prop · H903124 · 2022-02-22 00:00:00 — Skyldigheten att lämna information får, enligt direktivet, uppfyllas genom att företagen antingen tillhandahåller sina kunder frekvent information om endast energianvändning eller att de i samband med fakturering tillhandahåller mer omfattande information som även inkluderar energianvändning. Informationen får också göras tillgänglig via internet och uppdateras så ofta som de använda mätanordningarna och systemen tillåter. Energiföretagen påpekar att det finns behov av anpassade föreskrifter för fjärrkyla i förhållande till fjärrvärme, då kyla är mer säsongsbunden. Värme och kyla får enligt direktivet undantas från kravet att tillhandahålla information utanför säsong. Möjligheten till undantag bör dock regleras på lägre nivå än i lag. Direktivets detaljerade minimikrav på information och tidsintervaller bör genomföras i förordning eller i myndighetsföreskrifter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör därför få meddela föreskrifter om tillhandahållande av faktureringsinformation och information om energianvändning och om undantag från dessa krav. Eftersom kraven i direktivet omfattar såväl fjärrvärme och fjärrkyla som individuell mätning av värme och tappvarmvatten för hushållsbruk, bör ett sådant bemyndigande föras in i fjärrvärmelagen, fjärrkylelagen och i den nya lagen om energimätning i byggnader. Den hittillsvarande regleringen i fjärrvärmelagen om att ett fjärrvärmeföretag ska rapportera mätresultat till kunden en gång och möjligheten att avtala om annat intervall bör därmed utgå ur lagen. Inom ramen för framtagande av föreskrifter får remissinstansernas synpunkter i fråga om information och möjligheten att välja leverans av data beaktas. När det gäller Installatörsföretagens synpunkt att frågan om vem som äger data inte regleras tydligt, så är det inte aktuellt att införa någon sådan reglering i lagen. I sammanhanget kan det dock nämnas att det är kundens rätt till information enligt direktivet som ska säkerställas. Det är också syftet med den nationella regleringen. Tillhandahållande av information till energitjänsteföretag Tillgänglig information om slutanvändares energifakturor och historiska användning ska på begäran av slutanvändaren göras tillgänglig för en av slutanvändaren utsedd leverantör av energitjänster (artikel 10a.2 a). Syftet är att möjliggöra inträde på marknaden för leverantörer av energitjänster (skäl 29 i ändringsdirektivet). I ellagen och i naturgaslagen finns krav på rapportering till företag som en kund utsett. Kravet infördes vid genomförandet av det ursprungliga energieffektiviseringsdirektivet, se propositionen Genomförande av ener- gieffektiviseringsdirektivet (prop. 2013/14:174 s.154). på tillhandahållande av information till ett utsett företag bör nu införas i fjärrvärmelagen, fjärrkylelagen och i den nya lagen om energimätning i 6.3 Kostnaden för tillgång till fakturor, faktureringsinformation och information om energianvändning Regeringens förslag: Ett fjärrvärme- och fjärrkyleföretag får inte ta ut någon avgift för att tillhandahålla fjärrkylekunderna fakturor, faktureringsinformation och information om energianvändning. Detsamma gäller den som äger en byggnad där system för individuell mätning av värme eller tappvarmvatten för hushållsbruk har installerats. Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens. Promemorians lagförslag har en annan utformning. Remissinstanserna: Kraftringen anser att det bör förtydligas att fjärrkylekunderna ska ha möjlighet att få tillgång till faktura eller faktureringsinformation i den form fjärrkyleföretaget tillhandahåller den utan avgift. Om fjärrkylekunderna begär information som måste bearbetas, eller tilläggsinformation, behöver dock fjärrkyleföretaget enligt Kraftringen kunna ta ut en avgift som motsvarar kostnaden för att tillhandahålla och/eller bearbeta informationen. Skälen för regeringens förslag: I ändringsdirektivet anges att slutanvändarna ska få alla sina fakturor och sin faktureringsinformation om energianvändning utan kostnad och att de kostnadsfritt och på lämpligt sätt även ska kunna få tillgång till uppgifter om sin användning (artikel 11a.1). Enligt fjärrvärmelagen (6 c §) får ett fjärrvärmeföretag inte ta ut någon avgift för att tillhandahålla fjärrvärmekunderna fakturor och faktureringsinformation om energianvändningen. För att tillgodose kravet i direktivet behöver förbudet också omfatta information om energianvändning. Det behöver införas ett motsvarande förbud i fjärrkylelagen och i den nya lagen om energimätning i byggnader. Förbuden bör på samma sätt som för fjärrvärme begränsas till ordinarie fakturor, se propositionen Genomförande av energieffektiviseringsdirektivet (prop. 2013/14:174 s. 155 f.). Det kan förtydligas i förordning och i myndighetsföreskrifter i vilken form som information ska lämnas, vilket Kraftringen efterfrågar. Trots att slutanvändarna ska få information om energianvändning utan kostnad anges det i ändringsdirektivet att kostnader för den individuella mätningen av och fakturering för användningen av värme och tappvarm- vatten för hushållsbruk i flerbostadshus och byggnader med flera använd- ningsområden ska fördelas utan vinstsyfte (artikel 11a.2). reringen av sådana kostnader hanteras inom ramen för hyreslagstiftningen och bostadsrättslagen, har det inte funnits skäl att införa någon särskild reglering som tar sikte på dessa kostnader, se propositionen Genomförande av energieffektiviseringsdirektivet (prop. 2013/14:174 s. 156). 7Information om energiprestanda och andelen förnybar energi i fjärrvärme- och fjärrkylesystem Regeringens förslag: Fjärrvärme- och fjärrkyleföretag ska se till att information om energiprestanda och andelen förnybar energi i företagens system på ett enkelt sätt finns tillgänglig för var och en. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela ytterligare föreskrifter om skyldigheten att lämna sådan information. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås att informationen på ett enkelt sätt ska finnas tillgänglig för fjärrvärme-, fjärrkylekunder och allmänheten. Remissinstanserna: och anser att ”andelen förnybar energi” inte är ett lämpligt uttryck för att beskriva systemets effektivitet eller dess klimatpåverkan och att det i stället bör stå ”andelen återvunnen energi” eller ”andelen fossil energi”. Skälen för regeringens förslag: Artikel 24.1 i förnybartdirektivet innehåller ett krav på att slutkonsumenter ska tillhandahållas information om energiprestanda och andelen förnybar energi i system för fjärrvärme och fjärrkyla på ett lättillgängligt sätt. Det är fjärrvärme- och fjärrkyleföretagen som kan tillhandahålla denna information. Det bör därför införas en reglering i fjärrvärmelagen och fjärrkylelagen om att fjärrvärme- och fjärrkyleföretag ska lämna information om energiprestanda och andelen förnybar energi i sina system. och anser att det bör stå ”andelen återvunnen energi” eller ”andelen fossil energi” i stället för ”andelen förnybar energi”. Enligt förnybartdirektivet är det dock ”andelen förnybar energi” som informationen ska avse. I artikel 24.1 används uttrycket slutkonsumenter. Uttrycket är inte definierat i förnybartdirektivet. Det är inte heller definierat i och rådets direktiv /72/EG av om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv /54/EG (det tidigare elmarknadsdirektivet), som artikel 2 i förnybartdirektivet hänvisar till, eller det omarbetade elmarknadsdirektivet. En rimlig tolkning är att bestämmelsen inte enbart omfattar slutkunder utan, i likhet med ändringsdirektivet, även omfattar slutkonsumenter som inte har några direkta individuella avtal med ett fjärrvärme- eller fjärrkyleföretag, dvs. det som i energieffektiviseringsdirektivet kallas slutanvändare. Denna tolkning överensstämmer även med vad kommissionen uttalat, se bilagan till kommissionens rekommendation (EU) 2019/1660 av om genomförandet av de nya bestämmelserna om mätning och fakturering i direktiv /27/EG om energieffektivitet. Eftersom slutanvändare inte omfattas av fjärrvärme- och fjärrkylelagen, är det en lämplig lösning att låta informationsskyldigheten omfatta inte bara fjärrvärme- och fjärrkylekunder utan också allmänheten. Den information som energiföretagen ska tillhandahålla bör avse generell information om energiprestanda och andelen förnybar energi i fjärrvärmeföretagets system. Informationen ska tillhandahållas på ett lättillgängligt sätt, exempelvis på fjärrvärme- och fjärrkyleföretagets webbplats eller på begäran. Informationen ska finnas på den öppna webbplatsen, så att den kan komma alla till del, och inte på slutna kundsidor. föreskrifter om vilken information som ska tillhandahållas och på vilket sätt bör finnas på lägre nivå än i lag. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör därför få meddela sådana ytterligare före- Regeringens förslag: En tillsynsmyndighet ska utöva tillsyn över att fjärrkylelagen och föreskrifter som har meddelats i anslutning till denna ska ha rätt att på begäran få de upplys- ningar och ta del av de handlingar som behövs för tillsynen och ska få besluta de förelägganden som behövs för att denna lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen ska följas. läggande ska få förenas med vite. Tillsynen över fjärrvärmeföretag utvidgas så att den omfattar de nya bestämmelserna i fjärrvärmelagen om information om energiprestanda och andelen förnybar energi, tillhandahållande av information till fjärr- värmekunder och till ett företag som kunden har utsett samt de före- skrifter och beslut som har meddelats i anslutning till lagen. En statlig myndighet eller ska utöva tillsyn över att den nya lagen om energimätning i byggnader och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen följs. och en kommun ska få ta ut avgifter för sin tillsyn. kommunerna ska få meddela föreskrifter om avgifternas storlek. Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens. lagförslag har en annan utformning. Remissinstanserna: Energiföretagen är positiva till de före- slagna tillsynsbestämmelserna i fjärrkylelagen och till förslaget om att ska vara tillsynsmyndighet. kommuner och regioner (SKR) är positiva till att delar av till- synen ska kunna flyttas över till den statliga myndighet som regeringen bestämmer och att detta kan behöva övervägas med stöd av ett närmare Kammarrätten i anser att förslaget om behörig till- synsmyndighet i lagen om energimätning i byggnader kan vålla tillämp- Kammarrätten anser att det är bättre att göra en lagändring den dag byggnadsnämnderna inte längre ska vara tillsynsmyndigheter. efterlyser en beskrivning av hur en sam- ordning av regelverket med tillhörande tillsynsinsatser är tänkt att utformas för att minimera den administrativa bördan för fastighetsägare. Skälen för regeringens förslag Tillsyn enligt fjärrvärmelagen och fjärrkylelagen Enligt energieffektiviseringsdirektivet ska medlemsstaterna fastställa be- stämmelser om sanktioner som ska tillämpas vid överträdelser av de nationella bestämmelser som antas i enlighet med bl.a. artiklarna 9a–9c, 10a och 11a och vidta nödvändiga åtgärder för att se till att de tillämpas (artikel 13 i dess lydelse enligt artikel 70.4 i elmarknadsdirektivet). Enligt förnybartdirektivet ska medlemsstaterna vidare säkerställa att informationskraven i artikel 24 är klart definierade och att de behöriga myndigheterna ser till att de efterlevs (artikel 24.9). Tillsyn regleras i fjärrvärmelagen (52 och 53 §§). En tillsynsmyndighet utövar tillsynen över att fjärrvärmeföretag följer bestämmelserna i lagen. De nya bestämmelserna om information om energiprestanda och andelen förnybar energi och om tillhandahållande av information till fjärrvärmekunder och till ett företag som kunden har utsett bör också omfattas av tillsynen. Tillsyn bör även regleras i den nya fjärrkylelagen. Tillsynen ska säkerställa att lagen och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen följs. Däremot bör inte beslut omfattas av tillsynen i fjärrkylelagen. bör kunna kräva in uppgifter och handlingar som behövs för tillsynen på samma sätt som är möjligt enligt fjärrvärmelagen. är tillsynsmyndighet för fjärrvärmelagen, ellagen och naturgaslagen. Inriktningen är att även ska vara tillsynsmyndighet för fjärrkylelagen. Om ett fjärrvärme- eller fjärrkyleföretag inte följer gällande bestämmelser, bör tillsynsmyndigheten kunna förelägga företaget att agera på ett visst sätt och därigenom tvinga företaget till rättelse. För att vara en effektiv sanktion bör förelägganden som meddelas med stöd av fjärrvärmelagen eller fjärrkylelagen kunna förenas med vite. Tillsyn enligt lagen om energimätning i byggnader Tillsyn regleras i den hittillsvarande lagen om energimätning i byggnader (10–14 §§). Några ändringar i sak görs inte avseende tillsynen i den nya lagen. Däremot ändras reglerna i fråga om vem som ska utöva tillsynen. Enligt nuvarande ordning har de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom plan- och byggområdet () ansvaret för tillsyn över att bestämmelserna om system för individuell mätning följs. Vid genomförandet av det ursprungliga energieffektiviseringsdirektivet övervägdes det att låta en central förvaltningsmyndighet utöva tillsynen, se propositionen Genomförande av energieffektiviseringsdirektivet (prop. 2013/14:174 s. 140). Vissa remissinstanser, bl.a. SKR, framförde också synpunkter på att kommuner har tillsynsansvaret enligt lagen i samband med remitteringen av promemorian Förbättrat genomförande av EU- direktivet om energieffektivitet – Individuell mätning av värme och tappvarmvatten i befintlig bebyggelse (I2019/01869). Enligt SKR var frågan lågt prioriterad i relation till behovet att underlätta byggande av bostäder, lokaler och infrastruktur. har föreslagit att verket kan ta över tillsynsansvaret för individuell mätning av värme i befintlig bebyggelse från kommunerna (I2019/00931). Det kan mot denna bakgrund finnas skäl att överväga att flytta över delar av tillsynsansvaret till . Det saknas dock närmare underlag för att myndigheten ska kunna ta över tillsynen från kommunerna. Frågan behöver därför beredas ytterligare. Det kan även med anledning av kommande ändringar av energieffektiviseringsdirekti- vet finnas behov av att kunna flytta över delar av tillsynsansvaret till en eller flera statliga myndigheter. Det finns skäl att redan nu förbereda för en sådan ordning och inte avvakta en ändring av tillsynsansvaret som Kammarrätten i föreslår. Den nya lagen bör därför utformas så att den medger att tillsynen kan utövas av en eller flera statliga myndigheter som regeringen bestämmer eller av . Tillsynsansvaret bör dock kvarstå hos kommunerna tills det finns underlag för införande av en annan ordning. en beskrivning av hur tillsynen mellan de olika tillsynsmyndigheterna ska Detta får belysas om och när delar av tillsynsansvaret flyttas Tillsynsmyndigheterna bör ha samma befogenheter Eftersom tillsynsansvaret delvis kan komma att flyttas till en statlig myndighet, bör det regleras att tillsynsmyndigheten ska få ta ut avgifter för sin tillsyn. Det bör införas ett bemyndigande som gör det möjligt för regeringen att föreskriva om avgifternas storlek. munerna kunna ta ut avgifter för sin tillsyn och föreskriva om avgifternas Regeringens förslag: beslut om förelägganden enligt fjärrkylelagen ska få överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd ska krävas vid överklagande till kammarrätten. Andra beslut enligt fjärrkylelagen ska inte få överklagas. Beslut om förelägganden enligt fjärrvärmelagen ska få överklagas till allmän förvaltningsdomstol även om de inte har förenats med vite. En statlig tillsynsmyndighets beslut om förelägganden enligt den nya lagen om energimätning i byggnader ska få överklagas till allmän för- Prövningstillstånd ska krävas vid överklagande till Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. promemorians förslag till ny lag om energimätning i byggnader anges det att andra beslut än förelägganden inte ska få överklagas. Remissinstanserna: Energiföretagen instämmer i att det inte är motiverat att förelägganden som meddelas med stöd av fjärrvärmelagen ska behöva vara förenade med vite för att få överklagas och tillstyrker den föreslagna ändringen i denna del. Förvaltningsrätten i anser att möjligheten att överklaga beslut enligt lagen om energimätning i byggna- der även borde innefatta beslut om avgifter. Skälen för regeringens förslag: Enligt fjärrvärmelagen får beslut om förelägganden som behövs för tillsynen eller för att kräva in information och som har förenats med vite överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. (54 §). framstår inte som motiverat att förelägganden ska behöva vara förenade med vite för att få överklagas. En ändring med den innebörden bör göras i 2021/22:124 Det är lämpligt att samma ordning som föreslås för överklagande enligt fjärrvärmelagen även ska gälla enligt fjärrkylelagen. De beslut som tillsynsmyndigheten meddelar bör därför få överklagas till allmän förvaltningsdomstol, med krav på prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Av tydlighetsskäl bör det anges att andra beslut enligt lagen än om förelägganden inte får överklagas. När det gäller lagen om energimätning i byggnader bör överklagandebestämmelsen utformas på samma sätt som i den hittillsvarande lagen, dvs. det bör inte införas något överklagandeförbud. Det finns därmed en möjlighet att överklaga beslut enligt förvaltningslagen (2017:900). Regeringens förslag: Lagen om fjärrkyla, lagen om energimätning i byggnader och ändringarna i fjärrvärmelagen ska träda i kraft . Bestämmelsen om individuell mätning av användningen av tappvarmvatten för hushållsbruk i nya flerbostadshus och nya byggnader som innehåller både bostäder och lokaler ska inte gälla om ansökan om bygglov för uppförandet av byggnaden har lämnats in före ikraftträdandet. Promemorians förslag överensstämmer inte med regeringens. Ikraftträdande anges i promemorian till . Promemorian innehåller inte någon övergångsbestämmelse till lagen om energimätning i byggnader. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i anser att det av tydlighetsskäl bör framgå i en övergångsbestämmelse att beslut om förelägganden enligt fjärrvärmelagen ska överklagas enligt nuvarande bestämmelser. Förvaltningsrätten i anser att det bör övervägas om det ska införas övergångsbestämmelser när det gäller förslaget till lag om energimätning i byggnader. Energiföretagen anser att ikraftträdandet av de föreslagna informationskraven i samband med fakturering i fjärrvärmelagen och fjärrkylelagen bör senareläggas . Skälen för regeringens förslag: De förslag som lämnas i denna proposition motiveras i huvudsak av de ändringar som införts i energieffektiviseringsdirektivet. Medlemsstaterna skulle ha genomfört ändringarna (artikel 2). Europeiska kommissionen (kommissionen) har genom en formell underrättelse inlett ett överträdelseärende mot om för sent genomförande av direktiv (EU) 2018/2002 (FU 2020/0557). Den formella underrättelsen besvarades . Två kompletterande svar har lämnats till kommissionen och . har även mottagit en formell underrättelse om försenat genomförande av direktiv (EU) 2018/2001 (FU 2021/344), som De nya lagar och lagändringar som föreslås i propositionen bör därför träda i kraft . Detta bedöms tidigast kunna ske den Med anledning av det försenade direktivsgenomförandet bör ikraftträdandet av informationskraven i fjärrkylelagen och fjärrvärme- lagen inte senareläggas, vilket Energiföretagen föreslår. individuell mätning av tappvarmvatten i nya flerbostadshus och byggnader som innehåller både bostäder och lokaler bör inte gälla om ansökan om bygglov för uppförandet av byggnaden har lämnats in före ikraftträdandet av lagen om energimätning i byggnader. Överklagandemöjligheterna i fjärrvärmelagen utvidgas så att alla före- lägganden – inte endast de som har förenats med vite – kan överklagas. Det finns därför inte behov av övergångsbestämmelser på det sätt som Förvaltningsrätten i föreslår. Regeringens bedömning: Förslagen kommer att innebära vissa ökade administrativa kostnader för fjärrkyleföretag, fjärrvärmeföretag och ägare av flerbostadshus och byggnader som innehåller både bostäder och lokaler, bl.a. beroende på högre informationskrav. som träffas av kravet på installation av system för individuell mätning av tappvarmvatten för hushållsbruk vid nybyggnad av bl.a. flerbostads- hus blir de ekonomiska konsekvenserna begränsade. för industriföretag, lägenhetsinnehavare och småhusägare blir positiva, eftersom de kommer att få bättre tillgång till information och därmed större möjligheter att styra energianvändning och kostnader. Förslagen får inga offentligfinansiella effekter. gifter som , och Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll får bl.a. i fråga om föreskriftsarbete och tillsyn kan dock komma att behöva prioriteras framför andra arbets- Kommunernas tillkommande tillsynsuppgifter föreslås bli Förslagen bör endast leda till ett fåtal överklagan- den till de allmänna förvaltningsdomstolarna. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: anser att redovisningen av behov av speciella informationsinsatser liksom redovisningen av berörda företag ut- ifrån antal och storlek är bristfällig. anser även att redovis- ningen av påverkan på konkurrensförhållandena för berörda företag och redovisningen av särskilda hänsyn till små företag vid reglernas utform- ning är bristfällig. saknar en beskrivning av hur en samordning av tillsynsinsatser är tänkt att utformas för att minimera den administrativa bördan för företagen. tar upp frågan om samordning av tillsyn. De lyfter också att kostnadsupp- skattningar vad gäller administrativa kostnader för fastighetsägare till följd av krav på individuell mätning är för låga. Den uppfattningen delas av Även Energiföretagen lyfter att kostnadsuppskattningarna för att anpassa faktureringssystem som följer av informationskravet är för låga. Skälen för regeringens bedömning Nollalternativ och andra alternativa utformningar Förslagen i propositionen följer av skyldighet att genomföra EU- rätten och har utformats utifrån de krav som ställs i artiklarna 9a, 9b, 10a och 11a samt bilaga 7a i ändringsdirektivet, artikel 70 i elmarknadsdirektivet och artikel 24.1 i förnybartdirektivet. I ändringsdirektivet anges minimikrav. följer dessa minimikrav vid genomförandet och inför inte strängare krav. Förslagen överensstämmer med de skyldigheter som följer av anslutning till Europeiska unionen. Aktörer som berörs av förslagen De aktörer som berörs av förslagen är –fjärrkyle- och fjärrvärmeföretag, –den som för egen räkning uppför eller låter uppföra ett flerbostadshus eller en byggnad som innehåller både bostäder och lokaler som försörjs med tappvarmvatten för hushållsbruk från en central källa eller från ett system för fjärrvärme, –ägare av flerbostadshus eller byggnader som innehåller både bostäder och lokaler, –ägare av lokalbyggnader, –lägenhetsinnehavare och ägare av småhus, –kommuner, och –myndigheter, innefattande både statliga och kommunala myndigheter och domstolar. När det gäller fastighetsägare berörs både offentliga och privata ägare av flerbostadshus. Förslagen i propositionen innebär vissa nya krav på fjärrkyleföretagen när det gäller att lämna information till fjärrkylekunder och allmänheten och att mäta mängden bortförd värmeenergi, fakturering och faktureringsinformation. Fjärrkylemarknaden är relativt liten och består totalt av knappt 40 energiföretag som levererar fjärrkyla till cirka 2 000 kunder. De krav som föreslås när det gäller mätning bedöms i huvudsak motsvara praxis på marknaden. Konsekvenserna för fjärrkyleföretagen blir därför begränsade. Det är framför allt de nya kraven på tillhandahållande av faktureringsinformation och information om energianvändning som bedöms medföra administrativa kostnader.