prop · H903208 · 2022-04-05 00:00:00 — Regeringens proposition 2021/22:208 Vägar till hållbara vattentjänster Regeringen överlämnar denna proposition till . I denna proposition lämnas lagförslag som syftar till att skapa förut- sättningar för långsiktigt hållbara vatten- och avloppslösningar samt att öka allmänhetens insyn och möjlighet till deltagande och påverkan vid den kommunala planeringen av hur behovet av allmänna vattentjänster i kommunen ska tillgodoses. Regeringen föreslår att kommunens bedömning av behovet av en allmän vattentjänst ska bli mer flexibel. Vid behovsbedömningen ska kommunen ta särskild hänsyn till förutsättningarna för att tillgodose behovet av en vattentjänst genom en enskild anläggning som kan godtas med hänsyn till skyddet för människors hälsa och miljön. Förslaget syftar bland annat till att underlätta för bostadsbyggande på landsbygden. Vidare föreslår regeringen att varje kommun ska ha en aktuell vatten- Vattentjänstplanen ska innehålla kommunens långsiktiga planering av hur behovet av allmänna vattentjänster ska tillgodoses. Planen ska även innehålla en bedömning av vilka åtgärder som behöver vidtas för att de allmänna va-anläggningarna ska fungera vid en ökad belastning på grund av skyfall. Propositionen innehåller även förslag till ett bemyndigande som ger möjlighet att, i fråga om små enskilda avloppsanläggningar, meddela föreskrifter om skyldighet att kontrollera anläggningens funktion och att lämna vissa uppgifter till tillsynsmyndigheten. Det föreslås därutöver att en felaktig hänvisning i 5 kap. Lagförslagen föreslås träda i kraft . krav på att varje kommun ska ha en vattentjänstplan föreslås tillämpas första gången för tid efter . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i ........................... 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (2006:412) om Ärendet och dess beredning .............................................................. Rening av avlopp till skydd för människors hälsa 4.3Avloppsdirektivet ställer krav på rening av avloppsvatten från tätorter................................................ 4.5Miljöbalkens bestämmelser om prövningsplikt, tillsyn och kontroll av avlopp ........................................... Lagen om allmänna vattentjänster.................................... Kommunala vatten- och avloppsplaner ............................ En flexiblare behovsbedömning av allmänna vattentjänster ........... Varje kommun ska ta fram en vattentjänstplan ................ 6.2Vattentjänstplanen ska innehålla en redogörelse för hur va-anläggningarnas funktion upprätthålls vid 6.3Vattentjänstplaner ska vara föremål för samråd och granskning och omfattas av krav på strategiska Kontroll av små enskilda avloppsanläggningar .............................. Rättelse av en felaktig hänvisning i 5 kap. .................. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Kort om förslagen............................................................. Uppgifter om vilka som berörs av regleringen ................. 10.3Beskrivning av problemet och vad regleringen avser 10.4Förslagens påverkan på EU-rättsliga 10.5Behov av särskild hänsyn när det gäller tidpunkten Konsekvenser för kommuner ........................................... Konsekvenser för fastighetsägare..................................... Konsekvenser för företag ................................................. Konsekvenser för staten ................................................... Konsekvenser för länsstyrelserna ..................................... Konsekvenser för mark- och miljödomstolarna ............... Förslaget till lag om ändring i ...................... 11.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:412) om Sammanfattning av betänkandet Vägar till hållbara vattentjänster (SOU 2018:34).......................................... Förteckning över remissinstanserna ................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........ 2021/22:208 1 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i . 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 5 kap. 11 § ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 26 kap. 19 § ska lyda ”Kontroll och rapportering”, dels att det ska införas en ny paragraf, 26 kap. 19 b §, av följande lydelse. Myndigheter och kommuner skall inom sina ansvarsområden vidta de åtgärder som behövs enligt ett åtgärdsprogram som fastställts enligt 5 §. Myndigheter och kommuner ska inom sina ansvarsområden vidta de åtgärder som behövs enligt ett åtgärdsprogram som fastställts enligt 8 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i fråga om enskilda avloppsanläggningar som är dimensionerade för högst 200 personekvivalenter meddela föreskrifter om 1. skyldighet att kontrollera anläggningens funktion, 2.hur den kontroll som avses i 1 ska utföras, och 3.skyldighet att lämna uppgifter till tillsynsmyndigheten om a) den kontroll som utförts enligt 1, och b) anläggningens utformning och funktion. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2018:1407. 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster dels att 6 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas fyra nya paragrafer, 6 a–6 d §§, och närmast före 6 a § en ny rubrik av följande lydelse. Om det med hänsyn till skyddet för Om det med hänsyn till skyddet för eller avlopp i ett större samman- eller avlopp i ett större samman- hang för en viss befintlig eller hang för en viss befintlig eller 1.bestämma det verksamhetsområde inom vilket vattentjänsten eller vattentjänsterna behöver ordnas, och 2.se till att behovet , och så länge behovet finns kvar, tillgodoses iverksamhetsområdet genom en allmän va-anläggning. Vid bedömningen av behovet enligt första stycket ska särskild hänsyn tas till förutsättningarna att tillgodose behovet av en vattentjänst genom en enskild anläggning som kan godtas med hänsyn till skyddet för människors hälsa och miljön. Det ska finnas en aktuell vattentjänstplan i varje kommun. Kommunfullmäktige beslutar om antagande och ändring av en vattentjänstplan. Kommunfullmäktige ska minst pröva om vattentjänstplanen är aktuell med hänsyn till behovet av allmänna vattentjänster. En vattentjänstplan ska innehålla kommunens långsiktiga planering av hur behovet av allmänna vattentjänster ska tillgodoses. En vattentjänstplan ska också innehålla kommunens bedömning av vilka åtgärder som behöver vidtas för att de allmänna vaanläggningarna ska fungera vid en ökad belastning på grund av skyfall. Planen är inte bindande. Utöver det förfarande som följer av bestämmelserna om strategiska miljöbedömningar av planer och program i 6 kap. ska kommunen innan den antar eller ändrar en vattentjänstplan 1.på lämpligt sätt och i skälig omfattning samråda med de fastighetsägare och myndigheter som kan antas ha ett väsentligt intresse av planen, och 2.ställa ut ett förslag till plan för granskning . Kommunen ska informera om utställningen på sin anslagstavla före utställningstidens början. Informationen ska innehålla uppgift om förslagets huvudsakliga innebörd, var det ställs ut samt inom vilken tid och till vem synpunkter ska lämnas. Skyldigheten enligt första stycket 2 gäller inte förslag till ändring av en vattentjänstplan som endast berör ett fåtal fastighetsägare eller annars är av mindre betydelse. Kommunen ska ta hänsyn till de synpunkter som kommit in under samrådet och granskningen samt redovisa hur de har beaktats. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelsen i 6 a § första stycket tillämpas första gången för tid efter . 3Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att se över kommunernas skyldighet att ordna vattentjänster enligt 6 § lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster (dir. 2017:54). Utredningen antog namnet Utredningen om hållbara vattentjänster (M 2017:02). beslutade regeringen att förlänga utredningstiden och utvidga utredningens uppdrag (dir. 2017:129). överlämnade utredningen betänkandet Vägar till hållbara vattentjänster (SOU 2018:34). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Utredningens lagförslag återges i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i (M2018/01630). I denna proposition behandlas de lagförslag som lämnas i betänkandet. tillkännagav för regeringen att regeringen skyndsamt bör vidta de åtgärder som krävs för att en fastighetsägare som har ett enskilt avlopp som uppfyller gällande miljö- och hälsokrav inte ska kunna tvingas ansluta sig till det kommunala va-nätet (bet. 2020/21:CU14 punkt 11, rskr. 2020/21:268). Tillkännagivandet är slutbehandlat, se avsnitt 5. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 6.2 och 6.3 samt i författningskommentaren. Regeringen följer Lagrådets förslag. Därutöver föreslås en ändring av rättelsekaraktär i 5 kap. 11 § (avsnitt 8). Denna ändring är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Regeringen har därför inte inhämtat Lagrådets yttrande över det förslaget. I förhållande till lagrådsremissen har även vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. Rening av avlopp till skydd för människors I avloppsvatten från hushåll finns näringsämnen såsom kväve och fosfor samt olika mikroorganismer såsom bakterier och virus som kan vara patogena, det vill säga sjukdomsalstrande. Utsläpp av orenat eller brist- fälligt renat avloppsvatten riskerar att leda till smittspridning som kan vara farlig för människor. Utsläpp av avloppsvatten från hushåll bidrar också 2021/22:208 till övergödningen som i stora delar av och längs är omfattande. Som exempel kan nämnas att utsläpp från små avloppsanläggningar är den näst största källan till mänsklig belastning av fosfor till vattendrag, sjöar och kustvatten. Ursprunget till behovet att ordna vattentjänsterna i allmän regi kom inte från upptäckten av små avloppsanläggningars miljöpåverkan, utan från risker med hälsan. Problemen dök upp i när bebyggelsen blev tätare. När till exempel bakterier från avlopp förorenade dricksvattnet eller bad- och tvättvattnet uppstod ett behov att gemensamt se till att avloppet togs om hand. I hade hälsoskyddsnämnderna i kommunerna ett visst ansvar att se till att avloppsvattnet från bebyggelsen togs omhand. Detta för att inte skapa hälsoproblem och sprida smitta genom bland annat dricksvattnet. I och med lag om allmänna vatten- och avloppsanläggningar fick kommunerna ansvaret att ordna vattentjänster för att förebygga sanitär olägenhet, det vill säga skydda människors hälsa. trädde lagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar i kraft. Den lagen ersattes av lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster. Jämfört med 1955 och lagar har hänsynen till miljön fått en mera framträdande plats lag. För att främja en hållbar utveckling och en god resurshushållning utformades lagen om allmänna vattentjänster så att den även möjliggör sådana va-anläggningar som tillgodoser moderna krav på miljöhänsyn, se vidare avsnitt 4.6. Som komplement till de lagar som över åren reglerat skyldigheten för kommunen att ordna allmänna vatten- och avloppsanläggningar har det i syfte att minska utsläppen av förorenat vatten från avloppsanläggningar införts krav på förprövning och reglering av utsläppsnivåer för sådana anläggningar, först genom miljöskyddslag och genom , se vidare avsnitt 4.5. Även om samhällsdebatten ofta fokuserar på miljöproblemen med våra avlopp så är än ett väl fungerande avloppssystem för spillvatten, dagvatten och dräneringsvatten viktigt för hälsan. Att behovet är aktuellt stod klart när 27 000 människor i drabbades av att dricksvattnet var förorenat av Cryptosporidium, en encellig parasit. gjorde 2007 en sammanställning av dricksvattenkvaliteten i egna brunnar. Det visade sig att av de grävda brunnarna hade vatten som inte var tjänligt att dricka. Bland bergborrade brunnar hade otjänligt vatten. För höga halter av mikroorganismer, till exempel bakterier, var den vanligaste orsaken till att vattnet klassades som otjänligt. Skadliga mikroorganismer kan ge akuta hälsoeffekter, främst mag- och tarmsjukdomar, men också i mer sällsynta fall orsaka allvarliga kroniska skador hos vissa individer. Mikroorganismerna kan komma från exempelvis jordbruk, djurhållning, små avloppsanläggningar och industrier. Dricksvatten i enskilda brunnar kan också innehålla skadliga kemiska ämnen som finns naturligt i vattnet och som gör det olämpligt att dricka. Det kan handla till exempel om uran, arsenik, radon och fluorid. En annan orsak till otjänligt vatten är nitrit som kan komma från avlopp eller djurhållning. Även de material som används i brunnar, vattenledningar och kranar, kan ge ifrån sig till exempel koppar och bly. En annan orsak till kemisk förorening av brunnar är bekämp- ningsmedel från jordbruket. För dessa ämnen finns hälsomässigt grundade Prop. 2021/22:208 gränsvärden. antogs och rådets direktiv /60/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (ramdirektivet för vatten), vars syfte är att bevara och förbättra vattenmiljön i grundvatten och ytvatten. Genom direktivet ställs krav på medlemsstaterna att utforma en förvaltning av sina vatten. Till följd av hänvisningar till flera andra EU- direktiv medför också ramdirektivet för vatten ett krav på samordning och ett samlat genomförande av de flesta direktiv med betydelse på vattenområdet. genomför ramdirektivet för vatten och övriga direktiv med direkt relevans för vattenförvaltningen i huvudsak med bestämmelser i 5 kap. , vattenförvaltningsförordningen (2004:660) samt föreskrifter från Havs- och vattenmyndigheten och geologiska undersökning. Därutöver har de länsstyrelser som är vattenmyndigheter bemyndigats att meddela föreskrifter om miljökvalitetsnormer samt beslut om åtgärdsprogram och förvaltningsplaner. Ramdirektivets miljömål framgår av artikel 4.1 som anger att medlemsstaterna vid genomförande av åtgärdsprogram bland annat ska •genomföra alla åtgärder som är nödvändiga för att förebygga en försämring av statusen i alla yt- och grundvattenförekomster, •skydda, förbättra och återställa alla yt- och grundvattenförekomster i syfte att uppnå god yt- och grundvattenstatus , •skydda och förbättra alla konstgjorda och kraftigt modifierade vattenförekomster i syfte att uppnå god ekologisk potential och god kemisk ytvattenstatus , •genomföra alla nödvändiga åtgärder för att gradvis minska förorening från prioriterade ämnen och se till att utsläpp av farliga prioriterade ämnen upphör, samt förebygga eller begränsa förorening av grundvatten, och •se till att normer och mål för vissa slag av skyddade områden nås . Att uppnå god vattenstatus och förebygga en försämring i medlemsstaternas vattenförekomster utgör således direktivets grundläggande miljömål och är huvudregeln för de krav som riktas mot en medlemsstat att säkerställa att dess vattenförekomster når rätt vattenstatus i rätt tid. Direktivet innehåller dock möjligheter för medlemsstaterna att under särskilt angivna förutsättningar tillämpa undantag, såsom att ange för att nå målen, att nå mindre stränga mål eller att medge att vissa verksamheter kommer till stånd trots att de medför att målen för en viss vattenförekomst inte kan nås. Medlemsstaternas arbete med att uppnå miljömålen ska bedrivas i förvaltningscykler . Den nuvarande förvaltningscykeln sträcker sig fram . 2021/22:208 Vattenförvaltningsarbetet i en förvaltningscykel inleds genom att medlemsstaterna genomför en kartläggning och analys av alla vattenförekomster för att bedöma deras status, identifiera betydande påverkanskällor, genomföra en ekonomisk analys av vattenanvändningen och göra en riskbedömning. Därefter inrättas ett system som övervakar tillståndet i vattnet. Utifrån resultatet av kartläggnings- och analysarbetet bedöms förutsättningarna för att nå god status för alla vattenförekomster och behovet att besluta om eventuella undantag och modifierade miljömål. Den svenska vattenförvaltningen är uppdelad i fem vattendistrikt utifrån avrinningsområdena till de fem huvudsakliga havsbassängerna, vilket gör att den avviker från uppdelningen i län och kommuner. Län och kommuner kan därför tillhöra mer än ett vattendistrikt. För varje vattendistrikt finns en utpekad länsstyrelse som är vattenmyndighet, med en vattendelegation. Vattendelegationerna är utsedda av regeringen och består av sakkunniga från länsstyrelser och andra sakkunniga från bland annat universitet, näringslivet och kommuner och regioner. ska vattendelegationerna i varje vattendistrikt fastställa en förvaltningsplan med åtgärdsprogram samt miljökvalitetsnormer för distriktets vattenförekomster. Målen enligt artikel 4 i ramdirektivet för vatten beslutas i som myndighetsföreskrifter i form av miljökvalitetsnormer (4 kap. 1 § vattenförvaltningsförordningen, Havs- och vattenmyndighetens föreskrifter [HVMFS 2019:25] och geologiska undersöknings föreskrifter om miljökvalitetsnormer och statusklassificering för grundvatten [SGU- FS 2013:2] med ändringar [SGU-FS 2016:1] och [SGU-FS 2019:1]). Normerna ställer krav på att yt- och grundvattnet ska uppnå en viss kvalitet eller kvantitet . Av 5 kap. 3 § framgår att det är myndigheter och kommuner som i sin verksamhet ska ansvara för att miljökvalitetsnormerna följs. Skyldigheten att följa normerna gäller bland annat vid tillståndsprövning, tillsyn, planering och planläggning. De övergripande miljökvalitetsnormerna anges som ett generellt krav i vattenförvaltningsförordningen enligt följande: •att tillståndet inte får försämras, •att ytvatten ska uppnå god ytvattenstatus, •att konstgjorda och kraftigt modifierade ytvattenförekomster ska uppnå god ekologisk potential och god kemisk ytvattenstatus, •att grundvatten ska uppnå god grundvattenstatus. Enligt den senaste kartläggningen av vattenförekomsterna som genomförts av länsstyrelserna och vattenmyndigheterna finns det drygt 2 900 ytvattenförekomster som har problem med övergödning. Påverkan från små avloppsanläggningar är en av orsakerna till att miljökvalitetsnormerna inte följs. Bräddning vid avloppsreningsverk och avloppsledningsnäten är bidragande orsaker till övergödningen. Varje vattenmyndighet ska besluta en förvaltningsplan för vattendistriktet. Förvaltningsplanen ska innehålla en sammanfattande redogörelse för vattenförhållandena och förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön i distriktet. Om det behövs för att följa en miljökvalitetsnorm, ska regeringen eller den eller de myndigheter eller kommuner som regeringen bestämmer upprätta åtgärdsprogram (5 kap. 7 § ). Mot bakgrund av innehållet i förvaltningsplanen tar vattenmyndigheterna fram åtgärdsprogram. Dessa är riktade till myndigheter och kommuner som är skyldiga att inom sina ansvarsområden vidta de åtgärder som behövs enligt ett åtgärdsprogram (5 kap. 11 § ). Åtgärdsprogrammen ger dock ingen direkt styrning för enskilda fastighetsägare eller verksamhetsutövare utan får effekt först efter att de omvandlas till olika former av krav eller andra styrmedel som riktas mot verksamhetsutövare av tillsynsmyndigheter och prövningsmyndigheter. Bedömningen av vilka krav som kan ställas i det enskilda fallet avgörs genom tillämpning av reglerna i framför allt . De åtgärder som vattenmyndigheterna föreslår till åtgärdsprogrammen för nästa förvaltningscykel 2021–2027 riktade till kommunerna med betydelse för vattenförsörjning och avlopp för att följa miljökvalitetsnormerna är bland annat att kommunerna ska •upprätta vatten- och avloppsplaner (va-planer), •säkerställa ett långsiktigt skydd för nuvarande och framtida dricksvattenförsörjning, •utöka och prioritera sin tillsyn av miljöfarliga verksamheter, bland annat avloppsreningsverk med tillhörande ledningsnät och enskilda avlopp. För att följa miljökvalitetsnormerna föreslår vattenmyndigheterna bland annat följande åtgärder riktade till länsstyrelserna med betydelse för vattenförsörjning och avlopp: •prioritera arbetet med långsiktigt skydd av vattentäkter, •vidareutveckla vägledning och tillsynsvägledning till kommuner för deras arbete med tillsyn, prövning och egenkontroll, •inom ramen för sin tillsyn enligt utöka och prioritera tillsyn av miljöfarliga verksamheter. Dessutom föreslås Havs- och vattenmyndigheten fortsätta att utveckla sin vägledning om små avloppsanläggningar till länsstyrelser och kommuner om vilka åtgärder som behöver genomföras för att miljökvalitetsnormerna ska kunna följas. Genomförandet av åtgärdsprogrammen ska utvärderas och övervakas. Utifrån dessa resultat ska sedan förändringar övervägas och genomföras inför nästa förvaltningscykel, vilket kan avse bland annat ändrade mål eller nya eller mer anpassade åtgärder för vissa vattenförekomster. Genomförandet av ramdirektivet förutsätter en adaptiv förvaltning där såväl miljömål som åtgärdsprogram och förvaltningsplaner löpande ses över, analyseras och föranleder beslut om ändringar. 2021/22:208 4.3 Avloppsdirektivet ställer krav på rening av De flesta kommunala avloppsreningsverk omfattas av bestämmelserna i rådets direktiv /271/EEG av om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse (avloppsdirektivet). I direktivet finns bland annat krav på att medlemsstaterna ska säkerställa att det för alla tätorter finns ledningsnät för att ta hand om avloppsvatten från tätbebyggelse med fler än 2 000 personekvivalenter. Begreppet tätort definieras i artikel 2.4 som ett område där befolkningen eller de ekonomiska aktiviteterna är så koncentrerade att spillvatten från tätbebyggelse kan insamlas och ledas till ett avloppsreningsverk eller ett slutligt utsläppsställe. Begreppet tätort i artikel 2.4 har alltså genomförts i det svenska regelverket genom uttrycket ”i ett större sammanhang” i 6 § lagen om allmänna vattentjänster. Miljöpolitiken i utgår ifrån de nationella miljökvalitetsmål och det generationsmål för miljöarbetet som beslutats av . Målen är styrande för allt miljöarbete som bedriver nationellt, inom EU och internationellt. har ett generationsmål och sexton nationella miljökvalitetsmål samt ett antal etappmål som ligger till grund för myndigheternas arbete med miljöfrågorna på nationell, regional och lokal nivå. Generationsmålet innebär att nästa generation ska få ta emot ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta. De sexton miljökvalitetsmål som beslutats av anger den kvalitet i miljön som miljöarbetet ska leda till. Etappmål ska styra mot de samhällsförändringar som behövs för att uppnå miljökvalitetsmålen och generationsmålet. Hur vattenförsörjning och rening av avlopp utförs påverkar möjligheterna att bland annat nå miljökvalitetsmålen Ingen övergödning, God bebyggd miljö, Giftfri miljö, Levande sjöar och vattendrag, Grundvatten av god kvalitet, Hav i balans samt levande kust och skärgård. Till varje miljökvalitetsmål finns preciseringar som konkretiserar innebörden av målet. Flera av preciseringarna anknyter också till miljökvalitetsnormerna som meddelas i vattenförvaltningsarbetet enligt ramdirektivet för vatten. Den senaste uppföljningen av de nationella miljömålen innehåller flera delar som berör vattenförsörjning och rening av avloppsvatten (, 2021, Årlig uppföljning av nationella miljömål 2021 – Med fokus på statliga insatser, Rapport 6968). Bland annat behöver skyddet för grundvatten som används eller förväntas användas till dricksvatten förstärkas genom ökade insatser inom miljötillsyn, samhällsplanering och vattenförvaltning. Klimatförändringar skapar nya utmaningar för vattenförsörjningen.