prop · H903215 · 2022-04-05 00:00:00 — Ersättningen bör innefatta också de rätte- gångskostnader som rekonstruktören kan ha ådragit sig betalningsansvar för. Att det förhåller sig på det angivna sättet behöver inte framgå av lagtexten under förutsättning att Lagrådets förslag om att rekonstruktören får en sådan säkerhetsrätt som Lagrådet föreslår införd i 5 §. 9 kap. 5 § Med utgångspunkten att rekonstruktörens processkostnader avseende en återvinningstalan omfattas av hans eller hennes ersättningsrätt enligt 4 § föreslår Lagrådet ett nytt stycke i förevarande paragraf enligt följande. Om rekonstruktören för en återvinningstalan när ersättningen till honom eller henne bestäms, ska erforderliga medel avsättas till säkerhet för ersättning för framtida arbete och utlägg med återvinningsärendet, om rekonstruktören begär det. För sådan säkerhet gäller i tillämpliga delar vad som föreskrivs om den ersättning som ska fastställas i anslutning till att rekonstruktionen avslutas. Det gäller också för den tillkommande ersättning som rekonstruktören begär när återvinningsärendet har Om enligt Lagrådets förslag en rekonstruktör får föra en kommissionstalan om skadestånd till gäldenären, bör regleringen omfatta även den situa- Punkten 3 bör formuleras enligt följande. Den upphävda lagen gäller dock fortfarande när ansökan om företags- rekonstruktion har gjorts före ikraftträdandet. Förslaget till lag om ändring i förmånsrättslagen 10 § första stycket 5 Enligt punkten följer allmän förmånsrätt med fordringar som grundar sig på avtal enligt 2 kap. 20 § lagen om företagsrekonstruktion om rekon- struktören har samtyckt till att avtalet ingicks respektive 3 kap. 2 § samma lag om rekonstruktören har samtyckt till att avtalet I allmänmotiveringen avsnitt 10.1 redogörs för skillnaden mellan ny och Den nya finansieringen förutsätts bli etablerad genom rekonstruktionsplanen och medföra förmånsrätt enligt första stycket 4 (rekonstruktionsplanen kan naturligtvis bygga på finansiering som inte förutsätter någon sådan förmånsrätt, med då är det inte någon ny finansiering i lagens mening). Tillfällig finansiering är sådana krediter som behövs för genomförandet av rekonstruktionen fram till en fastställd Det kan röra sig om penninglån, kreditköp m.m. Också sådan finansiering är tänkt att förenas med förmånsrätt, då enligt första stycket 5 (men den förmånsrätten skulle vara tidsmässigt begränsad på det sätt som anges i tredje stycket). Skillnaden mellan ny och tillfällig finansiering kommer emellertid inte till uttryck i de remitterade lagförslagen. I stället har med utformningen av punkten 5 förmånsrätten blivit betydligt vidare än att avse kreditford- ringar; den omfattar hela kontraktsintresset avseende alla ”nya” avtal och fullföljandet av ”gamla” avtal där rekonstruktören har samtyckt till ingåendet respektive fullföljandet. Det framstår enligt Lagrådets mening Sådana fordringar som med regeringens förslag skulle få förmånsrätt hålls utanför en skulduppgörelse (dvs. att rör det sig om I fråga om fullföljande av ”gamla” avtal har motparten dessutom rätt till säkerhet enligt 3 kap. 4 § förslaget till rekonstruktions- Och när det gäller ”nya” avtal kan motparten kräva den säkerhet han eller hon vill ha för att ingå avtalet. Lagrådet kan inte se att det finns behov av att vidga förmånsrätten på det sätt som följer av regeringens förslag, 2021/22:215 Bilaga 11 och i vad mån det finns ett sådant behov synes inte heller regeringen ha övervägt närmare. Enligt Lagrådets mening bör förmånsrätten enligt första stycket 5 begränsas till just tillfällig finansiering och bör skillnaden mellan ny och gammal finansiering framgå av berörda lagar. Vad som är tillfällig finan- siering bör då regleras i rekonstruktionslagen. Så kan ske genom att det efter 2 kap. 20 § i rekonstruktionslagen förs in en bestämmelse enligt följande. Om ett avtal som avses i 20 § innebär att gäldenären ska stå i skuld till motparten (tillfällig finansiering) får rekonstruktören medge att motpar- tens kreditfordran helt eller delvis förenas med förmånsrätt enligt för- månsrättslagen 10 § första stycket 5 (1970:979). Ett sådant medgivande ska vara skriftligt och ange förekommande villkor och begränsningar för förmånsrätten. I anslutning till 3 kap. 2 § får då föras in en motsvarande bestämmelse i fråga om fullföljande av ”gamla” avtal. I betänkandet föreslås genom definitionskatalogen att tillfällig finansie- ring ska vara rimlig och nödvändig i ljuset av rekonstruktions- ändamålet (som beskrivs på visst sätt). Vad som gäller i det hänseendet behöver enligt Lagrådets mening inte uttryckas i lagtexten, det räcker med att så sker i författningskommentaren. Förmånsrättsbestämmelsen skulle med den föreslagna regleringen kunna ges följande lydelse. Allmän förmånsrätt följer med […] fordringar som utgör tillfällig finansiering enligt 2 kap. [00] § och 3 kap. [00] lagen om företagsrekon- struktion […]. Skulle regeringen hålla fast vid sitt förslag har Lagrådet även följande synpunkter på detta. Det kan förekomma att rekonstruktören i rekonstruktionens intresse och med stöd av 2 kap. 21 § första stycket i den föreslagna lagen om företagsrekonstruktion vill ge sitt samtycke till att gäldenären fullföljer ett avtal som enligt 3 kap. 2 § inte kräver något samtycke (se vad Lagrådet anför i anslutning till dessa paragrafer). Men om ett i rättslig mening obehövligt samtycke kan medföra förskjutningar i förmånsrättshänseende bör det inte ges. Ett sådant samtyckesavstående kan vara till skada för rekonstruktionen genom att ett för rekonstruktionen värdefullt avtal inte kommer till stånd. Lagrådet föreslår därför att förmånsrätten begränsas till fordringar som grundar sig på avtal som kräver rekonstruktörens sam- tycke. Den aktuella bestämmelsen skulle då kunna formuleras enligt följande. Allmän förmånsrätt följer med […] andra fordringar som grundar sig på avtal som gäldenären under en företagsrekonstruktion har träffat eller bestämt att det ska fullföljas när det har ingåtts tidigare, om rekon- struktörens samtycke har krävts enligt 2 kap. 20 § eller 3 kap. 2 § lagen om företagsrekonstruktion och rekonstruktören har gett ett sådant samtycke […]. Men som har framgått av det föregående är Lagrådets förstahands- inställning att förmånsrätten begränsas till tillfällig finansiering. 10 § andra stycket Av bestämmelsen framgår att förmånsrätt enligt vissa punkter gäller endast i den utsträckning som beloppet med hänsyn till omständigheterna är skäligt. Särskilt i fråga om ”gamla” avtal kan det inträffa att rekonstruktören på grund av olyckliga omständigheter lämnar sitt samtycke till ett fullföljande som har betydligt mer långtgående förpliktelser än vad han eller hon räknade med. Det lämpligaste är enligt Lagrådet att införa en jämknings- regel i anslutning till 3 kap. 2 § i den föreslagna rekonstruktionslagen. Men om regeringen har en annan mening i den frågan och dessutom väljer att behålla den vida förmånsrätt som följer av punkten 5, så bör övervägas om inte förmånsrätt enligt också den punkten ska kunna jämkas enligt det förvarande andra stycket. Förslaget till lag om ändring i köplagen I 63 § fjärde stycket finns bestämmelser om s.k. aktiv stoppningsrätt för köparen. Den föreslagna ändringen innebär att den rätten beträffande företagsrekonstruktion förs över till 3 kap. 7 § i den nya lagen. Lagrådet har ingen invändning mot överförandet i sig, men i samband med detta görs också en materiell ändring som bör föranleda vissa överväganden i systematiskt hänseende. Se Lagrådets kommentarer till den nämnda para- grafen. Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen I anslutning till reglerna i 25 kap. om kapitalbrist föreslår regeringen en ändring i 16 § som innebär en förskjutning av sista tidpunkten för att hålla en andra kontrollstämma efter det att rekonstruktionen har avslutats. Av författningskommentaren framgår att det avgörande är att åttamånadersfristen inte har löpt ut när ansökan om företagsrekonstruktion beviljas. Det bör uttryckas klarare i lagtexten. Lagrådet sätter dock i fråga varför alls de ifrågavarande reglerna om kapitalbrist ska vara tillämpliga under en företagsrekonstruktion. Lagrådet kan inte se att regeringen har anfört någon fördel med att de två regel- systemen gäller . Snarare förhåller det sig på motsatt sätt, vilket också regeringen noterar i allmänmotiveringen avsnitt 12.2. Parallell tillämplighet kan medföra att kapitalbristreglerna styr fokus och arbets- insatser från de betydligt viktigare reglerna om företagsrekonstruktion. Det gäller inte bara i fråga om administration utan också beträffande de överväganden som reglerna om personligt betalningsansvar kan medföra. Det är inte säkert att en aktiebolagsstyrelse under det kritiska rekonstruk- tionsstadiet kommer att fungera alldeles så bra, om ledamöterna för varje beslut som kan medföra förpliktelser för bolaget måste beakta vad ett personligt ansvar kan medföra. Regeringens förslag att komma till rätta med de olägenheter som en parallell tillämpning av kapitalbristreglerna innebär är enligt Lagrådets mening otillräckligt. Lagrådet förordar en ”frysning” av kapitalbrist- reglerna under rekonstruktionen. En paragraf om det placeras lämpligen i 2021/22:215 Bilaga 11 2021/22:215 Bilaga 11 lagen om företagsrekonstruktion och närmast i anslutning till 4 kap. 31 och 32 §§ under den gemensamma rubriken ”Förhållandet till aktie- bolagslagen”. Regleringen skulle kunna formuleras enligt följande. Beträffande reglerna i 25 kap. aktiebolagslagen (2005:551) om tvångs- likvidation på grund av kapitalbrist gäller från ett beslut om företagsrekonstruktion till dess att rekonstruktionen har avslutats (rekonstruktionstiden) följande. Bestämmelsen i 13 § om styrelsens skyldighet att upprätta kontroll- balansräkning gäller inte . Om en kontrollbalansräkning som utvisar att bolagets eget kapital understiger hälften av det registrerade aktiekapitalet har upprättats men någon första kontrollstämma inte hållits när rekonstruktionstiden inträd- de, gäller inte skyldigheten enligt 15 § att kalla till en sådan stämma. I stället ska styrelsen utan dröjsmål efter rekonstruktionstiden upprätta en ny kontrollbalansräkning och enligt vad som anges i 15 § kalla till en första kontrollstämma, om den kontrollbalansräkningen utvisar att bola- gets eget kapital understiger hälften av det registrerade aktiekapitalet. Om en åttamånadersfrist enligt 16 § har börjat löpa när rekonstruk- tionstiden inträder behöver en andra kontrollstämma inte hållas tidigare än efter rekonstruktionstidens slut. Reglerna i 18 och 19 §§ om personligt betalningsansvar gäller inte . Om en medansvarsperiod löpte när rekon- struktionstiden inleddes fortsätter den att löpa när upphör. Men en definition av vad som avses med uttrycket ”under rekonstruk- tionen” i det första kapitlet på det sätt som Lagrådet inledningsvis föreslår kan eventuellt – beroende på definitionen – det uttrycket användas i stället för ”rekonstruktionstiden”. Förslaget till lag om ändring i skuldsaneringslagen Enligt punkten 3 gäller nya 41 a § även i fråga om ärenden där betalnings- planen har löpt ut före ikraftträdandet. I betraktande av att det rör sig om en preskriptionsordning bör dock denna inte med omedelbar verkan träffa äldre fordringar. Lagrådet föreslår att 41 a § i fråga om ärenden där betalningsplanen har löpt ut före ikraftträdandet börjar gälla först . Förslaget till lag om ändring i lagen om skuldsanering för företagare Lagrådet hänvisar här till vad som har anförts i anslutning till förslaget till lag om ändring i skuldsaneringslagen. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , , Shekarabi, Ygeman, , , , , , , , , , , , , , Karkiainen Regeringen beslutar proposition 2021/22:215 En ny lag om företagsrekonstruktion