prop · H903178 · 2022-03-21 00:00:00 — Ordet särskilt markerar att bestämmelserna i första stycket inte är uttömmande i den meningen att ett övervägande om överflyttning av vårdnaden endast kan göras vid de tillfällen som anges där, dvs. när placeringen har varat och därefter . En ansökan om överflyttning av vårdnaden kan övervägas innan placeringen varat . Överväganden kan också göras oftare än en gång när det finns behov av det (se bet. 2002/03:SoU15 s. 49 och prop. 2020/21:35 s. 32). Andra stycket motsvarar nuvarande 13 § fjärde stycket. Den ändrade lydelsen är endast redaktionell. Motsvarande bestämmelser föreslås i 6 kap. 8 b § socialtjänstlagen (2001:453). Övervägandena finns i avsnitt 7. 21 § När vård med stöd av denna lag inte längre behövs, ska socialnämnden besluta att vården ska upphöra. får inte besluta att vård enligt 2 § ska upphöra förrän de omständigheter som föranleder vården har förändrats på ett Prop. 2021/22:178 varaktigt och genomgripande sätt. Nämnden ska noga förbereda den unges återförening med den eller dem som har vårdnaden om honom eller henne. Vård som har beslutats med stöd av 2 § ska upphöra senast när den unge fyller . Vård som har beslutats med stöd av 3 § ska upphöra senast när den unge fyller . Paragrafen innehåller bestämmelser om när vården ska upphöra. I första stycket har en ny mening lagts till. Enligt bestämmelsen får socialnämnden inte besluta att vård enligt 2 § ska upphöra förrän de omständigheter som föranleder vården har förändrats på ett varaktigt och genomgripande sätt. Att de omständigheter som föranleder att vården ska ha förändrats på ett varaktigt och genomgripande sätt för att vården ska få upphöra innebär att förändringarna ska vara så genomgripande och varaktiga att den unges vårdbehov har upphört. Med omständigheter som föranleder vården avses både sådana omständigheter som låg till grund för beslutet att bereda den unge vård och sådana omständigheter som kan ha tillkommit under vården och som innebär att det finns skäl för fortsatt vård. Att det ska vara fråga om en varaktig förändring innebär att den inte ska vara tillfällig och att den ska bedömas bestå över en längre tidsperiod och ha en permanent karaktär. När vården föranleds av vårdnadshavarens missbruk spelar t.ex. längden för tiden av drogfrihet in. Vad som ska utgöra en varaktig förändring ska bedömas utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Att det ska vara fråga om en genomgripande förändring innebär att det inte räcker med mindre förbättringar. En vårdnadshavare kan ha genomgått en positiv utveckling, men t.ex. fortfarande ha sådan bristande insikt i sin omsorgsförmåga att vården behöver bestå. Det kan t.ex. handla om att vårdnadshavaren behöver ta emot mer stöd och behandling för sina egna problem eller ta emot mer stöd i sin föräldraroll för att en genomgripande förändring av de omsorgsbrister som föranleder vården ska anses ha skett. Ett barn kan också ha ett särskilt behov av vård och behandling som ställer extra höga krav på vårdnadshavarens omsorgsförmåga och att vårdnadshavarna då måste kunna tillgodose och ha tillräcklig insikt i barnets särskilda vårdbehov, även om förhållanden i hemmet förbättrats, för att vården ska kunna upphöra. Vad som ska utgöra en genomgripande förändring ska bedömas utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Avsikten är inte att den nya bestämmelsen ska innebära någon ändring i sak såvitt gäller första stycket första meningen om att socialnämnden ska besluta att vården ska upphöra när den inte längre behövs. Det innebär t.ex. att socialnämnden även fortsättningsvis ska besluta att tvångsvården ska upphöra om den inte längre behövs på grund av att behövlig vård kan ges den unge med samtycke av den eller dem som har vårdnaden om honom eller henne och, när den unge har fyllt , av honom eller henne själv (se 1 § andra stycket). Vidare omfattar första stycket första meningen alltjämt både unga som vårdas med stöd av 2 § som unga som vårdas med stöd av 3 §, dvs. på grund av sitt eget beteende. Stycket är utformat i enlighet med Lagrådets förslag. Andra stycket motsvarar nuvarande första stycket andra meningen. Tredje stycket motsvarar nuvarande andra stycket. redaktionell förändring har gjorts på så sätt att ”skall” bytts ut mot ”ska”. Fjärde stycket motsvarar nuvarande tredje stycket. redaktionell förändring har gjorts på så sätt att ”skall” bytts ut mot ”ska”. Övervägandena finns i avsnitt 5. 21 b § När vård upphör enligt 21 § ska socialnämnden följa upp situationen för den som är . Om den unge ska återförenas med den eller dem som har vårdnaden om honom eller henne när vården upphör men återföreningen behöver förberedas, ska socialnämnden följa upp den unges situation först när återföreningen har skett. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om socialnämndens skyldighet att följa upp den unges situation när tvångsvården upphör. I första stycket anges att socialnämndens ska följa upp situationen för den som är när vård upphör enligt 21 §. skyldigheten gäller således oavsett om den unge har vårdats med stöd av 2 § på grund av förhållandena i hemmet eller med stöd av 3 § på grund av sitt eget beteende. Unga personer som har vårdats med stöd av 3 § omfattas inte av socialnämndens uppföljningsskyldighet. uppföljningsskyldigheten endast gäller om den unge är , ska uppföljningen avslutas om den unge fyller (se vidare kommentaren till 21 c §). Att vården ska följas upp när den upphör enligt 21 § innebär att bestämmelsen inte är tillämplig på de situationer som avses i 21 a §. Uppföljningsskyldigheten gäller oavsett var den unge har varit placerad Uppföljningsskyldigheten omfattar således unga som har varit placerade i ett enskilt hem, hem för vård eller boende, stödboende, särskilt ungdomshem eller i sitt eget hem. Skyldigheten gäller oavsett samtycke från vårdnadshavaren och den Att socialnämnden ska följa upp den unges situation när vården upphör enligt 21 § innebär att uppföljningen ska inledas när vården upphör och socialnämnden kan således inte avvakta med att inleda en sådan. uppföljningen ska inledas när vården upphör utgör en huvudregel. denna huvudregel gäller ett undantag, vilket framgår av andra stycket. den unge ska återförenas med den eller dem som har vårdnaden om honom eller henne när vården upphör men återföreningen behöver förberedas, ska socialnämnden följa upp den unges situation först när återföreningen har kan behöva förberedas genom att den unge efter avslutad vård t.ex. bor kvar i det familjehem eller annat boende där han eller hon vistades med stöd av socialtjänstlagen (2001:453). Ett flyttningsförbud eller tillfälligt flytt- ningsförbud enligt 24 eller 27 § kan också ha beslutats, med anledning av att socialnämnden bedömer att detta behövs för att förbereda återföreningen med vårdnadshavarna. Om någon återförening när vården upphör inte är aktuell eftersom barnet har fortsatt behov av vård utanför det egna hemmet men sådan vård kan ges med stöd av socialtjänstlagen, ska uppföljningen inledas när vård enligt LVU upphör i enlighet med Samma sak gäller om någon återförening inte är aktuell när vården upphör eftersom den unge kommer vistas på institution med Prop. 2021/22:178 anledning av att han eller hon har behov av annan tvångsvård eller verk- ställer en påföljd. Med uttrycket att återföreningen har skett avses att barnet helt och hållet bor tillsammans med den eller dem som har vårdnaden om honom eller henne. Övervägandena finns i avsnitt 8. 21 c § Vid en uppföljning enligt 21 b § får socialnämnden konsultera sakkunniga samt i övrigt ta de kontakter som behövs. får samtala med den unge utan vårdnadshavarens samtycke och utan att vårdnadshavaren är närvarande. När uppföljningen inleds respektive avslutas ska socialnämnden underrätta den unge, om den unge har fyllt , och vårdnadshavare som berörs. En uppföljning ska avslutas senast från det att den inleddes. Uppföljningen ska också avslutas om nämnden inleder en utredning enligt 11 kap. 1 § första stycket socialtjänstlagen (2001:453). Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om socialnämndens befogenheter och skyldigheter under en uppföljning. I första stycket ges socialnämnden befogenhet att ta nödvändiga kontakter eller samtala med den unge även utan vårdnadshavarens samtycke och utan att vårdnadshavarna är närvarande. får konsultera sakkunniga samt i övrigt ta de kontakter som behövs. Det är viktigt att uppföljningen genomförs på ett genomtänkt och respektfullt sätt. Vårdnadshavarna bör informeras innan ett samtal med den unge genomförs (se 1 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453), SoL). Även om ett samtycke inte behövs för att samtala med den unge kan det också vara av betydelse för barnets bästa att eftersträva ett sådant. Likaså bör vara lyhörd för vårdnadshavarens och barnets synpunkter. I vissa fall kan ett bättre resultat uppnås om vårdnadshavaren är med vid samtalet, även om samtalet får genomföras utan att vårdnadshavaren är närvarande. De åtgärder som vidtas under uppföljningen ska dokumenteras enligt 11 kap. 5 § SoL. I andra stycket åläggs socialnämnden en skyldighet att underrätta den unge, om den unge har fyllt , och vårdnadshavare som berörs när uppföljningen inleds och avslutas. Regleringen i första och andra styckena motsvarar huvudsakligen 11 kap. 4 c § första och tredje styckena SoL (jfr prop. 2012/13:10 s. 134 och 135). I tredje stycket regleras när en uppföljning senast ska avslutas. En uppföljning ska avslutas senast från det att den inleddes. En uppföljning ska också avslutas om det framkommer omständigheter som gör att socialnämnden inleder en utredning enligt 11 kap. 1 § SoL. Eftersom uppföljningsskyldigheten endast gäller om den unge är (21 b §) ska uppföljningen avslutas om den unge fyller . avgör hur länge uppföljning bör pågå i det enskilda fallet. Det är viktigt att uppföljningen är så pass omfattande att socialnämnden kan bedöma om barnets situation är trygg och stabil. för uppföljningen bör regelbundet ha kontakt med den unge och den eller de som har vårdnaden om honom eller henne för att kunna 2021/22:178 följa utvecklingen av den unges förhållanden och för att motivera vårdnadshavarna att ta emot sådant stöd som de behöver. Övervägandena finns i avsnitt 8. 22 § Om det kan antas att den som är till följd av ett beteende som avses i 3 § kommer att behöva beredas vård enligt denna lag om beteendet fortsätter och det stöd eller den behandling som den unge behöver inte kan ges med samtycke av den unge själv, om han eller hon har fyllt , och av den unges vårdnadshavare, får socialnämnden besluta 1.att den unge ska hålla regelbunden kontakt med en särskilt kvalificerad kontaktperson som socialnämnden utsett, eller 2.att den unge ska delta i behandling i öppna former inom . När ett sådant beslut meddelas, ska en särskild behandlingsplan finnas. Bestämmelserna i 13 § andra stycket, 13 a § första stycket samt 21 § första stycket första meningen och andra och fjärde styckena gäller i tillämpliga delar också i fråga om beslut enligt första stycket. Prövning enligt 13 § andra stycket av om ett sådant beslut ska upphöra att gälla ska ske första gången för nämndens beslut. Första stycket är också tillämpligt om den som är och som dömts till sluten ungdomsvård enligt 32 kap. 5 § vid verkställighetens slut bedöms vara i uppenbart behov av fortsatta insatser för att hindra ett sådant beteende som avses i första stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om förebyggande insatser. I tredje stycket görs en följdändring med anledning av ändringarna i 21 §. 32 a § Har den unge beretts vård med stöd av 2 § ska socialnämnden inför umgänge, om det finns anledning till det, kontrollera om en vårdnadshavare eller förälder är eller har varit påverkad av narkotika, alkoholhaltiga drycker, andra berusningsmedel, sådant medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. får då besluta att vårdnadshavaren eller föräldern ska uppmanas att lämna blod-, urin-, utandnings-, saliv-, svett- eller hårprov. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om provtagning inför umgänge när vård har beslutats med stöd av 2 §. Paragrafen är i allt väsentligt utformad i enlighet med Lagrådets förslag. Bestämmelsen i första meningen innebär att socialnämnden inför umgänge är skyldig att kontrollera om en vårdnadshavare eller förälder är eller har varit påverkad av någon av de substanser som räknas upp i bestämmelsen, om det finns anledning till det. En sådan anledning kan vara att grunden för vård är omsorgsbrister i hemmet på grund av missbruk. Det kan också finnas anledning till kontroll även om grunden för vård enligt lagen är andra omsorgsbrister än missbruk om det då den unge vårdas framkommer grundad misstanke om att vårdnadshavaren eller föräldern även har ett missbruk. Subjektiva antaganden är dock inte tillräckligt. En bedömning ska göras utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Bestämmelsen i andra meningen ger socialnämnden möjlighet att kontrollera om vårdnadshavaren eller föräldern är eller har varit påverkad genom att uppmana honom eller henne att lämna sådana prov som räknas upp i bestämmelsen. Vilken provtagningsmetod som bör användas får Prop. 2021/22:178 dock bedömas med beaktande av omständigheterna i det enskilda fallet. Som utvecklas i kommentaren till 32 c § bör socialnämnden överväga om det finns något annat lämpligt sätt att kontrollera påverkan på. Om så inte är fallet, och det inte heller finns något annat hinder för provtagning, får socialnämnden fatta beslut om att vårdnadshavaren eller föräldern uppmanas att lämna prov. Ett beslut om att en vårdnadshavare eller förälder ska uppmanas att lämna prov får fattas oavsett om vårdnadshavaren eller föräldern samtycker till detta. Provet kan avse såväl kontroll av om vårdnadshavaren eller föräldern är påverkad vid provtagningstillfället som kontroll av om vårdnadshavaren eller föräldern har brukat någon av de substanser som räknas upp i bestämmelsen. Med föräldrar avses både föräldrar som har umgängesrätt reglerad genom dom eller beslut av domstol eller genom avtal och föräldrar som barnet har rätt till umgänge med men där umgängesrätten inte är reglerad. Med umgänge avses såväl umgängestillfällen som föregåtts av en plan för umgänget och som har upprättats i samförstånd med vårdnadshavaren eller föräldern och umgängestillfällen där det inte har varit möjligt att upprätta en plan i samförstånd och där det finns ett beslut om begränsning av umgänge enligt 14 § andra stycket punkt 1. Ett beslut om att en vårdnadshavare eller förälder ska lämna prov kan avse ett eller flera umgängestillfällen. Resultatet av provtagningen blir en del i socialnämndens underlag inför bedömningen av hur umgänget bör utformas. provtagningen ska leda till och vilka konsekvenser det ska få för umgänget måste avgöras utifrån omständigheterna i varje enskilt fall. gäller om vårdnadshavaren eller föräldern vägrar att lämna prov (se kommentaren till 36 c §). Ett beslut om provtagning gäller enligt 40 § andra stycket , om socialnämnden inte bestämmer något annat. Övervägandena finns i avsnitt 9. 32 b § Har den unge beretts vård med stöd av 2 § ska socialnämnden inför pröv- ning av om vården ska upphöra, om det finns anledning till det, kontrollera om en vårdnadshavare är eller har varit påverkad av någon sådan dryck eller vara eller något sådant medel som anges i 32 a §. får då besluta att han eller hon ska uppmanas att lämna sådana prov som anges där. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om provtagning inför prövning av om vård som beslutats med stöd av 2 § ska upphöra. Paragrafen är i allt väsentligt utformad i enlighet med Lagrådets förslag. Till skillnad från bestämmelsen i 32 a § om provtagning inför umgänge omfattas bara vårdnadshavare och inte föräldrar som inte är vårdnads- havare av bestämmelsen, eftersom föräldrar som inte är vårdnadshavare inte är part i ett ärende och mål om upphörande av vård. Bestämmelsen i första meningen innebär att socialnämnden inför prövningen är skyldig att kontrollera om en vårdnadshavare är eller har varit påverkad av narkotika, alkoholhaltiga drycker, andra berusnings- medel, sådant medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om 2021/22:178 förbud mot vissa hälsofarliga varor, om det finns anledning till det. En sådan anledning kan vara att grunden för vård är omsorgsbrister i hemmet på grund av missbruk. Det kan också finnas anledning till kontroll även om grunden för vård enligt lagen är andra omsorgsbrister än missbruk om det då den unge vårdas framkommer grundad misstanke om att vårdnadshavaren även har ett missbruk. Subjektiva antaganden är dock inte tillräckligt. En bedömning ska göras utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Bestämmelsen i andra meningen ger socialnämnden möjlighet att kontrollera om vårdnadshavaren är eller har varit påverkad genom att uppmana vårdnadshavaren att lämna blod-, urin-, utandnings-, saliv-, svett- eller hårprov. Vilken provtagningsmetod som bör användas får dock bedömas med beaktande av omständigheterna i det enskilda fallet. Som utvecklas i kommentaren till 32 c § bör socialnämnden överväga om det finns något annat lämpligt sätt att kontrollera påverkan på. Om så inte är fallet, och det inte heller finns något hinder för provtagning, bör socialnämnden fatta beslut om att vårdnadshavaren uppmanas att lämna prov. Ett beslut om att en vårdnadshavare ska lämna sådant prov får fattas oavsett om vårdnadshavaren samtycker till detta. Provet kan avse såväl kontroll av om vårdnadshavaren är påverkad vid provtagningstillfället som kontroll av om vårdnadshavaren tidigare brukat någon av de substanser som räknas upp i 32 a §. befogenhet att besluta om provtagning inför prövning av om vård som beslutats med stöd av 2 § ska upphöra kan ha föregåtts av ett övervägande av om vården fortfarande behövs i enlighet med 13 § första stycket eller av att vårdnadshavaren eller den unge, om han eller hon har fyllt , begär att vården ska upphöra. ska i dessa fall göra en utredning enligt 11 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453). Resultatet av provtagningen blir en del i socialnämndens underlag inför bedömningen av om vården ska upphöra. Vad resultatet av provtagningen ska leda till och vilka konsekvenser det ska få för prövningen måste avgöras utifrån omständigheterna i varje enskilt fall. Samma sak gäller om vårdnadshavaren vägrar att lämna prov (se kommentaren till 32 c §). Ett beslut om att en vårdnadshavare ska lämna prov inför en prövning av om vården ska upphöra kan avse ett eller flera provtagningstillfällen. Ett beslut om provtagning gäller enligt 40 § andra stycket , om socialnämnden inte bestämmer något annat. Övervägandena finns i avsnitt 9. 32 c § Ett beslut enligt 32 a eller 32 b § får fattas bara i den mån åtgärden är försvarlig med hänsyn till dess syfte och övriga omständigheter. ska i beslutet särskilt ange vad för slags prov som avses och syftet med åtgärden. Om vårdnadshavaren eller föräldern inte medverkar till provtagning får förhållandet tillmätas den betydelse för socialnämndens umgänges- eller vårdbeslut som omständigheterna motiverar. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om allmänna förutsättningar för beslut om provtagning enligt 32 a och 32 b §§. Paragrafen är utformad med beaktande av Lagrådets förslag. Av första stycket framgår att det ska göras en proportionalitets- och behovsbedömning. För att tydliggöra att principerna sätter gränserna också för provtagningens form och utsträckning föreskrivs i andra stycket att det i beslutet särskilt ska anges vad för slags prov som avses och syftet med provtagningen. Ordet särskilt markerar att bestämmelsen inte är en uttömmande reglering av innehållet i beslutet. Proportionalitets- och behovsprinciperna är två självständiga principer som ska prövas oberoende av varandra. Ett beslut om provtagning bör bara fattas om det bedöms nödvändigt med ett resultat från ett sådant prov för att säkerställa tryggheten och säkerheten för den unge vid umgänge och vid vårdens upphörande. Det ankommer på socialnämnden i varje enskilt fall att bedöma behovet av en provtagning, i vilken omfattning kontroll behöver göras av om en vårdnadshavare är eller har varit påverkad av narkotika, alkohol, andra berusningsmedel, dopningsmedel eller vissa hälsofarliga varor, och vilken provtagningsmetod som är ändamålsenlig. Syftet med kontrollen i det enskilda fallet måste också vägas mot det intrång i den personliga integriteten som kontrollen innebär för vårdnadshavaren eller föräldern. Detsamma gäller vid valet av provtagningsmetod, liksom i fråga om omfattningen av kontrollen. Detta innebär t.ex. att ett beslut om provtagning endast får fattas om inte annat motiveras av medicinska eller liknande skäl. Det kan förekomma situationer där en vårdnadshavare eller en förälder efter recept från läkare tar medicin som innehåller något sådant medel eller substans som omfattas av bestämmelsen. Detta är en omständighet som kan behöva vägas in inför ett beslut om provtagning eller vid val av provtagningsmetod. Det kan också finnas andra skäl som talar mot ett beslut om provtagning. Provtagning bör inte heller användas om barnets trygghet och säkerhet kan säkerställas med mindre ingripande åtgärder. Av tredje stycket framgår att om vårdnadshavaren eller föräldern inte medverkar till provtagningen får detta tillmätas betydelse för frågan om umgänge eller om vårdens upphörande i den utsträckning som omständigheterna motiverar. Vilka konsekvenser en vägran kan leda till måste alltså avgöras i varje enskilt fall. Det är viktigt att barnet tillförsäkras trygghet och säkerhet vid umgänge och vid vårdens upphörande. är det viktigt att socialnämnden arbetar för att barnets umgänge med vårdnadshavarna eller föräldrarna upprätthålls. Att barnet har umgänge med sina vårdnadshavare eller föräldrar för vården är i många fall en viktig förutsättning för att barnet ska kunna utvecklas väl i familjehemmet och kunna återförenas med vårdnadshavarna eller föräldrarna. Det är också viktigt att socialnämnden ger vårdnadshavarna och föräldrarna det stöd och den hjälp som de behöver för att komma tillrätta med sin situation. Vägrar vårdnadshavarna eller föräldrarna att medverka vid provtagning kan det finnas särskild anledning för socialnämnden att fortsatt arbeta för att motivera dem till att ta emot stöd och hjälp. Övervägandena finns i avsnitt 9. 2021/22:178 13.2 Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen 8 § Vårdas ett barn med stöd av denna lag i ett annat hem än det egna, ska socialnämnden minst en gång var sjätte månad överväga om vården fortfarande behövs och hur vården bör inriktas och utformas. Paragrafen innehåller bestämmelser om socialnämndens ansvar att följa vård med stöd av denna lag. Nuvarande andra och tredje styckena har, med vissa ändringar, flyttats till en ny bestämmelse, 6 kap. 8 b § (se kommentaren till 6 kap. 8 b §). 8 a § När ett barn är placerat i ett sådant hem som avses i 6 kap. 6 § första stycket och en vårdnadshavare eller barnet, om barnet har fyllt , begär att vården ska upphöra, ska socialnämnden särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om flyttningsförbud enligt 24 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Paragrafen, som är ny, innehåller en skyldighet för socialnämnden att särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om flyttningsförbud enligt 24 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU, när en vårdnadshavare eller barnet, om barnet har fyllt , begär att vården ska upphöra och barnet är placerad i ett enskilt hem. Bestämmelsen är endast tillämplig om barnet är placerad i ett enskilt hem eftersom flyttningsförbud endast kan meddelas för barn som är placerade i ett sådant enskilt hem som avses i 6 kap. 6 § första stycket.