prop · H903143 · 2022-03-03 00:00:00 — omhändertaget förarbevis till den myndighet som regeringen bestämmer ska dömas till penningböter. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. promemorian föreslås inte att ett förarbevis för vilket det har fattats ett beslut om omhändertagande ska tas om hand vid en kontroll. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker eller har inga synpunkter på förslaget. är tveksam till att förarbevis ska kunna omhändertas och ifrågasätter grunderna för när ett omhänder- tagande ska få ske. anser att omhändertagande endast ska kunna ske vid grova eller upprepade brott. också att föraren ska ha rätt att köra vattenskoter efter ett Transportstyrelsen anser att ett förarbevis som har omhändertagits ska tas om hand vid en kontroll. Skälen för regeringens förslag I det lagstiftningsärende som föregick lagen om förarbevis för vattenskoter efterlyste Lagrådet en möjlighet att omhänderta ett förarbevis i likhet med vad som gäller enligt körkortslagen (se prop. 2020/21:190 s. 115). promemorian föreslås därför att ett förarbevis ska omhändertas om det på sannolika skäl kan antas att förarbeviset kommer att bli slutligt återkallat. Ett beslut om att omhänderta förarbeviset kompletterar alltså möjligheten att återkalla förarbeviset tills vidare och kan ske antingen i omedelbar anslutning till den händelse som föranlett ingripandet eller . senare fallet kan aktualiseras om förarbevisets innehavare har skadat sig vid händelsen och därför inte kan höras eller andra situationer där nödvändig utredning för ett beslut om omhändertagande eller återkallelse tills vidare inte kan slutföras på plats. En möjlighet att omhänderta ett förarbevis fyller också det behov som kan uppstå att på plats vidta åtgärder mot en olämplig förare utan att behöva avvakta den utredning som ska göras i ett återkallelseärende, där exempelvis spärrtid eller giltighetstid för beslutet ska beräknas. Ett beslut om omhänder- 2021/22:143 tagande är därför i första hand enligt promemorian avsett att fattas av de myndigheter som utför kontroller av förarbevis på plats, medan återkallelsebeslut enligt gällande ordning och enligt förslaget i promemorian fattas av Transportstyrelsen, som normalt inte medverkar vid kontrollerna och därmed inte har någon möjlighet att besluta om ett omhändertagande. Ett beslut om omhändertagande bör inte kräva att föraren rent faktiskt lämnar över förarbeviset till den som utför kontrollen, utan bör – liksom vad som gäller enligt körkortslagen – få beslutas även om föraren inte har med sig sitt förarbevis på vattenskotern, eller inte ens har något fysiskt förarbevis. Förarbeviset är avsett att i första hand utfärdas i elektronisk form, men kan utfärdas även i fysisk form, om den som ansöker om förarbeviset så önskar. Det är alltså inte säkert att föraren har med sig något förarbevis i fysisk form vid framförandet av vattenskotern. Och även om föraren har ett fysiskt förarbevis, finns inte någon skyldighet att medföra det vid framförandet, det räcker att föraren kan uppvisa det elektroniska förarbeviset. Rätten för kontrollerande myndigheter att faktiskt ta om hand ett omhändertaget förarbevis som har utfärdats i fysisk form och för innehavaren att överlämna ett omhändertaget fysiskt förarbevis till en myndighet behandlas nedan. Enligt förslaget i promemorian ska ett omhändertagande ske på samma grunder som kan leda till en slutlig återkallelse av förarbeviset. och ifrågasätter detta och jämför bland annat med körkortslagens mer begränsade möjligheter att omhänderta ett körkort eller förarbevis. Regeringen konstaterar att körkortslagen har utformats med beaktande av de syften som den lagen har och de förutsättningar som gäller för de fordon som den lagen omfattar. Lagen om förarbevis för vattenskoter antogs av , och har ännu inte börjat tillämpats i sin helhet. Det är därför lämpligt att i första hand låta den nya regleringen tillämpas innan det finns anledning att eventuellt se över grunderna för bland annat omhändertagandebeslut. Utformningen av de regler som behandlar förarbevis för vattenskoter har också präglats av en strävan efter ett enklare regelverk än den mer omfattande och detaljerade regleringen i körkortslagen. efterfrågar en rätt att få fortsätta att köra vattenskoter efter ett omhändertagande av förarbeviset. Lagen om förarbevis för vattenskoter ger emellertid en möjlighet för en polisman eller en kustbevakningstjänsteman att efter ett omhändertagande medge att vattenskotern förs till närmaste lämpliga upptagningsplats, trots att föraren inte längre har rätt att framföra vattenskotern (se 22 §). Detta är tillräckligt för att föraren ska kunna ta i land vattenskotern på ett säkert sätt till ett ställe varifrån vattenskotern kan transporteras vidare. Någon anledning att förlänga eller på annat sätt utvidga denna möjlighet finns inte. Beslutets omedelbara giltighet, delgivning, överklagande och straff Ett beslut om omhändertagande bör liksom andra ingripanden i förarbeviset gälla . Beslutet bör dock, i likhet med vad som gäller beslut om omhändertagande av körkort enligt körkortslagen, inte få överklagas. Ett beslut om omhändertagande är avsett att beslutas i avvaktan på ett beslut om återkallelse av förarbeviset. Avsikten är också Prop. 2021/22:143 att ett beslut om återkallelse ska fattas så snart det är möjligt efter ett beslut Ett beslut om återkallelse får överklagas. Den enskildes rättigheter är därmed tillräckligt tillgodosedda. I likhet med vad som gäller i körkortsärenden bör ett beslut om omhändertagande delges innehavaren (se 5 kap. 8 § körkortsförordningen [1998:980]). Delgivning är i princip också nödvändig för att spärrtid eller giltighetstid ska kunna beräknas. På samma sätt som föreslås för delgivning av återkallelsebeslut bör de särskilda delgivningsformerna surrogatdelgivning, spikning och kungörelsedelgivning inte få användas (se avsnitt 4.4). Vidare bör, om det har fattats ett beslut om att omhänderta ett förarbevis, innehavaren ha en skyldighet att överlämna förarbeviset till den myndighet som regeringen bestämmer och kunna dömas till penningböter om skyldigheten inte efterlevs. Jämför avsnitt 4.2 där motsvarande förslag lämnas när det gäller ett förarbevis som har återkallats tills vidare. Slutligen bör, som också Transportstyrelsen föreslår, skyldigheten för en polisman och en kustbevakningstjänsteman att vid en kontroll ta om hand ett återkallat förarbevis gälla även om det har fattats ett beslut om att omhänderta förarbeviset. Regeringens förslag: Personuppgifter i förarbevisregistret ska få behandlas om det är nödvändigt för att hantera ärenden om återkallelse tills vidare och omhändertagande av förarbevis. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker eller har inga synpunkter på förslaget. Transportstyrelsen anser att uppgifter ska få behandlas även för att hantera ärenden där förarbeviset har tagits om hand eller överlämnats till myndighet av innehavaren. Skälen för regeringens förslag: Enligt lagen om förarbevis för vattenskoter ska den myndighet som regeringen bestämmer föra ett elektroniskt förarbevisregister. Personuppgifter får behandlas i registret om det är nödvändigt för att hantera anmälningar om genomförd utbildning, ärenden om utfärdande av förarbevis och ärenden om återkallelse av förarbevis. Förslagen innebär att det införs två nya former av åtgärder riktade mot innehavaren av ett förarbevis för vattenskoter, beslut om återkallelse tills vidare och om omhändertagande av förarbeviset. Den rättsliga grunden för behandlingen av personuppgifter bör därför kompletteras så att det framgår att personuppgiftsbehandlingen omfattar även dessa nya ärenden. För det fall ett förarbevis, för vilket det har fattats ett beslut om omhändertagande eller återkallelse tills vidare eller slutligt, tas om hand vid en kontroll eller överlämnas av innehavaren på annat sätt innefattas den hanteringen i det ärende som rör omhändertagandet eller återkallelsen och behöver inte regleras särskilt. 2021/22:143 7 Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Ett beslut om återkallelse tills vidare eller omhändertagande av förarbevis ska inte få fattas med anledning av en gärning som har begåtts före ikraftträdandet. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens. I promemorian föreslås att lagändringarna ska träda i kraft . I promemorian föreslås inte någon övergångsbestämmelse. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker eller har inga synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: gäller en skyldighet att ha förarbevis för att framföra en vattenskoter. Förslagen i denna proposition har ett nära samband med kraven och bör träda i kraft så nära det datumet som möjligt, vilket bedöms vara . Ett beslut om att omhänderta eller återkalla ett förarbevis tills vidare är ett allvarligt ingripande i innehavarens rätt att framföra en vattenskoter. Detta gäller särskilt då ingripandet får ske utan att det finns något slutligt avgörande i ansvarsfrågan. Möjligheterna att ingripa bör därför inte få användas för gärningar som har begåtts innan den nu föreslagna lagstiftningen har trätt i kraft. Regeringens bedömning: Förslagen har positiva effekter för sjösäkerheten och miljön. Förslagen innebär vissa ytterligare uppgifter för ett antal myndigheter och domstolar. Omfattningen av uppgifterna bör bli begränsad och kostnadsökningarna bedöms rymmas inom befintliga anslagsramar. Förslagen har inga konsekvenser för statens budget, jämställdheten eller den kommunala självstyrelsen. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Nästan samtliga remissinstanser instämmer i eller har ingen synpunkt på bedömningen. Enligt och Transportstyrelsen kommer de nya uppgifterna att medföra kostnader för myndigheten. Transportstyrelsen påpekar att beslut om återkallelse tills vidare inte kan avgiftsbeläggas. avstyrker uppgiften att myndigheten ska fatta beslut om att omhänderta förarbevis. Skälen för regeringens bedömning: Förslaget att införa en möjlighet till återkallelse tills vidare och omhändertagande av förarbevis för vattenskoter bör medföra att sjösäkerheten och skyddet av miljön ökar, eftersom en sådan återkallelse minskar antalet olämpliga vattenskoterförare. Förslagen påverkar de personer som har förarbevis för vattenskoter genom att det införs ytterligare ingripandemöjligheter mot förarbeviset för det fall brott har begåtts. Förslagen innebär en skyldighet för myndigheter att fatta beslut om återkallelse tills vidare och omhändertagande av förarbevis. Vilka myndigheter som ska fatta besluten kommer att anges i förordning. Enligt den nuvarande regleringen rör de nya uppgifterna ärenden som hanteras av Transportstyrelsen, , och . Omfattningen av de nya uppgifterna bedöms dock bli begränsad och eventuella kostnadsökningar för myndigheterna bedöms rymmas inom befintliga anslagsramar. Förslagen innebär att beslut om återkallelse tills vidare kommer att kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Vidare utvidgas straffansvaret något, vilket innebär nya arbetsuppgifter för de allmänna domstolarna. Antalet nya mål väntas dock bli litet inom båda domstolsslagen och eventuella kostnadsökningar bedöms rymmas inom Domstolars befintliga anslagsramar. Några konsekvenser för statens budget, jämställdheten eller den kommunala självstyrelsen uppstår inte. 2021/22:143 9 Förslaget till lag om ändring i lagen (2021:626) om förarbevis för vattenskoter Återkallelse och omhändertagande av förarbevis 7 § Förarbeviset ska återkallas (slutlig återkallelse) om innehavaren, sedan utbildningen enligt 5 § första stycket 2 genomgåtts med godkänt resultat, begår brott enligt 1.20 kap. 2, 3, 4, 5, 7, 8 eller 9 § sjölagen (1994:1009), 2.5 kap. 1 § sjötrafikförordningen (1986:300), eller 3.5 § förordningen (1993:1053) om användning av vattenskoter. Om innehavaren av förarbeviset inte har genomgått sådan utbildning som avses i 5 § första stycket 2, ska återkallelse i enlighet med första stycket i stället göras om innehavaren har begått brott efter det att förarbeviset har utfärdats. I paragrafen regleras grunderna för slutlig återkallelse av ett förarbevis. Övervägandena finns i avsnitt 4.1. I första stycket införs begreppet slutlig återkallelse för att skilja begreppet från en återkallelse tills vidare enligt 7 b §. 7 a § En slutlig återkallelse ska grundas på 1.en lagakraftvunnen dom, 2.ett godkänt strafföreläggande, 3.ett godkänt föreläggande om ordningsbot, eller 4.ett beslut om åtalsunderlåtelse enligt 20 kap. eller motsvarande bestämmelse i någon annan författning. Paragrafen är ny och anger vilka slag av slutliga avgöranden som ska ligga till grund för en slutlig återkallelse av ett förarbevis. Övervägandena finns i avsnitt 4.1. Paragrafen innebär att den myndighet som ska pröva frågan om huruvida ett förarbevis för vattenskoter ska återkallas slutligt enligt 7 § inte ska göra någon prövning av ansvaret för de brott som kan ligga till grund för återkallelsen. Om det finns ett sådant avgörande som räknas upp i paragrafen, är frågan om ansvar avgjord på det sätt som krävs för att en återkallelse ska göras. 7 b § Ett förarbevis ska återkallas tills vidare i avvaktan på ett slutligt avgörande av frågan om återkallelse om det på sannolika skäl kan antas att förarbeviset kommer att återkallas slutligt. Beslutets giltighetstid ska begränsas enligt vad som gäller för spärrtid enligt 9 §. Paragrafen är ny och reglerar återkallelse tills vidare av förarbevis för Den utformas enligt Lagrådets förslag. i avsnitt 4.2 och 4.3. Återkallelse tills vidare ska ske om det finns sannolika skäl för att förarbeviset kommer att återkallas slutligt. För att en återkallelse tills vidare ska vara möjlig krävs alltså inte en fullständig utredning om den eller de händelser som kan innebära att ett brott har begåtts och som kan leda till en slutlig återkallelse. Det är emellertid inte nödvändigtvis Prop. 2021/22:143 tillräckligt att en förare av en vattenskoter enbart misstänks för ett brott, eller att personen har blivit utsatt för straffprocessuella tvångsmedel, för att en återkallelse tills vidare ska få ske. Sådana förhållanden är inte heller nödvändiga. Det som krävs är att den samlade bedömningen av alla omständigheter gör att det är sannolikt att förutsättningar finns för ett sådant slutligt avgörande som anges i 7 a § och att det i sin tur kommer att leda till en slutlig återkallelse. Paragrafen innebär att om förutsättningarna är uppfyllda ska ett beslut om återkallelse tills vidare fattas. Någon möjlighet att underlåta att återkalla ett förarbevis tills vidare om dessa förutsättningar är uppfyllda finns alltså inte. En återkallelse tills vidare ska ske i avvaktan på ett slutligt avgörande. En konsekvens av detta är att när ett beslut om slutlig återkallelse fattas så ersätter det beslutet om återkallelse tills vidare. Effekterna av återkallelsen tills vidare när det gäller t.ex. förarbevisets giltighet ersätts då av de följder som en återkallelse har för förarbeviset och föraren (se 9 f § andra stycket). Paragrafen innebär vidare att ett beslut om att återkalla ett förarbevis tills vidare ska tidsbegränsas. Giltighetstiden ska därvid bestämmas på samma sätt som enligt 9 § vid bestämmande av spärrtid vid en slutlig återkallelse. Avsikten är att så långt det är möjligt åstadkomma att giltighetstiden blir densamma som den spärrtid som bestäms vid en slutlig återkallelse. 9 § Vid slutlig återkallelse ska det bestämmas inom vilken ett nytt förarbevis inte får utfärdas (spärrtid). Spärrtiden ska vara lägst en månad och högst . Paragrafen reglerar den spärrtid inom vilken ett nytt förarbevis inte får utfärdas efter det att en slutlig återkallelse har skett. Övervägandena finns i avsnitt 4.1. Paragrafen förtydligas så att den avser spärrtid vid slutlig återkallelse. Vid återkallelse tills vidare bestäms i stället enligt 7 b § en giltighetstid för beslutet. 9 a § Spärrtiden ska räknas från den dag som är tidigast av: –dagen för delgivning av beslutet om återkallelse, och –den dag som följer av 9 b §. Om giltighetstiden av ett beslut om återkallelse tills vidare har löpt ut när ett beslut om slutlig återkallelse fattas, ska spärrtiden räknas för delgivning av beslutet om slutlig återkallelse. Den tid under vilken förarbeviset varit omhändertaget eller återkallat tills vidare ska då räknas av från spärrtiden. Paragrafen är ny och anger från vilken tidpunkt som spärrtiden ska Övervägandena finns i avsnitt 4.4. Första stycket reglerar hur spärrtiden ska beräknas då giltighetstiden för en återkallelse fortfarande löper när ett beslut om slutlig återkallelse ska I en sådan situation är utgångspunkten att spärrtiden beräknas från den tidigaste tidpunkt då något ingripande mot förarbeviset över huvud taget har skett. Spärrtiden räknas då antingen från delgivning av beslutet för den slutliga återkallelsen eller från den dag som följer av 9 b §. Andra stycket tar sikte på den situation då giltighetstiden för återkallelsen tills vidare har löpt ut när ett beslut om slutlig återkallelse ska Det kan inte uteslutas att förfarandet i det brottmål som kan ligga 2021/22:143 till grund för den slutliga återkallelsen drar ut , eller att förfarandet med att fatta beslut om slutlig återkallelse av andra skäl drar ut . I ett sådant fall ska spärrtiden beräknas för delgivning av beslutet om den slutliga återkallelsen och minskas med den tid som förarbeviset har varit omhändertaget eller återkallat tills vidare. Med den tid som förarbeviset har varit återkallat tills vidare avses samma sak som beslutets giltighetstid. 9 b § Giltighetstiden för en återkallelse tills vidare ska räknas från den dag som är tidigast av: –dagen för delgivning av beslutet om återkallelse tills vidare, –dagen för delgivning av ett beslut om omhändertagande, och –den dag då föraren vid en kontroll överlämnat förarbeviset. Paragrafen är ny och anger från vilken tidpunkt som giltighetstiden för ett beslut om återkallelse tills vidare ska beräknas. Övervägandena finns i avsnitt 4.4. På samma sätt som när det gäller beräkningen av spärrtiden för ett beslut om slutlig återkallelse ska giltighetstiden räknas från den tidigaste tidpunkt då något ingripande mot förarbeviset över huvud taget har skett. Den dag som enligt någon av strecksatserna inträffade tidigast ska alltså ligga till grund för beräkningen av giltighetstiden. 9 c § När frågan om slutlig återkallelse avgörs får det beslutas att ytterligare återkallelse inte ska ske. Detta får göras om ett beslut om omhändertagande eller återkallelse tills vidare har gällt under minst så som skulle ha bestämts som spärrtid om något beslut om omhändertagande eller återkallelse tills vidare inte hade fattats. Paragrafen är ny och anger villkoren för att underlåta att besluta om en slutlig återkallelse. Paragrafen utformas enligt Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 4.3. Paragrafen innebär att den beslutande myndigheten vid den slutliga prövningen av återkallelsefrågan får besluta att ytterligare återkallelse inte ska ske. Den kan bli tillämplig när det fortfarande löper en giltighetstid för ett beslut om återkallelse och när beslutet om slutlig återkallelse fattas efter utgången av giltighetstiden för ett beslut om återkallelse tills vidare. Att giltighetstiden för beslutet om återkallelse tills vidare löper ut innan ett beslut om slutlig återkallelse hinner fattas kan bero på till exempel att förfarandet i det brottmål som kan ligga till grund för den slutliga återkallelsen drar ut , eller att förfarandet med att fatta beslut om slutlig återkallelse av andra skäl fördröjs. Ett villkor för att underlåta att besluta om ytterligare återkallelse är att ett beslut om omhändertagande eller återkallelse tills vidare har gällt under minst så som skulle ha bestämts som spärrtid om något beslut om omhändertagande eller återkallelse tills vidare inte hade fattats. Om spärrtiden däremot bedöms bli längre än den tid som ett beslut om omhändertagande eller återkallelse tills vidare har gällt finns det inte något utrymme att underlåta att besluta om en slutlig återkallelse, oavsett hur liten skillnaden är mellan de båda tiderna. 9 d § Om det på sannolika skäl kan antas att ett förarbevis kommer att återkallas Prop. 2021/22:143 slutligt ska det beslutas att omhänderta förarbeviset i avvaktan på ett avgörande av frågan om återkallelse. Paragrafen är ny och reglerar beslut om att omhänderta förarbevis. Paragrafen utformas i huvudsak enligt Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5. Ett omhändertagande ska beslutas om det finns sannolika skäl att anta att förarbeviset kommer att återkallas slutligt, dvs. samma bedömningsgrund som gäller för en återkallelse tills vidare (se 7 b §). Ett sådant beslut kan fattas exempelvis direkt på platsen för den händelse som kan utgöra grund för slutlig återkallelse enligt 7 §. Ett beslut om omhändertagande sker i avvaktan på ett avgörande i frågan om återkallelse av förarbeviset, oavsett om återkallelsen sedermera görs tills vidare eller slutligt. Avsikten är att ett beslut om omhändertagande så snart det är möjligt ska följas av en prövning av frågan om förarbeviset ska återkallas tills vidare eller slutligt. En konsekvens av att ett beslut om omhändertagande sker i avvaktan på ett återkallelsebeslut är att när ett beslut om återkallelse tills vidare eller slutlig återkallelse fattas så ersätter det omhändertagandebeslutet. Effekterna av beslutet om omhändertagande när det gäller t.ex. förarbevisets giltighet ersätts då av de följder som en återkallelse har för förarbeviset och föraren (se 9 f § andra stycket). Ett beslut om omhändertagande innebär inte att förarbeviset fysiskt fråntas innehavaren. Ett förarbevis behöver inte ha utfärdats i fysisk form. Det är inte heller säkert att föraren har förarbeviset med sig. Ett beslut om omhändertagande är ett administrativt beslut som kan fattas oaktat dessa förhållanden. Ett rent faktiskt ingripande gentemot ett förarbevis som har utfärdats i fysisk form sker först när ett förarbevis, för vilket det har fattats ett beslut om omhändertagande, tas om hand vid en kontroll enligt 23 §. Vidare gäller enligt 10 § en skyldighet att överlämna ett förarbevis för vilket det har fattats ett beslut om omhändertagande till den myndighet som regeringen bestämmer. 9 e § Ett beslut om slutlig återkallelse, återkallelse tills vidare eller omhändertagande ska delges den som beslutet rör. Delgivning får inte ske på det sätt som anges i 34–38 och 47–51 §§ delgivningslagen (2010:1932). Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om delgivning. Övervägandena finns i avsnitt 4.4 och 5. Delgivningstidpunkten styr bland annat beräkningen av spärrtid och giltighetstid (se 9 a och 9 b §§). Hänvisningarna till delgivningslagen innebär att surrogatdelgivning, spikning och kungörelsedelgivning inte får användas när beslutet ska delges. I övrigt gäller delgivningslagen. 9 f § Ett beslut om slutlig återkallelse, återkallelse tills vidare eller omhändertagande av förarbevis gäller . Ett beslut som avses i första stycket medför att förarbeviset inte längre gäller. Om ett sådant beslut upphävs, får förarbeviset förnyad giltighet från upphävandet. I paragrafen regleras bland annat innebörden av beslut om slutlig återkallelse, återkallelse tills vidare och om omhändertagande av 2021/22:143 förarbevis. Innehållet i första stycket motsvarar delvis hittillsvarande 8 §. Övervägandena finns i avsnitt 4.2 och 5. Följden av att ett beslut om att återkalla eller omhänderta ett förarbevis enligt första stycket gäller är att beslutet gäller även om det överklagas. Andra stycket innebär att ett förarbevis inte gäller om det är återkallat slutligt eller tills vidare eller är omhändertaget. Ogiltigheten upphör inte när spärrtiden eller giltighetstiden löper ut. Av 9 och 11 §§ följer att innehavaren då måste ansöka för att få ett nytt förarbevis utfärdat.