prop · H903215 · 2022-04-05 00:00:00 — 25 § Om det finns särskilda skäl att befara att gäldenären vidtar eller låter bli att vidta en viss åtgärd och därigenom sätter en borgenärs rätt i fara, får rätten på borgenärens begäran besluta om en lämplig åtgärd för att säkerställa borgenärens Bestämmelserna i 23 § hindrar inte verkställighet av ett sådant beslut. Genom paragrafen ges borgenärerna ett visst skydd mot att gäldenären företar åtgärder eller underlåter att vidta åtgärder som äventyrar deras rätt. Den motsvarar 2 kap. 18 § lag (se prop. 1995/96:5 s. 195). Övervägandena finns i avsnitt 7.2.1. 26 § I 2 kap. 10 a § konkurslagen (1987:672) finns föreskrifter om en borgenärs ansökan om att gäldenären ska försättas i konkurs under en pågående före- Paragrafen innehåller information om att det finns bestämmelser i konkurslagen om en borgenärs konkursansökan. Den motsvarar 2 kap. 2021/22:215 19 § lag (se prop. 1995/96:5 s. 195). Övervägandena finns i avsnitt 7.2.2. Avtal som ingåtts före beslutet om företagsrekon- struktion 1 § När en ansökan om företagsrekonstruktion har gjorts, får en motpart i ett avtal med gäldenären inte häva avtalet på grund av ett dröjsmål med betalning eller någon annan prestation om dröjsmålet inträffat eller befarats inträffa före beslutet om företagsrekonstruktion. Detta gäller inte om något annat anges i detta kapitel. I paragrafen finns bestämmelser som hindrar motparter i avtal med gälde- nären att häva ett avtal. Den motsvarar delvis 2 kap. 20 § första stycket lag (se prop. 1995/96:5 s. 196 f.). Övervägandena finns i avsnitt 7.3.1. Utgångspunkten är att gäldenärens avtal inte påverkas av beslutet om Paragrafen innebär att motparter i avtal med gäldenären hindras att häva avtal på grund av ett dröjsmål med betalning eller någon annan prestation som inträffat eller befarats inträffa före beslutet om företagsrekonstruktion. Genom regleringen ges gäldenären möjlighet att kräva fullföljd enligt bestämmelserna i 2–4 §§. Hävningshindret i paragrafen gäller från det att gäldenären har ansökt om företagsrekonstruktion. Om motparten med fog hävt avtalet före ansökan gäller däremot hävningen. Hävningshindret upphör att gälla när rekonstruktionen upphör. En hävningsgrund som fanns när rekonstruk- tionen inleddes finns då kvar. Bestämmelsen tar sikte på kontraktsbrott som orsakats av de ekono- miska svårigheterna som gäldenären befinner sig i. Typiskt sett leder denna till dröjsmål med betalning, men den kan också leda till dröjsmål med leveranser och andra naturaprestationer. Bägge situationerna omfattas av bestämmelsen. Den hindrar inte att en motpart häver ett avtal på grund av fel i en levererad vara (se prop. 1995/96:5 s. 91). På flera ställen i kapitlet finns bestämmelser som under vissa omstän- digheter ger gäldenärens motpart rätten att häva avtalet. Paragrafen hindrar inte en tillämpning av dem. Anställningsavtal är undantagna från paragrafens tillämpningsområde, se 12 §. Gäldenärens rätt till fullföljd 2 § Gäldenären får med rekonstruktörens samtycke bestämma att ett avtal som ingåtts före beslutet om företagsrekonstruktion ska fullföljas. Rekonstruktörens samtycke krävs dock inte om avtalet ligger inom den löpande förvaltningen av verksamheten. Om avtalet gäller fortlöpande eller delbara prestationer får gäldenären bestämma att avtalet ska fullföljas endast eller mängd av de prestationer som återstår att fullgöra. Det gäller dock inte om en sådan begränsning skulle medföra en betydande olägenhet för motparten eller om motpartens rätt till gäldenärens prestationer gäller mot gäldenärens borgenärer. Paragrafen, som utformas enligt Lagrådets förslag, reglerar gäldenärens rätt att bestämma att ett avtal ska fullföljas. Den motsvarar delvis 2 kap. 20§ första stycket lag (se prop. 1995/96:5 s. 196 f.). Övervägan- dena finns i avsnitt 7.3.2. Av första stycket framgår att gäldenären med rekonstruktörens samtycke får bestämma att ett avtal som ingåtts före beslutet om företagsrekon- struktion ska fullföljas. Om det sker blir motpartens fordran på t.ex. vederlag för nya prestationer säkrad på olika sätt (se 4 §). Rekonstruk- törens samtycke krävs dock inte om avtalet ligger inom den löpande förvaltningen av verksamheten. För detta begrepp, se författnings- kommentaren till 2 kap. 20 §. Om gäldenären eller dennes motpart är osäker på om avtalet är av sådan karaktär att samtycke, krävs följer det av regleringen i 2 kap. 21 § att rekonstruktören får samtycka till åtgärder även i sådana fall där samtycke inte krävs. Om gäldenären inte bestämmer att avtalet ska fullföljas är gäldenären och dess motpart fortfarande skyldiga att prestera, men skyldigheten grundar sig då uteslutande på det avtal som ingicks före beslutet att inleda företagsrekonstruktion. Motpartens fordran enligt avtalet kan då komma att omfattas av en eventuell skulduppgörelse i en rekonstruktionsplan. Om gäldenären bestämmer att avtalet ska fullföljas ska motpartens krav anses ha uppkommit under rekonstruktionen (se 3 § tredje stycket). Motparten har också rätt till säkerhet. I ordet fullföljas ligger att gäldenären och dennes motpart ska fullgöra de prestationer som återstår enligt avtalet (se 3 § första stycket). I andra stycket regleras möjligheten för gäldenären att vid fortlöpande eller delbara prestationer kräva fullföljd endast avseende eller mängd av det som återstår att fullgöra. Gäldenären får fritt bestämma för vilken tid eller till vilken mängd fullföljd ska ske. Sedan gäldenären meddelat motparten sitt fullföljdskrav, får denne inte ändra kravet. Efter ett obegränsat fullföljdskrav kan gäldenären alltså inte säga upp avtalet på andra villkor än dem som gäller enligt avtalet. Om det t.ex. återstår på ett hyresavtal, kan gäldenären kräva att detta fullföljs . Är det fråga om att någon av parterna enligt avtalet successivt ska leverera tre poster, kan gäldenären kräva fullföljd avseende endast en post. Likaså kan gäldenären kräva partiell framtida fullföljd om motparten ska leverera en viss kvantitet av en fungibel vara, t.ex. råolja eller säd, även om successiv leverans inte är avtalad. Någon möjlighet till begränsad framtida fullföljd finns inte vid avbetal- ningsköp och finansiell leasing. Dessa avtal är inga nyttjanderättsavtal utan i realiteten överlåtelseavtal. Motpartens prestation är därför varken fortlöpande eller delbar. Rätten till begränsad fullföljd enligt stycket gäller enligt andra meningen med två undantag. Enligt det första får gäldenären inte kräva sådan fullföljd om en begränsning skulle medföra betydande olägenheter för motparten. Det kan t.ex. vara fråga om en delleverans till en maskin där samtliga delar är nödvändiga för att maskinen ska fungera. Vid bedöm- ningen av när en uppdelning skulle medföra betydande olägenhet för motparten kan ledning hämtas från bestämmelserna i köplagen (1990:931) om partiellt avtalsbrott och hävning vid successiv leverans (43 och 44 §§). Enligt det andra undantaget får en begränsad fullföljd inte ske om motparten har sakrättsligt skydd till gäldenärens prestationer, dvs. 2021/22:215 som är skyddad mot gäldenärens borgenärer. Det kan t.ex. vara fråga om att motparten är en konsument som har köpt en bestämd vara av gäldenären men inte tagit den i besittning (se 8 kap. 7 § konsumentköplagen [2022:000]). 3 § Om gäldenären bestämmer att ett avtal ska fullföljas enligt 2 § ska gäldenären och dennes motpart fullgöra de prestationer som återstår enligt den del av avtalet som ska fullföljas. I den utsträckning som gäldenärens prestationer enligt avtalet inte kan delas upp utan betydande olägenhet för motparten, ska gäldenären även fullgöra sådana prestationer som svarar mot prestationer som motparten har fullgjort före beslutet om företagsrekonstruktion. Motpartens krav enligt första och andra styckena ska anses ha uppkommit under rekonstruktionen. Paragrafen reglerar verkan av att gäldenären bestämmer att ett avtal ska fullföljas. Den motsvarar delvis 2 kap. 20 § andra stycket lag (se prop. 1995/96:5 s. 199 f.). Övervägandena finns i avsnitt 7.3.3 och 7.3.4. I första stycket anges huvudregeln när gäldenären bestämmer att ett avtal ska fullföljas enligt 2 §. Om gäldenären begär fullföljd utan begränsning ska gäldenären och motparten fullgöra de prestationer som återstår enligt avtalet. Om gäldenären bestämmer att avtalet ska fullföljas endast eller mängd av de prestationer som återstår att fullgöra, ska endast dessa prestationer fullgöras. Att parterna ska fullgöra de prestationer som återstår enligt avtalet innebär vid köpeavtal att motparten, om denne är säljare, ska lämna de varor som ännu inte lämnats, och om motparten är köpare, att denne ska betala återstående köpeskilling. Den fortsatta fullgörelsen ska ske på de tider som gäller enligt avtalet (jfr regleringen i 4 § första stycket, där det finns särskilda regler för när motparten enligt avtalet är skyldig att prestera före gäldenären). Om det är fråga om ett låneavtal ska vid fullföljd mot- parten utge lånesumman. Vid avtal om nyttjanderätt ska motparten vid fullföljd låta gäldenären fortsätta nyttja egendomen. Gäldenären ska å sin sida fullgöra de prestationer som svarar mot motpartens återstående prestationer. Motparten ska inte behöva ta någon ny risk på grund av fullföljden. Motpartens trygghet tillgodoses genom att dennes krav – om inte avtalet föreskriver en rätt till samtidig fullgörelse från gäldenären – enligt tredje stycket ska anses ha uppkommit under rekonstruktionen. Det innebär att en sådan fordran är undantagen en eventuell skulduppgörelse i en rekonstruktionsplan. Motparten har dessutom enligt 4 § rätt till säkerhet. Däremot behöver gäldenären inte fullgöra sådana prestationer som svarar mot prestationer som motparten har fullgjort före företagsrekonstruktionen och för vilka denne bara har en oprioriterad fordran. Motparten ska alltså inte kunna villkora en fullföljd med att denne får vederlag för tidigare fullgjorda prestationer. I andra stycket finns ett undantag från denna princip. Om gäldenärens prestation inte kan delas upp utan att det innebär betydande olägenhet för motparten, ska gäldenären även fullgöra sådana prestationer som svarar mot prestationer som motparten har fullgjort före beslutet om företags- Det kan vara fråga om att gäldenären ska leverera en maskin som inte kan delas upp eller en entreprenad som utgör en enhet. 2021/22:215 Det är alltså fråga om situationer när gäldenären enligt avtalet ska leverera I tredje stycket regleras frågan när motpartens krav enligt första och andra styckena ska anses ha uppkommit. Endast sådana fordringar som har uppkommit före beslutet om företagsrekonstruktionen deltar i en planför- handling och kan omfattas av en eventuell skulduppgörelse (se 4 kap. 3 §). Enligt det förevarande stycket anses motpartens krav enligt första och andra styckena ha uppkommit under företagsrekonstruktionen. Det inne- bär att de inte omfattas av en eventuell skulduppgörelse i en rekonstruk- tionsplan. 4 § Om gäldenären bestämmer att ett avtal ska fullföljas enligt 2 § ska, ifall motparten enligt avtalet är skyldig att prestera före gäldenären och tiden för motpartens fullgörelse är inne, gäldenären på motpartens begäran utan oskäligt uppehåll ställa säkerhet för sin fullgörelse. Är tiden för motpartens fullgörelse inte inne, har motparten rätt att få säkerhet endast om det av någon särskild anledning är nödvändigt för att skydda motparten mot förlust. Paragrafen reglerar motpartens rätt till säkerhet för gäldenärens full- görelse. Den motsvarar 2 kap. 20 § andra stycket lag (se prop. 1995/96:5 s. 199 f.). Övervägandena finns i avsnitt 7.3.3 där också Lagrådets synpunkter behandlas. Enligt paragrafen är gäldenären skyldig att på motpartens begäran ställa säkerhet för sin fullgörelse, om motparten är skyldig att prestera före gäldenären och tiden för motpartens fullgörelse är inne. Säkerheten ska ställas utan oskäligt uppehåll. Om tiden för motpartens fullgörelse inte är inne, har motparten normalt ingen rätt att kräva att gäldenären ställer säkerhet för vederlaget. Ofta har motparten säkerhet i sin egen framtida prestation. När det av någon särskild anledning behövs för att skydda motparten mot förlust, kan motparten dock kräva att gäldenären genast ställer fullgod säkerhet mot denna förlust. Eftersom det alltid är osäkert om gäldenären kommer att fullgöra sin del av avtalet när företagsrekon- struktion pågår, behöver rätten till säkerhet avgöras med hänsyn till om den säkerhet motparten har i sin egen prestation är klart otillräcklig. Så kan vara fallet, när motparten till följd av gäldenärens fullföljdskrav måste fortsätta att tillverka en vara särskilt för gäldenären. Bestämmelserna i paragrafen gäller även i en situation där gäldenären enligt 7 § ska anses ha bestämt att ett avtal ska fullföljas beträffande en viss prestation. 5 § Motparten har rätt att häva avtalet om gäldenären inte fullgör sin prestation enligt 3 § första och andra styckena eller inte ställer säkerhet enligt 4 §. Paragrafen reglerar motpartens rätt att häva avtalet om gäldenären inte uppfyller sina förpliktelser när det gäller att fullgöra sina prestationer eller ställa säkerhet. Den motsvarar delvis 2 kap. 20 § tredje stycket lag (se prop. 1995/96:5 s. 202). Övervägandena finns i avsnitt 7.3.3. Om gäldenären bestämmer att ett avtal ska fullföljas, ska gäldenären och dennes motpart fullgöra de prestationer som återstår enligt avtalet. vissa omständigheter har motparten också rätt att få fullgörelse från 2021/22:215 gäldenären som svarar mot sådana prestationer som motparten fullgjort före beslutet om företagsrekonstruktion. (Se 3 § första och andra styckena.) Om gäldenären inte uppfyller sina skyldigheter ger den förevarande paragrafen motparten rätt att häva avtalet. Motpartens rätt till hävning på grund av fel regleras inte av paragrafen, utan bestäms av de regler som allmänt gäller för kontraktsförhållandet. Av paragrafen följer vidare att gäldenären också har rätt att häva avtalet om gäldenären inte uppfyller sina skyldigheter att ställa säkerhet enligt 4 §. Motpartens rätt till besked om fullföljd 6 § Gäldenären ska på motpartens begäran ge besked inom skälig tid om huruvida och i vilken utsträckning ett avtal ska fullföljas enligt 2 §. Om gäldenären inte lämnar något besked inom skälig tid får motparten häva avtalet. Detsamma gäller för den del av avtalet som inte ska fullföljas om gäldenären bestämmer att avtalet ska fullföljas endast till viss del. Paragrafen reglerar gäldenärens skyldighet att meddela motparten om huruvida och i vilken utsträckning ett avtal ska fullföljas samt följden av om så inte sker. Den motsvarar delvis 2 kap. 20 § första och tredje styckena lag (se prop. 1995/96:5 s. 202 f.) Övervägandena finns i avsnitt 7.3.2 där också Lagrådets synpunkter behandlas. Enligt paragrafen är gäldenären skyldig att på motpartens begäran lämna besked om huruvida och i vilken utsträckning ett avtal ska fullföljas enligt 2 §. Till skillnad från regleringen lag är motpartens rätt till besked om ett avtal ska fullföljas inte beroende av att gäldenären var i hävningsgrundande dröjsmål före rekonstruktionen. Rätten till besked gäller alltså alla motparter. En fråga från motparten om huruvida gäldenären ska fullgöra eller huruvida gäldenären kommer att betala för fortsatt fullgörelse, kan i normala fall betraktas som en begäran om besked. På motsvarande sätt kan ett besked från gäldenären att motparten ska fullgöra återstående presta- tioner eller att gäldenären avser att prestera för sådana betraktas som ett besked om att avtalet ska fullföljas. Om gäldenären inte inom skälig tid från motpartens förfrågan anger att avtalet ska fullgöras, får motparten häva avtalet. Motparten ska alltså inte behöva vänta till dess att prestationen i fråga förfaller till fullgörelse för att först då eventuellt få beskedet att gäldenären inte tänker fullgöra sin del och att motparten får hålla till godo med en fordran på skadestånd, som kan omfattas av en skulduppgörelse i en planförhandling. Orden ”i vilken utsträckning ”syftar på att gäldenären enligt 2 § andra stycket kan begära att avtalet ska fullföljas endast till en del av vad som återstår, se författ- ningskommentaren till den paragrafen. Hävning får ske avseende den del som inte ska fullföljas. Vad som är en skälig tid för gäldenärens svar är beroende av förhål- landena i det enskilda fallet. Gäldenären och rekonstruktören måste ges rimlig tid att överväga vilka avtal som ska fullföljas med hänsyn till att rekonstruktionen inte ska försvåras. Av betydelse kan vara vilket behov motparten har av att veta vad som ska gälla, avtalets omfattning och den typ av vara eller tjänst som det avser. Motpartens skydd för prestationer som gäldenären tar emot under 7 § Om gäldenären efter beslutet om företagsrekonstruktion tar emot en prestation från en motpart, utan att gäldenären bestämmer att avtalet ska fullföljas enligt 2 §, får motparten kräva att prestationen lämnas tillbaka. Om gäldenären förfogar över prestationen på ett sådant sätt som gör att den inte kan lämnas tillbaka väsentligen oförändrad eller oförminskad, ska gäldenären anses ha bestämt att avtalet ska fullföljas i fråga om prestationen. Detsamma gäller om gäldenären utnyttjar en prestation som är sådan att den inte kan lämnas tillbaka. Om prestationen ligger utanför den löpande förvaltningen av verksamheten, ska gäldenären anses ha bestämt att avtalet ska fullföljas endast ifall rekonstruktören för förfogandet eller utnyttjandet kände till eller borde ha känt till att prestationen tagits emot eller det avtal som prestationen avser. Paragrafen, som utformas delvis enligt Lagrådets förslag, reglerar mot- partens skydd för prestationer som gäldenären tar emot under företags- rekonstruktionen. Den saknar motsvarighet lag. Övervägandena finns i avsnitt 7.3.5. I första stycket behandlas fall där gäldenären under företagsrekonstruk- tionen mottar en prestation som är sådan att den kan återlämnas. Det kan vara fråga om såväl en vara som en betalning. Bestämmelsen motsvarar 63 § fjärde stycket köplagen (1990:931), med skillnaden dels att den bestämmelsen inte omfattar betalning, dels att den relevanta tidpunkten enligt den förevarande paragrafen är beslutet om företagsrekonstruktion och inte ansökan. Om gäldenären tar emot en prestation som är sådan att den kan återlämnas, får motparten kräva att prestationen lämnas tillbaka. Undantag gäller om gäldenären, antingen före mottagandet eller därefter, bestämmer att avtalet ska fullföljas (se 2 §). Om motparten låtit sin prestation komma i gäldenärens besittning trots att denne kände till att företagsrekonstruktion inletts, får det bedömas efter omständigheterna om tillhandahållandet ska tolkas som en förfrågan till gäldenären om denne önskar fullföljd, eller om motparten ska anses ha överlämnat egendomen mot en fordran som kan omfattas av en eventuell skulduppgörelse. Om gäldenären har förfogat över motpartens prestation på ett sådant sätt som gör att den inte kan återställas väsentligen oförändrad eller oför- minskad, ska gäldenären enligt andra stycket anses ha krävt fullföljd avseende prestationen (jfr 2 §). Detsamma gäller om gäldenären utnyttjar en prestation som är sådan att den inte kan lämnas tillbaka. Det betyder att gäldenären genast måste fullgöra sin prestation eller ställa säkerhet i enlighet med 3 § första och andra styckena och 4 § samt att motpartens krav ska anses ha uppkommit under företagsrekonstruktionen (3 § tredje stycket). Gäldenären ska dock inte anses ha krävt fullföljd avseende framtida prestationer (jfr 2 §). Regeln är tillämplig t.ex. om gäldenären förbrukat eller sålt en mottagen vara enligt ett köpeavtal, men också om gäldenären som säljare mottagit en förskottsbetalning utan att hålla den avskild. I det senare fallet får motparten en fordran på betalningen eller på skadestånd för dess värde som inte omfattas av en eventuell skuldupp- görelse i en rekonstruktionsplan. Även i en situation där gäldenären är en nyttjanderättshavare, eller om gäldenären annars mottagit en vara eller en tjänst som är sådan att den inte över huvud taget kan återställas, blir stycket 2021/22:215 tillämpligt. I sådana fall ska gäldenären anses ha krävt fullföljd i den mån gäldenären har utnyttjat prestationen. I 8 § finns en särskild regel som gäller gäldenärens nyttjande av en hyreslokal. I tredje stycket finns en bestämmelse som begränsar tillämpningen av regeln i andra stycket om att gäldenären ska anses ha bestämt att avtalet ska fullföljas. Bestämmelsen innebär att andra stycket endast gäller om prestationen ligger inom den löpande förvaltningen av verksamheten (se beträffande detta begrepp författningskommentaren till 2 kap. 20 §) eller om rekonstruktören för förfogandet eller utnyttjandet kände till eller borde ha känt till att prestationen tagits emot eller det avtal som prestationen avser. Vid bedömningen av vad rekonstruktören borde ha känt till kan det beaktas att gäldenären är skyldig att lämna alla upplys- ningar till rekonstruktören om sina ekonomiska förhållanden som är av betydelse för rekonstruktionen av verksamheten (2 kap. 19 § första stycket). 8 § Bestämmelserna i 7 § andra stycket gäller inte nyttjande av en hyreslokal som sker under efter beslutet om företagsrekonstruktion. I paragrafen finns en särskild bestämmelse som gäller gäldenärens nyttjande av en hyreslokal. Den saknar motsvarighet lag. Över- vägandena finns i avsnitt 7.3.6. Om gäldenären nyttjar en hyreslokal under företagsrekonstruktionen ska gäldenären enligt 7 § andra stycket anses ha krävt fullföljd avseende nyttjandet. Det innebär att gäldenären genast måste prestera eller ställa säkerhet i enlighet med 3 § första och andra styckena och 4 § samt att motpartens krav ska anses ha uppkommit under företagsrekonstruktionen (3 § tredje stycket). Den förevarande paragrafen begränsar tillämpningen av 7 § andra stycket på så sätt att det inte gäller sådant nyttjande som sker under efter beslutet om företagsrekonstruktion. Gäldenärens rätt att säga upp varaktiga avtal 9 § Gäldenären får med rekonstruktörens samtycke säga upp ett varaktigt avtal till den del som det inte ska fullföljas enligt 2 § att upphöra . Gäldenären är skyldig att ersätta den skada som uppsägningen orsakar motparten. Motpartens fordran på skadestånd ska anses ha uppkommit före beslutet om företagsrekonstruktion. Första stycket gäller inte om motpartens rätt till gäldenärens prestationer gäller mot gäldenärens borgenärer. Paragrafen, som utformas delvis enligt Lagrådets förslag, reglerar gälde- närens rätt att säga upp varaktiga avtal . Den saknar motsvarighet i Övervägandena finns i avsnitt 7.3.8. Gäldenären har enligt första stycket rätt att säga upp ett varaktigt avtal som har ingåtts före beslutet om företagsrekonstruktion. dock endast till den del som avtalet inte ska fullföljas enligt 2 §. bestämmelsen gäller tre månaders uppsägningstid. Rätten att säga upp avtalet är inte villkorad av att någon rekonstruktions- Uppsägningen är alltså giltig även om rekonstruktionen avslutas utan att någon plan fastställs. Av första stycket framgår vidare att gäldenären vid förtida uppsägning Prop. 2021/22:215 är skyldig att ersätta den skada som motparten orsakas av uppsägningen och att motpartens fordran på skadestånd ska anses ha uppkommit före beslutet om företagsrekonstruktion. Det innebär att den kan omfattas av en eventuell skulduppgörelse i en rekonstruktionsplan. Bedömningen av om det finns ett rättsligt relevant orsakssamband mellan uppsägningen och skadan får göras enligt allmänna skadeståndsrättsliga principer. Som en allmän princip i skadeståndsrätten gäller att den skadelidande har en skyldighet att begränsa sin skada. Den skadelidande parten ska göra vad som rimligen kan krävas eller att lämpliga åtgärder ska vidtas för att skadan ska begränsas. Enligt andra stycket får gäldenären inte säga upp ett avtal när motparten har en mot gäldenärens borgenärer skyddad rätt till gäldenärens prestationer, dvs. när motparten har sakrättsligt skydd.