prop · H903187 · 2022-03-17 00:00:00 — Möjligheten att bevilja undantag för dessa kategorier av fordon har utnyttjats i 2 § andra stycket 1 och 2 lagen om miljökrav vid upphandling av bilar och vissa kollektivtrafiktjänster, se prop. 2010/11:118 s. 24 f. Undantagen bör behållas. Undantagen bör inte, som , begränsas till köp eller leasing. Vidare instämmer regeringen i Försvarsmaktens och Säkerhetspolisens synpunkter att även fordon som är anpassade för användning av Försvarsmakten, det civila försvaret, räddningstjänsten eller ordningsmakten bör omfattas av undantag från kraven i lagen. Ordet ordningsmakten omfattar, enligt regeringens mening, mer än uttrycket polisiär verksamhet och bör i detta sammanhang avse myndigheter som arbetar med att upprätthålla lag och ordning, exempelvis , , , och Kriminalvården. Begreppet ordningsmakten bör därför inte som föreslår ändras till polisiär verksamhet. har vidare haft synpunkter på begreppet det civila försvaret, som de anser är otydligt och bör begränsas till när höjd beredskap råder alternativt att de organisationer som avses specificeras. Det civila försvaret är en del av totalförsvaret som består av såväl det militära försvaret som det civila försvaret. Totalförsvar är sådan verksamhet som behövs för att förbereda för krig. Det civila försvaret omfattar både verksamhet inför och vid höjd beredskap. Undantaget bör därför inte begränsas till endast höjd beredskap. Det civila försvaret omfattar hela samhället och bedrivs av många olika aktörer såsom statliga myndigheter, kommuner, regioner, näringsliv och frivilligorganisationer. Dessa aktörer bör dock inte specificeras närmare i lagtext. 2021/22:187 De fordon som avses i bilaga I, del A till ändringsdirektivet är avsedda för särskilda ändamål: bepansrade fordon, ambulanser, likbilar, rullstolsanpassade fordon och mobilkranar. Fordonen är närmare definierade i bilagan. Ambulans och likbil tillhör kategori M (personbil eller buss), rullstolsanpassat fordon tillhör kategori M1 (personbil), mobilkran tillhör kategori N3 (lastbil med en totalvikt som överstiger ) medan ett bepansrat fordon kan vara en personbil, en buss eller en lastbil. Möjligheten att bevilja undantag för dessa fordon är ny och kan underlätta vid upphandling. Det är därför rimligt att införa detta undantag. Regeringen erinrar om att lagen om miljökrav av bilar och vissa tjänster inom vägtransportområdet inte hindrar att en upphandlande myndighet eller enhet ställer andra eller längre gående krav på den upphandlade varan eller tjänsten än som följer av lagen (7 §). På motsvarande sätt som för övriga undantag bör de vara generella, se prop. 2010/11:118 s. 26. I fråga om definitioner av fordonen, se avsnitt 6.2.1. Ska det finnas möjlighet till fler generella undantag eller möjlighet att söka dispens? Några remissinstanser, bl.a. Kriminalvården och Lantmäteriet har önskemål om undantag för vissa fordon. Flera remissinstanser, bl.a. BioDriv Öst, anser att det ska vara möjligt att ansöka om dispens från upphandlingskraven. Enligt ändringsdirektivet ska minimimålen uppnås på nationell nivå. Under förutsättning att medlemsstaterna kan vara säkra på att minimimålen ändå kan uppnås, innebär detta att det möjligen skulle kunna finnas utrymme för fler undantag eller dispenser än de som följer av ändringsdirektivet. I promemorian lämnas inte några sådana förslag. Regeringen bedömer att fler generella undantag än de som anges i ändringsdirektivet inte bör införas. Vidare gör regeringen bedömningen att ett dispensförfarande skulle bli såväl kostsamt som komplicerat att genomföra. Någon sådan möjlighet bör därför inte införas, jfr dock avsnitt 6.5.4 om ett särskilt bemyndigande för regeringen. 6.4Andra eller strängare krav vid upphandling Regeringens bedömning: En upphandlande myndighet eller enhet bör även fortsättningsvis få ställa andra eller strängare krav på den upphandlade varan eller tjänsten än som följer av lagen. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna yttrar sig inte i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 5.7 i grunddirektivet i lydelsen enligt ändringsdirektivet får medlemsstaterna tillämpa, eller tillåta att deras upphandlande myndigheter eller enheter tillämpar, högre nationella mål eller strängare krav än de som anges i bilagan till direktivet. Någon motsvarande artikel fanns inte i grunddirektivet, däremot en skrivning i skäl 24 med samma innebörd. Mot den bakgrunden, och eftersom det är fråga om ett minimidirektiv, finns i 3 § lagen om miljökrav vid upphandling av bilar och vissa kollektivtrafiktjänster en möjlighet att ställa högre eller längre gående krav. Den möjligheten bör kvarstå, men Prop. 2021/22:187 paragrafen får en ny beteckning, 7 §. 6.5Minimimålen för vid upphandling 6.5.1Vilka är minimimålen som ska uppnås? Enligt artikel 5 i grunddirektivet i lydelsen enligt ändringsdirektivet ska medlemsstaterna säkerställa att upphandling av fordon och tjänster enligt artikel 3 uppfyller de minimimål för upphandling som framgår av tabell 3 och 4 i bilagan till direktivet. Minimimålen uttrycks som en minsta procentandel rena bilar av det totala antalet bilar som omfattas av berörda avtal och ska beräknas för en referensperiod. Direktivet anger två specifika referensperioder. Minimimålen är vidare uppdelade i två huvudgrupper – lätta och tunga bilar. Enligt ändringsdirektivet gäller för del att andelen rena lätta bilar (personbilar, lätta lastbilar och bussar med en totalvikt på högst ) ska uppgå till av det totala antalet lätta bilar som omfattas av samtliga avtal som tilldelats under den första referensperioden. Minimimålet för dessa bilar är detsamma under den andra referensperioden. De tunga bilarna är uppdelade i tunga lastbilar och bussar med en totalvikt över . För del gäller att andelen rena tunga lastbilar av det totala antalet tunga lastbilar ska uppgå till under den första referensperioden och till under den andra referensperioden. Andelen rena tunga bussar ska uppgå till under den första referensperioden och till under den andra referensperioden. Dessutom gäller att hälften av andelen rena tunga bussar ska utgöras av utsläppsfria bussar. Om av det totala antalet bussar under den första referensperioden är tvåvåningsbussar, halveras dock kravet på utsläppsfria bussar. 6.5.2Upphandlande myndigheter och enheter ska uppfylla minimimålen Regeringens förslag: Varje upphandlande myndighet och enhet ska uppnå minimimålen och för varje angiven referensperiod och efterföljande femårsperioder uppfylla de krav som ställs i fråga om den minsta andelen rena bilar i de avtal som respektive myndighet eller enhet tilldelar efter upphandlingar som omfattas av lagen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Kriminalvården anser att det är bra att det blir samma minimikrav för alla myndigheter, eftersom det bör göra det lättare att upphandla om marknaden har samma krav. tillstyrker de generella minimimålen, eftersom en annan fördelning riskerar att öka den administrativa bördan vid uppföljning av måluppfyllelsen. föreslår en fördjupad analys av fördelningen av minimimålen. Region , , och Svenska (Svebio) anser att minimimålen ska följas upp på 2021/22:187 nationell nivå, inte per upphandlande enhet. Svensk Kollektivtrafik anser att det innebär en överimplementering av direktivet att varje upphandlande myndighet ska uppfylla miniminivåerna. Skälen för regeringens förslag: I skäl 19 i ändringsdirektivet sägs att medlemsstaterna bör ha handlingsfrihet att fördela insatserna för att nå minimimålen inom sitt territorium i enlighet med sin konstitutionella ram och sina transportpolitiska mål. Oavsett hur direktivets minimimål tas om hand nationellt, måste kravet på en minsta andel rena bilar ställas på de upphandlande myndigheter och enheter som genomför de upphandlingar som omfattas av lagen och som resulterar i tilldelning av avtal. Ett alternativ är att det krav som direktivet ställer på medlemsstaterna överförs direkt på de upphandlande myndigheterna och enheterna. Det skulle betyda att de enskilda berörda aktörerna ska säkerställa att den minsta andelen rena bilar uppnås för respektive referensperiod. Därmed ställs inget krav på en minsta andel rena bilar för varje enskild upphandling utan enbart på slutresultatet för hela perioden. Ett annat alternativ är att kravet på en minsta andel rena fordon träffar varje enskild upphandling. Det är helt och hållet upp till medlemsstaterna att fördela måluppfyllelseinsatserna mellan olika upphandlande myndigheter och enheter. Det är därför inte givet att kraven nationellt måste utformas så att alla upphandlande myndigheter och enheter ska nå upp till respektive minimimål. Ändringsdirektivet utesluter inte heller möjligheten att nationellt ställa krav på varje enskild upphandling och avtal, exempelvis att en viss andel av fordonen i varje enskild upphandling ska vara rena. Om samma krav på måluppfyllelse ställs på alla upphandlande myndigheter och enheter – vilket är den rimliga ingången i frågan – kan det inte uteslutas att vissa aktörer får större svårigheter att nå målen än andra. Det beror i sin tur på olika faktorer, som verksamhetens geografiska område och vilken verksamhet som bedrivs. Även verksamhetens storlek och om den utövas med lätta eller tunga bilar skulle kunna vara faktorer av betydelse, se avsnitt 6.5.4. Något övergripande formellt hinder mot att fördela insatserna mellan berörda aktörer föreligger inte, men den avgörande frågan är om det finns ett sådant behov. har antagit ett klimatmål för transportsektorn. Målet är ett etappmål inom miljömålssystemet och innebär att växthusgasutsläppen från inrikes transporter (utom inrikes luftfart som ingår i EU ETS) ska minska med jämfört med (etappmålet för inrikes transporter). För att etappmålet för inrikes transporter till 2030 ska kunna nås kommer det utöver en effektivisering av transporterna att krävas dels en omfattande elektrifiering av transportsystemet, dels en övergång till användning av förnybara hållbara drivmedel. Både elektrifieringen och övergången till användning av förnybara hållbara drivmedel behöver ske i närtid för transporter på väg. Antalet laddbara bilar, dvs elbilar och laddhybrider, ökar snabbt i . utgjorde laddbara bilar av alla nyregistreringar. ökade denna andel ytterligare, vissa månader utgjorde laddbara bilar av nyregistreringarna. Trenden är också att andelen elbilar ökar bland de laddbara bilarna. Andelen elbilar i nybilsförsäljningen förväntas fortsätta öka på grund av EU:s krav på minskade koldioxidutsläpp från nya personbilar förstärkt av natio- nella styrmedel som bonus–malus-systemet. När det gäller minimimålet om rena bussar så uppfyller detta mål . Regeringen har i den klimatpolitiska handlingsplanen (prop. 2019/20:65) slagit fast att utbyggnaden av laddinfrastruktur ska ske i sådan takt att den inte blir ett hinder för elektrifieringen av transportsektorn. Utbyggnaden av laddinfrastruktur stöds bl.a. genom Klimatklivet, ett investeringsstöd till lokala och regionala åtgärder som minskar utsläppen av koldioxid och andra gaser som påverkar klimatet. beslut om statens budget innebär bl.a. att Klimatklivet förstärks och tillförs nya medel. En förutsättning för elektrifieringen av fordonsparken är att det finns laddinfrastruktur i hela landet. För att täcka så kallade vita fläckar där laddinfrastruktur annars inte byggs ut har regeringen avsatt medel för perioden –2022 för att finansiera utbyggnaden av laddinfrastruktur i anslutning till större vägar. Mot bakgrund av klimatmålet, den pågående elektrifieringen av transportsystemet och övergången till användning av förnybara hållbara drivmedel bedömer regeringen att minimimålen bör kunna uppnås av varje enskild upphandlande myndighet och enhet, jfr dock avsnitt 6.5.4. Lagrådet konstaterar att det inte föreskrivs någon sanktion i lagen och att detta kan leda till att inte uppfyller miljökraven enligt direktivet, låt vara att direktivet inte föreskriver hur det ska säkerställas att minimimålen uppnås. Den hittillsvarande regleringen innehåller inte några bestämmelser om sanktioner. Även i förordningen (2020:486) om miljö- och trafiksäkerhetskrav för myndigheters bilar ställs bl.a. miljökrav vid myndigheters inköp av bilar och upphandling av bilhyra och taxiresor. Inte heller den regleringen innehåller några sanktioner. Trots frånvaron av sanktioner fungerar regleringarna väl. Myndigheterna och andra som omfattas av upphandlingsreglerna i och kan förväntas följa gällande bestämmelser, jfr avsnitt 4.1. Regeringen ser därför inte något behov av att införa sanktioner i lagen. Hur minimimålen ska uppfyllas Regeringens förslag: För varje referensperiod och för varje följande femårsperiod ska andelen rena lätta bilar uppgå till av det totala antalet lätta bilar som tilldelade avtal omfattar. För den första referensperioden ska andelen rena tunga lastbilar uppgå till och andelen rena tunga bussar uppgå till av det totala antalet tunga lastbilar respektive bussar som tilldelade avtal omfattar. För den andra referensperioden och för varje följande femårsperiod ska andelen rena tunga lastbilar uppgå till av det totala antalet tunga lastbilar respektive bussar som tilldelade avtal omfattar. Därutöver ska minst hälften av den angivna andelen rena bussar vara För den första referensperioden ska dock andelen utsläppsfria bussar få minskas till en fjärdedel, om av samtliga bussar som tilldelade avtal omfattar är tvåvåningsbussar. Vid upphandling som avser köp, leasing, hyra eller hyrköp ska antalet bilar inom varje avtal som tilldelats under respektive referensperiod och efterföljande femårsperioder utgöra underlag för beräkningen av om kraven är uppfyllda. Vid upphandling av tjänster ska antalet bilar som är avsedda att användas för att tillhandahålla tjänsterna som ingår i varje avtal som tilldelats under respektive referensperiod utgöra underlag för beräkningen av om kraven är uppfyllda. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna yttrar sig inte i denna del. Skälen för regeringens förslag Vid beräkningen av minimimålen för upphandling ska enligt artikel 5.2 i grunddirektivet i lydelsen enligt ändringsdirektivet den dag som ska beaktas för den offentliga upphandlingen vara den dag då upphandlings- förfarandet slutförs genom tilldelning av avtalet. I samband med att avtal enligt artikel 3.1 a ingås ska enligt artikel 5.4 antalet vägtransportfordon som köpts in, leasats, hyrts eller hyrköpts inom varje avtal beaktas vid bedömningen av om minimimålen för upphandling I samband med att avtal enligt artikel 3.1 b och c ingås ska enligt artikel 5.5 antalet vägtransportfordon avsedda att användas för tillhanda- hållande av tjänsterna som ingår i varje avtal beaktas vid bedömningen av om minimimålen för upphandling har uppnåtts. Hur minimimålen ska uppnås Minimimålen bör utformas så att andelen bilar – lätta tunga – av det totala antalet bilar som omfattas av tilldelade avtal, för aktuell referensperiod ska uppgå till minst den procentsats som framgår av tabellerna i bilagan. Beträffande lätta bilar görs ingen skillnad mellan referensperioderna och inte heller mellan de bilkategorier som ingår i När det gäller tunga bilar följer dock av tabell 4 i bilagan i direktivet att en uppdelning måste göras, såväl i fråga om referensperioder som i fråga om bilkategorier. För varje referensperiod och för varje följande femårsperiod ska andelen rena lätta bilar uppgå till av det totala antalet lätta bilar som omfattas av tilldelade avtal. För den första referensperioden ska andelen rena tunga lastbilar uppgå till och andelen rena tunga bussar uppgå till av det totala antalet tunga lastbilar respektive bussar som omfattas av tilldelade avtal. För den andra referensperioden och för de efterföljande femårsperioderna ska andelen rena tunga lastbilar uppgå till och andelen rena tunga bussar uppgå till av det totala antalet tunga lastbilar respektive bussar som omfattas av tilldelade avtal. Därutöver ska minst hälften av den angivna andelen rena bussar vara utsläppsfria bussar. För den första referensperioden får dock andelen utsläppsfria bussar minskas till en fjärdedel om av samtliga bussar som omfattas av tilldelade avtal är tvåvåningsbussar. Beräkningen och bedömningen av om målen är uppfyllda ska göras dels så att varje referensperiod fångar upp de avtal som tilldelas , dels så att antalet bilar i avtalen totalt sett beaktas. När det gäller avtal om allmän trafik enligt EU:s kollektivtrafikförordning och övriga tjänsteavtal, är det antalet bilar som är avsedda för användningen inom respektive tjänst som ska beaktas. Det gäller oavsett om tjänsteleverantören köper nya fordon eller använder befintliga fordon. Artikel 5.2 i grunddirektivet i lydelsen enligt ändringsdirektivet anger som tidpunkt för beräkningen den dag då upphandlingsförfarandet slutförs genom tilldelning av avtalet. Europeiska kommissionen har publicerat ett tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 2, 3, 4 och 5 i och rådets direktiv /33/EG om främjande av rena och energieffektiva vägtransportfordon till stöd för utsläppssnål mobilitet (2020/C 352/01). På fråga 6 angående artikel 5.2 svarar kommissionen: ”Enligt denna artikel är dagen som ska beaktas alltså den dag då meddelandet om kontraktstilldelning offentliggörs på .” Detta bör förstås så att det är den dag då meddelandet om kontraktstilldelningen offentliggörs i Europeiska unionens databas () som är avgörande för beräkningen. I fråga om ramavtal och dynamiska inköpssystem bör direktivet förstås så att det ska tillämpas på de individuella avtal som tilldelas inom ramavtalet eller bygger på det dynamiska inköpssystemet. Om ett ramavtal har ingåtts under den första referensperioden men det individuella avtalet tilldelas under den andra referensperioden är det den senare perioden som är avgörande för tillämpningen av artikel 5.2. Det ska i sammanhanget understrykas att det endast är upphandlingsförfaranden som påbörjas efter ikraftträdandet av lagen som omfattas av kraven på minimimål. Här bör det påpekas att det inte finns något krav på att upphandlingar som påbörjats före ikraftträdandet ska göras om. Det finns däremot inget som hindrar att man, vid bedömningen av om minimimålen för upphandling har uppnåtts, beaktar samtliga vägtransportfordon som införskaffats under den första referensperioden men före lagens ikraftträdande. 2021/22:187 Minimimålen gäller per fordonskategori – lätta bilar, tunga lastbilar och bussar – utan att skilja på olika typer av avtal. Artikel 5.4 och 5.5 bör förstås så att för varje fordonskategori ska först det totala antalet bilar som omfattas av samtliga avtal beräknas. Därefter ska andelen rena bilar av det totala antalet beräknas och jämföras med minimimålet. 6.5.4Ett bemyndigande om undantag från kraven Regeringens förslag: Regeringen ska få meddela föreskrifter om undantag i fråga om vilka upphandlande myndigheter och enheter som ska uppfylla kraven i 8–10 §§, och den andel rena bilar som tilldelade avtal ska omfatta. Promemorian innehåller inte något motsvarande förslag. Remissinstanserna: kommun och finner det önskvärt att regeringen överväger möjligheten att fördela insatserna differentierat och att en övergång till eldrift förutsätter en utbyggnad av laddinfrastruktur i glesbefolkade områden. () anser att det finns samhällsekonomiska vinster med att ha högre krav i tätort än i landsbygd. framför att vissa av de personbilar som personalen behöver använda inte ryms inom definitionen av ren lätt bil, vilket skulle kunna påverka myndighetens möjligheter att uppnå minimimålen. anser att förslaget förutsätter infrastruktur som inte finns och instämmer inte i att varje upphandlande organisation bör uppnå de aktuella minimimålen. Skälen för regeringens förslag: Som framgår i avsnitt 6.5.2 bör minimimålen som huvudregel uppnås av varje enskild upphandlande myndighet och enhet. Det kan dock inte uteslutas att vissa upphandlande myndigheter och enheter kan få något större svårigheter att nå målen än andra, vilket bl.a. kommun, , och påpekar. En lättnad av upphandlingskraven bör därför vid behov kunna medges. Enligt ändringsdirektivet finns det inte något hinder mot att fördela måluppfyllelseinsatserna. Det är alltså möjligt att i enlighet med direktivet nationellt laborera med andra procentsatser eller andra tidsperioder – allt under förutsättning att i slutänden uppfyller direktivets minimimål. En bestämmelse om differentierade krav måste dock vara förenlig med gällande rätt. Upphandlingslagarna reglerar själva förfarandet och bl.a. de grundläggande principerna för offentlig upphandling: ickediskriminering, likabehandling, proportionalitet och öppenhet, se 4 kap. 1–3 §§ . Det skulle inte strida mot svensk rätt att, om det visar sig nödvändigt, fördela kraven i ändringsdirektivet. I skäl 19 i ändringsdirektivet sägs att olika faktorer bör beaktas vid fördelningen av insatserna, exempelvis skillnaden i ekonomisk kapacitet, luftkvalitet, befolkningstäthet, transportsystemens egenskaper, politiken för utfasning av fossila bränslen i transportsektorn och minskning av luftföroreningar eller andra relevanta kriterier. Även om minimimålen bör kunna uppnås av de upphandlande myndigheterna och enheterna, kan det inte uteslutas att det i enstaka fall kan uppstå problem att nå målen. bör därför införas en möjlighet för regeringen att, om behovet uppstår, Prop. 2021/22:187 meddela föreskrifter om undantag från upphandlingskraven i lagen. 6.6Rapportering, uppgifter och uppföljning 6.6.1Rapportering och uppföljning nationellt Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om uppgiftsskyldighet för de upphandlande myndigheterna och enheterna i fråga om de avtal som myndigheterna eller enheterna har tilldelat efter upphandlingar som omfattas av denna lag. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens. Promemorian föreslår att upphandlande myndigheter och enheter ska lämna uppgifter om avslutade upphandlingar och avrop från ramavtal till den statistikmyndighet som avses i lagen om upphandlingsstatistik. föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om de uppgifter som upphandlande myndigheter och enheter ska lämna till statistikmyndigheten. Remissinstanserna: kommun, Region och kommun anser att den administrativa bördan riskerar att öka med den redovisning av alternativa rapporteringsmetoder. understryker vikten av att uppgiftsrapporteringen blir enkel och smidig. anser att uppgifter bör hämtas ur ett nationellt register, exempelvis vägtrafikregistret, och att rapporteringen bör ske inom ramen för den befintliga insamlingen av statistik, via de registrerade annonsdatabaserna. rapporteringen bör ske genom redan införda krav på efterannonsering. Skälen för regeringens förslag Ändringsdirektivets krav på rapportering I artikel 10.1 i grunddirektivet i lydelsen enligt ändringsdirektivet ställs krav på att medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om de åtgärder som vidtagits för att genomföra direktivet och om sina avsikter i fråga om framtida genomförandeåtgärder. Enligt artikel 10.2 ska medlemsstaterna , och därefter , lämna en rapport till kommissionen om genom- förandet av direktivet. Rapporten ska innehålla information om de åtgärder som vidtagits för att genomföra direktivet, framtida genomförandeåtgärder samt all annan information som medlemsstaten anser relevant. rapporten innehålla information om hur många fordon och vilka fordonskategorier som omfattas av avtalen enligt artikel 3.1 Slutligen framgår att rapporten ska åtfölja de rapporter som föreskrivs i artikel 83.3 andra stycket i LOU-direktivet och i artikel 99.3 andra stycket i LUF- Enligt artikel 10.3 ska kommissionen bistå medlemsstaterna i deras