prop · H90394 · 2022-02-01 00:00:00 — villkor ska så långt som möjligt gälla oavsett huvudman. om lika villkor ska tillämpas även fortsättningsvis. Det innebär bl.a. att kommunernas bidrag till fristående huvudmän ska bestämmas efter samma grunder som hemkommunen tillämpar vid fördelning av resurser till den De enskilda huvudmännens ökade kostnader med anledning av att yrkesprogrammens omfattning ökar kommer därför att kompenseras genom ökade bidrag från elevernas hemkommuner. kommunen ska lämna bidrag till en enskild huvudman för gymnasieskola i en omfattning som minst motsvarar en fullständig gymnasieutbildning (13 kap. 8 § gymnasieförordningen). Regeringens förslag innebär att omfattningen av ett fullständigt yrkesprogram kommer att variera. Bidraget från hemkommunen kan därmed komma att variera med programmens omfattning. Bedömningen om att avgiften för en enskild som ansöker om godkännande som huvudman inom skolväsendet eller som ansöker om tillstånd att bedriva verksamhet enligt socialtjänstlagen och lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade bör beräknas utifrån myndigheternas genomsnittliga kostnader för handläggningen, och kan behöva justeras i takt med att kostnaderna förändras, har inga ekonomiska konsekvenser för enskilda huvudmän. Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen Förslagen i propositionen bedöms inte innebära någon inskränkning i den kommunala självstyrelsen. har alla elever på yrkesprogram rätt att läsa det som krävs för grundläggande behörighet till högskoleutbildning som utökat program. På en majoritet av yrkesprogrammen innebär det att eleven har möjlighet att läsa upp till 2 800 gymnasiepoäng utan särskilt beslut. Det är således inte kommunerna som beslutar om yrkesprogrammens omfattning. Konsekvenser för företag och konkurrensförhållanden Förslagen i propositionen bedöms inte få några direkta konsekvenser för företag. Förslaget att alla yrkesprogram ska innehålla det som krävs förgrundläggande behörighet till högre utbildning bedöms få indirekta positiva konsekvenser för företag. Många arbetsgivare har svårt att trygga sin kompetensförsörjning. Grundläggande behörighet är viktig för många ungdomar och förslaget kan därmed bidra till att öka yrkesutbildningens attraktionskraft. Om fler ungdomar väljer en yrkesutbildning kommer det att underlätta för företag att rekrytera yrkesutbildade personer. Förslagen bedöms inte påverka företagens konkurrensförhållanden. Konsekvenser ur ett barnrätts- och elevperspektiv FN:s konvention om barnets rättigheter () är svensk lag . Enligt har varje barn rätt till utbildning. I syfte att gradvis förverkliga denna rätt och på grundval av lika möjligheter ska särskilt uppmuntras utvecklingen av olika former av gymnasial utbildning inklusive såväl högskoleförberedande utbildning som yrkesutbildning samt göra dessa tillgängliga och åtkomliga för varje barn. Vid alla åtgärder som rör barn ska i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa. Konventionsstaterna ska tillförsäkra det barn som är i stånd att bilda egna åsikter rätten att fritt uttrycka dessa i alla frågor som rör barnet. De huvudsakliga förslagen i propositionen innebär att det som krävs för grundläggande behörighet till högskoleutbildning ska ingå i alla yrkesprogram, dvs. att alla yrkesprogram ska innehålla ämnena svenska eller svenska som andraspråk och engelska i den omfattning som krävs för att eleverna ska uppnå sådan behörighet, och att programmens omfattning ska utökas för att dessa delar av ämnena ska rymmas. har elever på yrkesprogram möjlighet att läsa den omfattning av de ämnen som krävs för grundläggande behörighet både som individuellt val och som utökat program. Som har nämnts har dock . 2021/22:94 skolinspektion konstaterat att det förekommer praktiska problem, t.ex. med schemaläggning, som begränsar elevernas möjligheter att läsa delarna av de aktuella ämnena. Förslagen stärker elevernas möjlighet att läsa det som krävs för grundläggande behörighet. Förslaget innebär att elever kan välja en yrkesutbildning som förbereder dem för arbetslivet som de kan känna sig helt trygga i att utbildningarna i sitt grundupplägg även innehåller det som krävs för grundläggande behörighet till högre utbildning. Sett ur ett barnperspektiv är detta något som gynnar barn eftersom det stärker deras valmöjligheter och ökar deras inflytande över sin gymnasieutbildning. innebär förslagen ett ökat åtagande och en ökad arbetsbelastning för eleverna. För många elever på yrkesprogrammen handlar gymnasieskolan om att förbereda sig för arbetslivet. För dem skulle ett ovillkorligt krav att läsa det som krävs för grundläggande behörighet kunna innebära att energi och uppmärksamhet måste flyttas från fördjupning i yrkeskunnande till fördjupning i svenska och engelska – något som de kanske inte efterfrågar. Propositionen innehåller därför också ett förslag om att eleverna får välja bort de aktuella delarna av ämnena svenska eller svenska som andraspråk och engelska. Sammanfattningsvis bedömer regeringen att förslagen är förenliga med FN:s konvention om barnets rättigheter. Konsekvenser ur ett funktionshinderperspektiv har tillträtt FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. I artikel 24 anges bl. a. att konventionsstaterna, för att förverkliga rätten till utbildning för personer med funktionsnedsättning utan diskriminering och på lika villkor, ska säkerställa ett sammanhållet utbildningssystem på alla nivåer och livslångt lärande. Människor med funktionsnedsättning får inte utestängas från det allmänna utbildningssystemet på grund av funktionsnedsättning och ska ges nödvändigt stöd inom det allmänna utbildningssystemet för att underlätta deras ändamålsenliga utbildning. Exempelvis ska elever med synnedsättning, hörselnedsättning, dövhet eller dövblindhet få utbildning på de mest ändamålsenliga språken, formerna och medlen för kommunikation för den enskilde och i miljöer som maximerar kunskapsrelaterad och social utveckling. Enligt skollagen ska alla elever ges den ledning och stimulans som de behöver i sitt lärande och sin personliga utveckling för att de utifrån sina egna förutsättningar ska kunna utvecklas så långt som möjligt enligt utbildningens mål. Elever som till följd av funktionsnedsättning har svårt att uppfylla de olika kunskapskrav som finns ska ges stöd som syftar till att så långt som möjligt motverka funktionsnedsättningens konsekvenser. (3 kap. 2 §). Målen för de nationella programmen beskrivs bl.a. i läroplanen för gymnasieskolan, i examensmålen och i enskilda ämnesplaner. Om det inom ramen för undervisningen eller genom resultatet på ett nationellt prov, uppgifter från lärare, övrig skolpersonal, en elev eller en elevs vårdnadshavare eller på annat sätt framkommer att det kan befaras att en elev inte kommer att uppfylla de krav som ställs, ska eleven skyndsamt ges stöd i olika former (3 kap. 7–9 §§ skollagen). I denna proposition föreslås att det som krävs för grundläggande behörighet till högskoleut- bildning ska ingå i alla yrkesprogram. Det följer redan av gällande regle- 2021/22:94 ring att elever som kan befaras få svårigheter att klara av kraven har rätt till stöd. Eleverna föreslås också få rätt att välja bort delar av det som krävs för grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå enligt vad som framgår av bilaga 2. Gymnasieskolans yrkesprogram präglas av en stark könsuppdelning som tydligt avspeglar den könsuppdelade arbetsmarknaden. Exempelvis är unga kvinnor överrepresenterade på vård- och omsorgsprogrammet och barn- och fritidsprogrammet, medan unga män är överrepresenterade på fordons- och transportprogrammet och på bygg- och anläggningsprogrammet. Utöver att yrkesprogrammen präglas av en stark könsuppdelning finns även andra könsrelaterade mönster. Unga män väljer i större utsträckning yrkesprogram och unga kvinnor i större utsträckning högskoleförberedande program. Ett annat tydligt mönster är att kvinnor i större utsträckning än män väljer att studera vidare efter gymnasieskolan. Fortsatta studier är vanligare för kvinnor efter både högskoleförberedande program och yrkesprogram, men skillnaden mellan kvinnors och mäns vilja att studera vidare är större bland elever som gått ett yrkesprogram. Av dem som slutförde sin utbildning /16 var det av männen och av kvinnorna som studerade vidare efter ett högskoleförberedande program. Efter yrkesprogram var det av kvinnorna och av männen som studerade vidare efter utbildningen (Etableringen på arbetsmarknaden eller fortsatta studier efter gymnasieskola, , 2021). Könsuppdelningen i gymnasieskolan innebär nackdelar för både elever och arbetsgivare. Det kan vara svårt att gå emot strömmen och välja en utbildning där man som elev kommer att tillhöra en minoritet med avseende på kön. För många elever innebär det att valmöjligheterna begränsas och att stora delar av gymnasieskolans breda utbud av utbildningar i praktiken inte utgör något alternativ. Som konstaterats tidigare i denna proposition beskriver många arbetsgivare stora svårigheter att rekrytera kompetent arbetskraft. En jämnare könsfördelning skulle för många branscher innebära en större grupp av potentiella framtida medarbetare. Det finns alltså flera skäl till att det är angeläget att sträva efter en jämn könsfördelning på alla program. I denna proposition föreslås att alla yrkesprogram ska innehålla det som krävs för grundläggande behörighet. Regeringen bedömer att förslaget kan bidra till att unga kvinnor, som i högre utsträckning än unga män vill ha möjlighet att studera vidare, känner sig tryggare i att välja ett yrkesprogram. Det bör enligt regeringens bedömning även leda till att fler unga män efter gymnasieskolan blir behöriga till vidare studier och därmed också till att fler av dem väljer att studera vidare, direkt efter gymnasieskolan eller senare i livet. Detta skulle i så fall bidra till att minska könsskillnaden vad gäller övergången till högskolan. Sammantaget bedömer regeringen att förslaget att införa grundläggande behörighet på alla yrkesprogram kan bidra till att minska den starka könsuppdelningen i gymnasieskolan och stärka jämställdheten. Konsekvenser för det segregationspolitiska målet Målet för segregationspolitiken är minskad segregation, jämlika och jämställda uppväxt- och levnadsvillkor samt goda livschanser för alla. I regeringens långsiktiga strategi för att minska och motverka segregation anges fem prioriterade områden: boende, utbildning, arbetsmarknad, demokrati och civilsamhälle samt brottslighet. Inom utbildning inriktas arbetet mot skolsegregation och att sambandet mellan elevernas socioekonomiska bakgrund och kunskapsresultat ska minska. Förslagen i propositionen ger elever fler valmöjligheter efter gymnasieskolan. Elever som väljer ett yrkesprogram ska kunna känna sig helt säkra på att de dels har möjlighet att söka jobb där arbetsgivaren ställer krav på yrkeskunnande, dels kan gå vidare till högre studier. Regeringen bedömer att förslagen bidrar till att uppnå det segregationspolitiska målet dels genom att underlätta etableringen på arbetsmarknaden och därmed stärka individens möjlighet till en egen försörjning, dels genom att skapa bättre förutsättningar för breddad rekrytering till högskolan. Konsekvenser för det integrationspolitiska målet Målet för integrationspolitiken är lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund. En god utbildning minskar risken för utanförskap och förbättrar förutsättningarna för integration. Förslagen i denna proposition syftar till att öka yrkesutbildningens attraktionskraft och därmed ge elever, oavsett bakgrund, bättre möjligheter att efter gymnasieskolan antingen etablera sig på arbetsmarknaden eller studera vidare. Regeringen bedömer att förslagen kommer att bidra till strävan mot det integrationspolitiska målet om lika rättigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund. EU:s medlemsstater är ansvariga för yrkesutbildningens innehåll och organisation och förslagen i propositionen rör således inte frågor som regleras i . Syftet att öka yrkesutbildningens attraktionskraft och underlätta yrkeselevers tillträde till högre utbildning ligger dock i linje med rådets rekommendation av om nyckelkompetenser för livslångt lärande (2018/C 189/01). Förslagen i propositionen ligger även i linje med Osnabrückdeklarationen som antogs av ministrarna för yrkesutbildning i EU:s medlemsländer, EES-länder och kandidatländer samt arbetsmarknadens parter på EU-nivå och Europeiska kommissionen . I deklarationen fastställs gemensamma mål som ska komplettera och operationalisera visionen och de strategiska målen i rådets rekommendation av om yrkesutbildning för hållbar konkurrenskraft, social rättvisa och motståndskraft (2020/C 417/01), samt en handlingsplan för , där nationella åtgärder kombineras med stöd på europeisk nivå. Deklarationen syftar till att fördjupa samarbetet inom yrkesutbildningen och därigenom bidra till återhämtningen från pandemin, till att utveckla det europeiska utbildningsområdet genom framtidsinriktad och innovativ utbildning för att stödja den digitala och gröna omvandlingen och till att förbättra 2021/22:94 anställningsbarhet och konkurrenskraft och därigenom stimulera ekonomisk tillväxt. Lag om ändring i skollagen (2010:800) 3 § Yrkesprogrammen ska utgöra grund för yrkesverksamhet och fortsatt yrkesutbildning. Ett yrkesprogram ska innehålla det som krävs för att eleverna ska uppnå grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå. En elev ska dock ha rätt att välja bort delar av det som krävs för grundläggande behörighet enligt vad som framgår av bilaga 2. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om det som ska ingå i utbildningen för att eleverna ska uppnå grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå. I paragrafen finns bestämmelser om vad yrkesprogrammen ska utgöra grund för och om programmens innehåll. I andra stycket görs ändringar som syftar till att alla yrkesprogram i sitt grundupplägg ska erbjuda det som krävs för grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå. Det innebär att alla yrkesprogram ska innehålla ämnena svenska eller svenska som andraspråk och engelska i den omfattning som krävs för att eleverna ska uppnå sådan behörighet. Detta skiljer sig ifrån nuvarande system som innebär att eleverna ska ges möjlighet att uppnå grundläggande behörighet, men det förutsätter att eleverna använder programfördjupningen, det individuella programmet eller läser utökat program för att uppnå sådan behörighet. Vad som krävs för grundläggande behörighet för en elev på ett yrkesprogram framgår av 7 kap. 5 a § högskoleförordningen där det anges att utöver en yrkesexamen krävs lägst betyget E i de kurser i svenska eller svenska som andraspråk och engelska som krävs för en högskoleförberedande examen i gymnasieskolan. I 28 § i förevarande kapitel av lagen anges att en högskoleförberedande examen ska utfärdas om en elev har godkända betyg i bl.a. svenska eller svenska som andraspråk om 300 gymnasiepoäng och engelska om sammanlagt 200 gymnasiepoäng. För yrkeseleverna krävs alltså, för att de ska uppnå grundläggande behörighet, en yrkesexamen och att de har läst 300 gymnasiepoäng svenska eller svenska som andraspråk och 200 gymnasiepoäng engelska. Andra styckets andra mening innebär att de elever som inte är intresserade av att läsa in grundläggande behörighet under sin gymnasietid ska ha möjlighet att välja bort svenska eller svenska som andraspråk och engelska, i den omfattning som framgår av bilaga 2. Dessa elever får alltså inte grundläggande behörighet till högskoleutbildning men däremot får de en yrkesexamen eftersom kraven för examen kommer att behållas på dagens nivå. I tredje stycket, som är nytt, finns ett bemyndigande för regeringen eller Prop. 2021/22:94 den myndighet som regeringen bestämmer att meddela ytterligare föreskrifter om det som ska ingå i utbildningen för att eleverna ska uppnå grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå. Föreskrifterna kan exempelvis avse vilka delar av ämnena svenska eller svenska som andraspråk och engelska som ska erbjudas eleverna på respektive yrkesprogram i programmens grundupplägg. Även frågor om under vilken del av utbildningen de elever som inte är intresserade av grundläggande behörighet ska ha möjlighet att välja bort detta är sådant som omfattas av denna föreskriftsrätt. Övervägandena finns i avsnitt 6.1, 6.3 och 6.6. 11 § Inom yrkesprogrammen får det finnas gymnasial lärlingsutbildning, som börjar det första, andra eller tredje läsåret. Gymnasial lärlingsutbildning ska i huvudsak vara förlagd till en eller flera arbetsplatser. Vid beräkningen av hur stor del av utbildningen som ska förläggas till en arbetsplats ska det bortses från det som eleven får välja bort enligt 3 §. I paragrafen finns bestämmelser om gymnasial lärlingsutbildning. I andra stycket anges att lärlingsutbildningen i huvudsak ska vara förlagd till en eller flera arbetsplatser. Den tillagda meningen anger att man vid beräkningen av hur stor del av utbildningen som ska förläggas till en arbetsplats ska bortse från det som eleven får välja bort enligt 3 §. Av 3 § andra stycket andra meningen framgår att eleverna får välja bort delar av det som krävs för grundläggande behörighet enligt vad som framgår av bilaga 2. Avsikten är att beräkningen ska göras med bortseende från de delar som kan väljas bort, oavsett om delarna i praktiken väljs bort av eleverna eller inte. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. 18 § Eleverna har rätt till ett minsta antal undervisningstimmar (garanterad undervisningstid). Den garanterade undervisningstiden för elever på –yrkesprogram som omfattar 2 800 gymnasiepoäng är , –yrkesprogram som omfattar 2 700 gymnasiepoäng är , och –högskoleförberedande program är . För elever som har valt bort delar av det som krävs för grundläggande behörighet enligt 3 § minskas den garanterade undervisningstiden i motsvarande omfattning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om avvikelser från den garanterade undervisningstiden. Paragrafen innehåller bestämmelser om den minsta undervisningstid som måste erbjudas eleverna på nationella program. Första stycket ändras på så sätt att den garanterade undervisningstiden utökas på yrkesprogrammen med anledning av att omfattningen av dessa program utökas från 2 500 till 2 700 eller 2 800 gymnasiepoäng. yrkesprogram som omfattar 2 800 gymnasiepoäng får rätt till minst elever på yrkesprogram som omfattar 2 700 gymnasiepoäng får rätt till minst om Efter genomgången utbildning ska minst dessa undervisningstimmar ha genomförts. Det nya andra stycket innebär att om en elev har valt bort delar av ämnen som ger grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå minskas den garanterade undervisningstiden i motsvarande omfattning. I tredje stycket, som motsvarar det hittillsvarande andra stycket, finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om avvikelser från den garanterade undervisningstiden. Bemyndigandet ändras på så sätt att ordet ytterligare läggs till. Ändringen är en följd av att redan det nya andra stycket innehåller en bestämmelse om avvikelse från den garanterade undervisningstiden. Övervägandena finns i avsnitt 6.4. I bilaga 2 till lagen regleras poängplanen för nationella program i gymnasieskolan. Bilagan räknar upp ämnen som i minst den angivna omfattningen ska ingå i de nationella programmen, dvs. De gymnasiegemensamma ämnena är bl.a. svenska eller svenska som andraspråk och engelska. Bilagan anger också omfattningen av ämnen som ger de nationella programmen deras karaktär och omfattningen av det individuella valet och gymnasiearbetet. Ändringarna innebär att ämnet svenska eller svenska som andraspråk utökas från 100 till 300 gymnasiepoäng och ämnet engelska utökas från 100 till 200 gymnasiepoäng. På barn- och fritidsprogrammet, hotell- och turismprogrammet samt vård- och omsorgsprogrammet minskas karaktärsämnena med 100 gymnasiepoäng. Det beror på att delar av det behörighetsgivande ämnet svenska eller svenska som andraspråk på barn- och fritidsprogrammet och vård- och omsorgsprogrammet samt den behörighetsgivande delen av ämnet engelska på hotell- och turismprogrammet flyttas från den programgemensamma delen till den gymnasiegemensamma delen. Genom ändringarna kommer yrkesprogrammen att innehålla ämnena engelska och svenska eller svenska som andraspråk i den omfattning som krävs för att eleverna ska uppnå grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå. Ändringarna medför att ett nationellt program i sin grundstruktur kan omfatta 2 500, 2 700 eller 2 800 gymnasiepoäng. Barn- och fritidsprogrammet, hotell- och turismprogrammet samt vård- och omsorgsprogrammet omfattar 2 700 poäng medan övriga yrkesprogram omfattar 2 800 gymnasiepoäng. Högskoleförberedande program omfattar 2 500 poäng. Ändringarna innebär också att elever ges rätt att i viss omfattning välja bort delar av ämnena svenska eller svenska som andraspråk och engelska. Elever på barn- och fritidsprogrammet samt vård- och omsorgsprogrammet får välja bort 100 gymnasiepoäng svenska eller svenska som andraspråk och 100 gymnasiepoäng engelska. Elever på hotell- och turismprogrammet får välja bort 200 gymnasiepoäng svenska eller svenska som andraspråk. På övriga program får eleverna välja bort 200 gymnasiepoäng svenska eller svenska som andraspråk och 100 gymnasiepoäng engelska. Övriga ändringar är endast redaktionella. Övervägandena finns i avsnitt 6.2 och 6.3. 2021/22:94 Bilaga 1 I denna promemoria föreslås att kurser som ger grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå ska ingå i alla nationella program i gymnasieskolan. Många elever har dock andra planer än att studera vidare och ser inget behov av att läsa kurser som ger grundläggande behörighet. Därför ska elever på yrkesprogram ha rätt att välja bort sådana kurser. Kraven för en examen från ett yrkesprogram ska inte heller höjas. Ett nationellt program omfattar 2 500 poäng. behöver elever på majoriteten av yrkesprogrammen läsa tre kompletterande kurser för att få grundläggande behörighet (svenska 2 och 3 eller svenska som andraspråk 2 och 3 samt engelska 6). På tre program ingår redan en av dessa kurser obligatoriskt och elever på dessa program behöver därför bara välja till två ytterligare kurser för att uppnå grundläggande behörighet. Alla elever har rätt att läsa de behörighetsgivande kurserna som individuellt val eller som utökat program. På de fåtal program där en av de ovan nämnda kurserna ingår obligatoriskt ryms de kompletterande kurserna inom individuellt val. Elever på övriga program kan läsa den tredje kompletterande kursen som utökat program, eller, om huvudmannen erbjuder det, som programfördjupning. För många elever innebär dock ett val att läsa behörighetsgivande kurser inom ramen för 2 500 gymnasiepoäng att de måste prioritera bort yrkeskurser som branschen anser är angelägna för att stärka elevens anställningsbarhet. En elev kan också välja att läsa behörighetsgivande kurser som utökat program. Det är dock inte alltid detta fungerar i praktiken med hänsyn till schemaläggning m.m. Andelen elever som väljer ett yrkesprogram i gymnasieskolan minskar. /09 gick av alla nybörjarelever på ett yrkesprogram. Därefter har andelen elever som går ett sådant program minskat successivt till //21 (specialbearbetning av elevstatistik). bedömer att svårigheterna att på ett sådant program läsa de kurser som krävs för grundläggande behörighet har bidragit till att minska elevernas intresse för yrkesutbildning.