och färjeavgifter i form av en skattereduktion. För att få skattereduktion för väg-, bro- och färjeavgifter bör det enligt kommittén föreligga bristfällig kollektivtrafik. föreslås att det införs en regionalt differentierad skattereduktion för arbets- resor och att det inte ska införas ett tillägg till skattereduktion vid bristfällig kollektivtrafik (avsnitt 4.2). Regeringen anser därför inte att det 2021/22:228 ska krävas bristfällig kollektivtrafik för att en skattskyldig ska kunna få skattereduktion för väg-, bro- och färjeavgifter. En förutsättning för att väg-, bro- och färjeavgifter ska omfattas av skattereduktionen bör i stället vara att den skattskyldige är berättigad till skattereduktion för de arbetsresor som är kopplade till utgifterna för väg-, bro- och färjeavgifter. för fram att färjeavgiften för den som bor eller arbetar på en ö ofta kan vara den i särklass största utgiften och anser att en reduktion bör ges för färjeavgift utan krav på att arbetsresans totala längd över land och vatten överstiger en nedre avståndsgräns. Regeringen har förståelse för denna synpunkt men anser att det är angeläget att de nya reglerna är generella med så få undantag eller särlösningar som möjligt. Avståndet mellan den skattskyldiges bostad och arbetsplats bör således överstiga eller enkel väg, beroende på var den skattskyldige är bosatt, för att skattereduktion för utgifter ska ges. Kommittén föreslog att underlaget för skattereduktion skulle bestå av summan av skäliga utgifter för väg-, bro- och färjeavgifter som har betalats i samband med resor mellan bostaden och arbetsplatsen under beskattningsåret. Skäliga utgifter skulle enligt kommittén beräknas med utgångspunkt i billigaste periodabonnemang för resa med fordonet som använts eller bästa möjliga mängdrabatter för resa med det fordon som faktiskt använts, vilket i normalfallet avser bil eller motorcykel. Som Svensk Kollektivtrafik för fram kan bro- och färjeavgifter i några fall uppgå till höga belopp vid frekvent årlig pendling. Mot denna bakgrund och av förenklingsskäl föreslås i denna proposition att det i stället är de faktiska utgifterna för väg-, bro- och färjeavgifter som bör utgöra underlaget. Avgifterna ska, liksom enligt gällande regler, kunna styrkas med underlag i form av kvitton eller liknande vid förfrågan från . Företagarna och anser att väg-, bro- och färjeavgifter bör ingå fullt ut i underlaget för skattereduktion och att någon beloppsgräns alltså inte bör införas. I många fall uppgår emellertid inte kostnaden för väg-, bro- och färjeavgifter till några större belopp. Regeringen anser därför att det är lämpligt med en beloppsgräns för att undvika administration av mindre belopp som det säkerställer att de som har höga kostnader får en skattelättnad. Utgifter för väg-, bro- och färjeavgifter ska därför ingå i underlaget endast till den del utgifterna överstiger . Storleken på skattereduktionen för väg-, bro- och färjeavgifter uppgår till av det framräknade underlaget. Förslaget medför att två nya paragrafer, 67 kap. 59 och 61 §§, införs i inkomstskattelagen. Regeringens bedömning: Det är förenligt med att ersätta avdragsrätten för kostnader för resor över med en och promemorians bedömning överens- stämmer med regeringens. Remissinstanserna: anser att det bör införas ett Prop. 2021/22:228 förtydligande i lagtexten om att skattereduktion ska göras för sådana resor som avses i artikel 3 i avtalet mellan och om vissa skattefrågor (bilaga 4 till lagen [1996:1512] om dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna), nedan benämnt . Alternativt anser verket att det i författningskommentaren bör anges att något avdrag inte ska ges vid tillämpning av , utan att det i dessa fall i stället blir fråga om en skattereduktion. Skälen för regeringens bedömning: Som konstaterar föreskriver en rätt till avdrag för utgifter för resor över . Regeringen bedömer att det är förenligt med att ersätta avdragsrätten för kostnader för resor över med en skattereduktion, då avsikten med avtalet torde vara att ge en skattelättnad för dessa kostnader oberoende av på vilket sätt skattelättnaden utformas. Detta innebär, som framför, att avdrag för arbetsresor inte längre ska ges vid tillämpning av utan att det i dessa fall i stället blir fråga om skattereduktion. 5.2Arbetsresor med förmånsbil och egen bil som används i tjänsten Regeringens förslag: Avdraget för arbetsresor med förmånsbil och egen bil som används i tjänsten avskaffas. Dessa resor ska i stället omfattas av skattereduktionen för arbetsresor. och promemorians föreslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Klimatkommunerna anser att det är ett problem att nuvarande regelverk uppmuntrar till användandet av egen bil med milersättning och resor med förmånsbil och anser att förslaget inte berör detta i tillräcklig utsträckning. noterar att de som har förmånsbil kommer att gynnas ytterligare ekonomiskt med förslaget och anser att det inte är rimligt. Svensk Kollektivtrafik avstyrker av klimat- och miljöskäl förslaget och anser att det behövs särskilda regler för förmånsbil och egen bil som används i tjänsten Förslaget medför enligt Svensk Kollektivtrafik att skattesubventioneringen av förmånsbil ökar med och anser att förmånsbilssystemet skyndsamt bör utredas i syfte att minska klimatutsläppen från vägtrafiken. Företagarna och () konstaterar att situationen för dem som använder sin egen bil för tjänsteresor förändras, eftersom resan till och från arbetet inte längre berättigar till reseavdrag om avståndet understiger avståndsgränsen. Detta bedöms leda till påtagliga försämringar för dem som använder sin bil i tjänsten som den skattefria ersättningen som arbetsgivaren kan ge för tjänsteresor med egen bil legat still på . Enligt Företagarna drabbas i synnerhet enskilda näringsidkare och handelsbolagsdelägare av detta. 2021/22:228 Skälen för regeringens förslag: Löner, arvoden, kostnadsersättningar, pensioner, förmåner och alla andra inkomster som erhålls på grund av tjänst ska som huvudregel tas upp som intäkt i inkomstslaget tjänst (11 kap. 1 § IL). Som skattepliktig förmån räknas därför bl.a. bilförmån. Förmån av fri eller delvis fri bil beräknas på ett visst schabloniserat sätt (61 kap. 5–11 §§ IL). Utgångspunkten är att förmånsvärdet ska motsvara kostnaderna för en privatägd bil, dvs. att det skattepliktiga värdet i princip ska motsvara marknadsvärdet (prop. 2020/21:156). I schablonen ingår som utgångspunkt samtliga utgifter (fasta och rörliga) för en privatägd bil utom drivmedel. Om arbetsgivaren betalar drivmedel för den anställdes privata körning ska den anställde påföras förmån av fritt drivmedel. Skattskyldiga som gör arbetsresor med sin förmånsbil ska göra avdrag för utgifter med för varje kilometer om bilen är dieseldriven och för övriga bilar (12 kap. 29 § IL). Detta gäller också om den skattskyldige har använt sin sambos eller en närståendes förmånsbil. Skattskyldiga som använder egen bil i tjänsten kan under vissa förutsättningar med visst antal körda mil och användning av bilen visst antal dagar i tjänsten medges avdrag för arbetsresor oavsett avstånd och tidsvinst (12 kap. 27 § andra stycket IL). Avdrag sker i dessa fall med schablonbeloppet och för varje kilometer. Kostnader för arbetsresor med förmånsbil och egen bil i tjänsten omfattas av beloppsgränsen i 12 kap. 2 § tredje stycket IL. Det innebär att avdrag för kostnaderna får göras endast till den del de tillsammans med kostnaderna för inställelseresor och för resor mellan bostaden och arbets- och utbildningsplatsen under beskattningsåret sammanlagt överstiger . Enligt såväl kommitténs som promemorians förslag bör arbetsresor med förmånsbil och egen bil som används i tjänsten omfattas av skattereduktionen för arbetsresor. Svensk Kollektivtrafik och anser att det är orimligt att skattelättnaden för den som använder sin förmånsbil för arbetsresor ökar om förslaget genomförs. Företagarna och TCO för fram att situationen för dem som använder sin egen bil för tjänsteresor förändras genom förslaget eftersom resan till och från arbetet inte längre berättigar till en skattelättnad om avståndet understiger den nedre avståndsgränsen. I propositionen föreslås att skattereduktionen ska vara färdmedelsneutral. Regeringen anser med hänsyn till detta att det inte finns skäl att reglera arbetsresor med förmånsbil eller egen bil som används i tjänsten särskilt. Eftersom varken den skattskyldiges val av färdmedel för arbetsresor eller kostnaden för dessa har någon betydelse för om personen ska få en skattelättnad i det nya systemet är det befogat att den nuvarande avdragsrätten även för dessa typer av arbetsresor avskaffas. Systemet innebär oundvikligen att skattelättnaden kan öka för vissa skattskyldiga och minska för andra. När det gäller arbetsresor med egen bil som används i tjänsten kan det också noteras att dessa resor i stället för en avståndsgräns omfattas av en beloppsgräns som begränsar möjligheterna till att få reseavdrag. Regeringen anser således att både arbetsresor med förmånsbil och egen bil som även används i tjänsten ska omfattas av skattereduktionen för arbetsresor. Frågan om en översyn av regelverket för förmånsbilar, som efterfrågas Prop. 2021/22:228 av Svensk Kollektivtrafik, ligger utanför detta lagstiftningsprojekt och behandlas därför inte vidare i denna proposition. 5.3Arbetsresor vid sjukdom eller funktionsnedsättning Regeringens förslag: Avdraget för arbetsresor med egen bil eller förmånsbil i samband med ålder, sjukdom eller funktionsnedsättning avskaffas. Skattskyldiga som på grund av sjukdom eller funktionsnedsättning är tvungna att använda egen bil eller förmånsbil har rätt till skattereduktion för skäliga utgifter för arbetsresor. Underlaget för skattereduktion består av summan av skäliga utgifter för arbetsresor under beskattningsåret. Skattereduktionen uppgår till av underlaget till den del som överstiger under beskattningsåret. förslag överensstämmer inte med regeringens. Kommittén föreslår en särreglering för skattskyldiga som på grund av sjukdom eller funktionsnedsättning är tvungna att använda egen bil eller förmånsbil som innebär att en lägre respektive högre avståndsgräns ska tillämpas för denna grupp. Remissinstanserna: Arbetsförmedlingen instämmer i kommitténs bedömning att sjuka och personer med funktionsnedsättning även fortsättningsvis ska ha möjligheten till en förhöjd skattelättnad och tillstyrker de av kommittén föreslagna avståndsgränserna . Arbetsförmedlingen konstaterar att förslaget kan medföra dyrare arbetsresor för personer med hög marginalskatt, vilket vore olyckligt då arbetsmarknaden redan är mer begränsad för personer med funktionsnedsättning. Gröna bilister anser att den föreslagna regleringen avseende personer med funktionsnedsättning är rimlig. Även anser att det är rimligt att det finns undantagsregler för personer med funktionsnedsättning. Trafikanalys efterfrågar en känslighetsanalys av förslagets konsekvenser för att ta höjd för att gruppen sjuka och personer med funktionsnedsättning som yrkar på skattereduktion kan vara betydligt större än utredningen antagit. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas), Kommuner och Regioner (SKR), Svensk Kollektivtrafik och Trafikanalys är positiva till den särskilda utformningen av skattelättnaden i promemorian som gäller för skattskyldiga som på grund av sjukdom eller funktionshinder behöver använda bil. Även anser att det är rimligt att det finns allmänna undantagsregler för funktionshindrade men konstaterar att det kan finnas en risk för felaktigt angivande av sjukdom eller funktionsnedsättning i syfte att fuska sig till den generösare subventionsnivån. Delaktighet Handlingskraft Rörelsefrihet (DHR) anser att skattereduk- tionen bör utgöras av hela det underlag som överstiger . 2021/22:228 begränsa skattereduktionen till av underlaget motsvarar inte de allt högre utgifter personer med nedsatt rörelseförmåga, som är tvungna att använda egen bil för att kunna delta i arbetslivet, har . anser att förslaget måste utvecklas så att arbetsresa vid sjukdom även omfattar båt eller annan farkost, när inte bil kan användas, att minskningen i avdragsberäkningar även ska omfatta erhållna samhällsstöd i olika former för båt eller annan farkost och att med parkeringsavgift även ska avses motsvarande för båtplats eller annan särskild uppställningsplats. Skälen för regeringens förslag För skattskyldiga som på grund av ålder, sjukdom eller funktionsnedsättning gör arbetsresor med egen bil eller förmånsbil gäller förmånligare regler för avdrag. Kraven på tidsvinst och avstånd gäller inte (12 kap. 30 § IL). Avdrag medges i dessa fall för skäliga kostnader till den del de tillsammans med kostnaderna för inställelseresor och för resor mellan bostaden och arbets- och utbildningsplatsen under beskattningsåret sammanlagt överstiger (12 kap. 2 § tredje stycket IL). Enligt allmänna råd om avdrag för utgifter för resor mellan bostaden och arbetsplatsen (SKV A 2019:23) kan avdraget för dessa skattskyldiga beräknas med den del av de faktiska totala bilkostnaderna som avser körningar mellan bostaden och arbetsplatsen om detta är förmånligare för den skattskyldige. Avdrag för arbetsresorna bör enligt de allmänna råden dock inte överstiga dubbla schablonavdraget för resor med bil mellan bostaden och arbetsplatsen, dvs. högst per mil.