prop · H903148 · 2022-03-22 00:00:00 — 49 § Ett beslut om sanktionsavgift får verkställas enligt utsökningsbalken när det har fått laga kraft. Sanktionsavgiften ska tillfalla staten. Paragrafen innehåller i första stycket en bestämmelse om verkställighet enligt utsökningsbalken. Av bestämmelsen, som inte har någon mot- svarighet i den nuvarande växtskyddslagen, framgår att ett beslut om sanktionsavgift får verkställas enligt utsökningsbalken. Detta innebär att beslutet, eller i vissa fall en påföljande dom, gäller som en exekutionstitel så snart det fått laga kraft. Övervägandena finns i avsnitt 9.14.13. I andra stycket anges att sanktionsavgiften ska tillfalla staten. Övervägandena finns i avsnitt 9.14.5. 50 § En beslutad sanktionsavgift faller bort till den del beslutet inte har verkställts från det att beslutet har fått laga kraft. Paragrafen innehåller en bestämmelse om preskriptionstid för över- trädelser som ska leda till sanktionsavgift. Övervägandena finns i avsnitt 9.14.14. Paragrafen, som inte har någon motsvarighet i den nuvarande växtskyddslagen, anger att en beslutad sanktionsavgift faller bort till den del beslutet inte har verkställts från det att beslutet har fått laga kraft. 51 § Beslut enligt denna lag, enligt de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EU-bestämmelser som lagen kompletterar, får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. I paragrafen finns bestämmelser om överklagande. Övervägandena finns i avsnitt 9.15. 2021/22:148 Paragrafens första stycke motsvarar i huvudsak 11 § första stycket i den nuvarande växtskyddslagen, med den skillnaden att det anges att även de EU-bestämmelser som lagen kompletterar får överklagas. Om en officiell växtskyddsinspektör är anställd av en kontrollmyndighet anses inspek- törens beslut ha fattats av myndigheten. I 15 § anges att 42 § förvalt- ningslagen, om vem som får överklaga beslut, är tillämplig när det gäller beslut av organ med delegerade uppgifter, fysiska personer som har delegerats vissa uppgifter eller fristående officiella växtskyddsinspektörer. Andra stycket innebär att prövningstillstånd krävs vid överklagande av en dom från en förvaltningsrätt till en kammarrätt. Stycket motsvaras av 11 § tredje stycket i den nuvarande växtskyddslagen. 52 § Lagen (1986:1142) om överklagande av beslut av enskilda organ med offentliga förvaltningsuppgifter ska gälla även för överklagande av beslut som har meddelats av en fysisk person som har delegerats vissa uppgifter eller av en fristående officiell växtskyddsinspektör. Paragrafen, som inte har någon motsvarighet i den nuvarande växtskyddslagen, innehåller bestämmelser om vad som gäller vid överklagande av beslut som har meddelats av en fysisk person som har delegerats uppgifter enligt den nya kontrollförordningen och av en fristående officiell växtskyddsinspektör. Övervägandena finns i avsnitt 9.15. I paragrafen anges att bestämmelserna i lagen (1986:1142) om överklagande av beslut av enskilda organ med offentliga förvaltnings- uppgifter, som gäller då beslut som fattats av ett organ med delegerade uppgifter överklagas, ska gälla även för överklagande av beslut som har fattats av en fysisk person som har delegerats vissa uppgifter eller av en fristående officiell växtskyddsinspektör. Lagen om överklagande av beslut av enskilda organ med offentliga förvaltningsuppgifter reglerar bl.a. hur och inom vilken tid ett beslut ska överklagas samt vad ett enskilt organ ska göra om ett överklagande felaktigt har getts in till organet. Bestämmelsen innebär således att om ett överklagande felaktigt har getts in till en sådan fysisk person eller växtskyddsinspektör, ska denne vidarebefordra överklagandet till den allmänna förvaltningsdomstol som ska pröva överklagandet och ange vilken dag som överklagandet kom till den fysiska personen eller växtskyddsinspektören. Om en officiell växtskyddsinspektör är anställd av en kontrollmyndighet gäller i stället bestämmelserna om överklagande i förvaltningslagen fullt ut. 53 § Den myndighet som har delegerat uppgiften att utöva offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet till ett organ eller till en fysisk person eller som har utsett en fristående officiell växtskyddsinspektör ska föra det allmännas talan i allmän förvaltningsdomstol, om det överklagade beslutet har meddelats av ett sådant organ, en sådan fysisk person eller en sådan växtskyddsinspektör. I paragrafen anges vilken myndighet som ska föra det allmännas talan hos allmän förvaltningsdomstol om det överklagade beslutet har meddelats av ett organ med delegerade uppgifter eller en fysisk person som har delegerats uppgifter enligt den nya kontrollförordningen eller av en fristående officiell växtskyddsinspektör som har utsetts av en behörig Prop. 2021/22:148 myndighet enligt EU-förordningen. Övervägandena finns i avsnitt 9.15. Paragrafen motsvarar i sak 11 § andra stycket i den nuvarande växtskyddslagen. Bestämmelsen är inte tillämplig om överklagandet gäller ett beslut som har meddelats av en officiell växtskyddsinspektör som är anställd av en kontrollmyndighet. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs växtskyddslagen (1972:318). 3.Förelägganden, förbud och andra beslut som har meddelats enligt den upphävda lagen gäller fortfarande. 4.Äldre föreskrifter om straff gäller fortfarande för överträdelser som enligt den nya lagen kan leda till sanktionsavgift om överträdelsen har skett före ikraftträdandet. 5.Äldre föreskrifter om ersättning gäller fortfarande för ersättningsanspråk som har uppkommit före ikraftträdandet. I punkten 1 anges att lagen träder i kraft då nuvarande växtskyddslag upphör att gälla. Övervägandena finns i avsnitt 9.16. I punkterna 2 och 3 regleras upphävandet av den nuvarande lagen och den fortsatta giltigheten av beslut som har meddelats enligt den nuvarande lagen. Övervägandena finns i avsnitt 9.16. Av punkten 4 framgår att övergångsbestämmelsen innebär att de nya reglerna inte gäller för överträdelser som kan leda till sanktionsavgift om överträdelsen har skett före ikraftträdandet. De äldre bestämmelserna om straff ska i stället tillämpas. Övervägandena finns i avsnitt 9.16. Av punkten 5 framgår att de nya ersättningsbestämmelserna inte ska tillämpas retroaktivt. Övervägandena finns i avsnitt 9.16. 12.2Förslaget till lag om ändring i skogsvårdslagen (1979:429) 4 a § Bestämmelser om växtskadegörare finns i växtskyddslagen (2022:000) och i de EU-bestämmelser som den lagen kompletterar. Paragrafen, som är ny, innehåller en upplysning om att bestämmelser om växtskadegörare finns i växtskyddslagen och i de EU-bestämmelser som den lagen kompletterar. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. 38 a § Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1.bryter mot en föreskrift som regeringen eller, efter regeringens bemyn- digande, en myndighet har meddelat med stöd av 7 § första stycket eller 11 §, 2.bryter mot en föreskrift som en myndighet har meddelat med stöd av regeringens bemyndigande enligt 10 § andra stycket eller 20 §, 3.inte fullgör underrättelseskyldighet enligt föreskrifter som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, en myndighet har meddelat med stöd av 14 §, 4.inte rättar sig efter ett föreläggande eller bryter mot ett förbud som har meddelats för att en föreskrift enligt 30 § ska följas. I ringa fall döms inte till ansvar. 2021/22:148 I paragrafen föreskrivs straffsanktioner för överträdelser av bl.a. vissa myndighetsföreskrifter. Ändringen innebär att hänvisningen i punkten 2 till föreskrifter om insektshärjning som har meddelats med stöd av 29 § tas bort. Bemyndigande att meddela föreskrifter om insektshärjning finns i 7 § växtskyddslagen. Överträdelser av föreskrifterna är straffsanktionerade enligt 40 § växtskyddslagen. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Förelägganden och förbud som har meddelats enligt 35 § före ikraftträdandet för att föreskrifter som har meddelats med stöd av den upphävda 29 § ska följas gäller fortfarande. I punkten 1 anges att lagen träder i kraft . Övervägandena finns i avsnitt 10.1. Av punkten 2 framgår att förelägganden och förbud om insekts- härjningar som har meddelats före ikraftträdandet ska fortsätta att gälla. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. L 317/4 Europeiska unionens officiella tidning OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2016/2031 om skyddsåtgärder mot växtskadegörare, ändring av och rådets förordningar (EU) nr 228/2013, (EU) nr 652/2014 och (EU) nr 1143/2014 samt om upphävande av rådets direktiv /464/EEG, 74/647/EEG, 93/85/EEG, 98/57/EG, 2000/29/EG, 2006/91/EG och 2007/33/EG OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.2, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1), efter att ha hört , i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och av följande skäl: (1)Genom rådets direktiv /29/EG (3) inrättas en växtskyddsordning. (2)uppmanade rådet kommissionen att gå vidare med en utvärdering av den växtskydds ordningen. (3)Mot bakgrund av resultaten av denna utvärdering och de erfarenheter som vunnits från tillämpningen av direktiv /29/EG bör det direktivet ersättas. För att säkerställa en enhetlig tillämpning av de nya reglerna, bör den akt som ersätter direktivet anta formen av en förordning. (4)Växtskydd är mycket viktigt för växtproduktion, skogar, naturområden och planterade områden, naturliga ekosystem, ekosystemtjänster och biologisk mångfald inom unionen. Växtskyddet hotas av arter som är skadliga för växter och växtprodukter, som i högre grad riskerar att föras in till unionens territorium på grund av den globaliserade handeln och klimatförändringarna. För att motverka detta hot är det nödvändigt att anta bestämmelser för att fastställa vilka växtskyddsrisker som sådana skadegörare innebär och reducera dessa risker till en acceptabel nivå. (5)Behovet av sådana bestämmelser har länge varit uppenbart. De har varit föremål för internationella avtal och internationella konventioner, däribland den internationella växtskyddskonventionen (IPPC) av som ingicks inom livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) och dess nya reviderade text, som godkändes av vid dess 29:e session . Unionen och alla dess medlemsstater är konventionsparter i IPPC. (6)Det har blivit uppenbart att det för att fastställa denna förordnings tillämpningsområde är viktigt att beakta biogeografiska faktorer, för att undvika att skadegörare som inte förekommer på Europeiska unionens territorium förs in i och sprids inom det territoriet. Följaktligen bör , och de av medlemsstaternas yttersta randområden som avses i artikel 355.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), med undantag för och , undantas från denna förordnings territoriella tillämpningsområde. Hänvisningar till tredjeländer bör anses som hänvisningar också till dessa undantagna territorier. (1) EUT C 170, , s. 104. (2) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av (ännu ej offentliggjord i EUT). ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT). (3) Rådets direktiv /29/EG av om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen (EGT L 169, 10.7.2000, s. 1). Europeiska unionens officiella tidning L 317/5 (7)I direktiv /29/EG fastställs bestämmelser om de officiella kontroller som ska genomföras av de behöriga myndigheterna avseende skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen. Medlemsstaterna är enligt det direktivet skyldiga att vidta tillräckliga och effektiva kontrollåtgärder. Sådana lämpliga och effektiva offentliga kontrollåtgärder bör också bibehållas . Denna förordning är en del av paketet Smartare regler för säkrare livsmedel och bör endast innehålla ett begränsat antal bestämmelser om offentlig kontroll, eftersom sådana bestämmelser bör fastställas inom ramen för den övergripande lagstiftningen om offentlig kontroll. (8)Det bör fastställas kriterier för att identifiera skadegörare för vilka det är nödvändigt att anta åtgärder för att förhindra införsel i och spridning inom hela unionens territorium. Sådana skadegörare kallas EU-karantänska degörare. Kriterier bör också fastställas för att identifiera skadegörare för vilka det är nödvändigt att vidta kontrollåtgärder endast i fråga om en eller flera delar av territoriet. Sådana skadegörare kallas karantänskadegörare för skyddad zon. Om dessa skadegörare är växter bör genomförandet av denna förordning vara inriktat särskilt på växter som är parasitära på andra växter och som är mest skadliga för växtskyddet. (9)För att göra det möjligt att koncentrera insatserna för kontroll av EU-karantänskadegörare på de skadegörare vars potentiella ekonomiska, miljömässiga eller sociala påverkan är mest allvarlig för unionens territorium, bör en begränsad förteckning upprättas över sådana skadegörare (nedan kallade prioriterade skadegörare). (10)För att säkerställa att effektiva och snabba åtgärder vidtas när EU-karantänskadegörare konstateras förekomma eller misstänks förekomma bör anmälningsskyldighet gälla medlemsstaterna, yrkesmässiga aktörer och allmänheten. (11)Om anmälningsskyldigheten innebär att personuppgifter om fysiska eller juridiska personer måste lämnas ut till behöriga myndigheter, kan detta utgöra en begränsning av artikel 8 (skydd av personuppgifter) i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan). En sådan begränsning vore emellertid både nödvändig och proportionell för att tillgodose det allmänintresse som ligger bakom denna förordning. (12)En yrkesmässig aktör eller annan person som misstänker eller får vetskap om förekomsten av en EU-karantänska degörare i växter, växtprodukter eller andra föremål som är eller har varit under aktörens kontroll bör vara skyldig att anmäla den misstanken eller vetskapen till den behöriga myndigheten, vidta alla lämpliga åtgärder för att eliminera skadegöraren och dra tillbaka eller återkalla de berörda växterna, växtprodukterna eller andra föremålen samt informera den behöriga myndigheten, andra personer i handelskedjan och allmänheten. (13)Medlemsstaterna bör vidta alla nödvändiga växtskyddsåtgärder för att utrota EU-karantänskadegörare, när sådana upptäcks på deras territorium. Det är lämpligt att fastställa åtgärder som kan vidtas av medlemsstaterna i ett sådant fall. Det är även lämpligt att fastställa de principer som medlemsstaterna bör följa när de beslutar om vilka åtgärder som bör vidtas. Dessa åtgärder bör innefatta fastställande av avgränsade områden, bestående av en angripen zon samt en buffertzon och, i förekommande fall, fastställande av åtgärder som bör vidtas av en yrkesmässig aktör eller annan person för att eliminera karantänskadegöraren eller förhindra spridning av denna skadegörare. (14)I vissa fall bör medlemsstaterna införa åtgärder för att utrota karantänskadegörare på växter på privat mark och iprivata byggnader, eftersom utrotning av skadegörare endast kan lyckas om samtliga källor till angrepp avlägsnas. För detta ändamål bör medlemsstaternas behöriga myndigheter ha lagligt tillträde till denna mark och dessa byggnader. Detta kan innebära en begränsning av artikel 7 (respekt för privatlivet och familjelivet) och artikel 17 (rätt till egendom) i stadgan. Denna begränsning bör vara nödvändig och proportionell för att tillgodose det allmänintresse som ligger bakom denna förordning. (15)Förebyggande åtgärder och tidig upptäckt av förekomst av skadegörare är mycket viktigt för snabb och effektiv utrotning. Medlemsstaterna bör därför genomföra inventeringar avseende förekomsten av EU-karantänskadegörare iområden där förekomst av sådana skadegörare tidigare inte konstaterats. Med tanke på antalet EU-karantänska degörare och den tid och de resurser som krävs för att genomföra dessa inventeringar bör medlemsstaterna utarbeta fleråriga inventeringsprogram. L 317/6 Europeiska unionens officiella tidning (16)Kommissionen bör ges befogenhet att anta åtgärder i fall av misstänkt eller bekräftad förekomst av specifika EU- karantänskadegörare, särskilt i fråga om deras utrotning och inneslutning, och inrättandet av avgränsade områden, inventeringar, beredskapsplaner, simuleringsövningar och handlingsplaner. (17)Om en EU-karantänskadegörare har etablerat sig i ett avgränsat område och inte kan utrotas, bör kommissionen anta unionsåtgärder för inneslutning av denna skadegörare i det området. (18)För att säkerställa snabba och effektiva åtgärder mot skadegörare som inte är EU-karantänskadegörare, men som enligt medlemsstaterna kan uppfylla villkoren för att tas upp i förteckningen över EU-karantänskadegörare, bör bestämmelser införas om åtgärder som ska vidtas av medlemsstaterna om de får vetskap om förekomsten av en sådan skadegörare. Kommissionen bör omfattas av liknande bestämmelser. (19)På vissa villkor bör medlemsstaterna ha möjlighet att vidta strängare åtgärder än vad som krävs enligt unionslag stiftningen. (20)Särskilda bestämmelser bör tillämpas på prioriterade skadegörare särskilt när det gäller information till allmänheten, inventeringar, beredskapsplaner, simuleringsövningar, handlingsplaner för utrotning och medfinansiering av unionens åtgärder. (21)Karantänskadegörare som förekommer inom unionens territorium, men som inte finns i vissa delar av territoriet som utsetts till skyddade zoner, och vilkas förekomst skulle få oacceptabla ekonomiska, sociala eller miljömässiga konsekvenser endast inom dessa skyddade zoner, bör identifieras och förtecknas som karantänskadegörare för skyddad zon. Såväl införsel till som förflyttning och frisläppande av karantänskadegörare för skyddad zon i respektive skyddad zon bör förbjudas. (22)Det bör fastställas bestämmelser om erkännande, ändring eller återkallande av status som skyddade zoner, inventeringsskyldigheterna med avseende på de skyddade zonerna, åtgärder som bör vidtas i fall där karantänska degörare för skyddad zon upptäcks i de respektive skyddade zonerna samt om inrättande av tillfälliga skyddade zoner. Strikta bestämmelser bör tillämpas för ändring av skyddade zoners omfattning och återkallande av zoners erkännande vid konstaterad förekomst av karantänskadegörare för skyddad zon inom den respektive skyddade zonen. (23)En växtskadegörare som inte är en EU-karantänskadegörare bör benämnas reglerad EU-icke-karantänskadegörare, om den växtskadegöraren främst sprids via särskilda växter för plantering, deras förekomst på växter för plantering har oacceptabla ekonomiska konsekvenser för den avsedda användningen av dessa växter och de är förtecknade som reglerade EU-icke-karantänskadegörare. För att begränsa förekomsten av sådana växtskadegörare bör deras införsel till eller förflyttning inom unionens territorium på de berörda växterna för plantering förbjudas om dessa skadegörare förekommer med en incidens som överstiger ett visst tröskelvärde. (24)Vissa växter, växtprodukter och andra föremål utgör en oacceptabel risk på grund av sannolikheten att de hyser EU-karantänskadegörare. För vissa av dem finns det acceptabla riskreducerande åtgärder, men inte för andra. Beroende på tillgången till acceptabla riskreducerande åtgärder bör deras införsel till eller förflyttning inom unionens territorium antingen förbjudas eller omfattas av särskilda krav. Dessa växter, växtprodukter och andra föremål bör förtecknas. (25)Utöver de åtgärder som vidtas för att hantera den oacceptabla risk som dessa växter, växtprodukter och andra föremål utgör bör man i denna förordning, på grundval av en preliminär bedömning av denna höga risk, fastställa riskbaserade åtgärder och förebyggande åtgärder för att skydda unionens territorium mot skadegörare som kan föras in genom en växt, en växtprodukt eller ett annat föremål som har sitt ursprung i ett tredjeland. Vid denna preliminära bedömning bör man i förekommande fall ta hänsyn till specifika kriterier avseende de berörda växterna, växtprodukterna eller andra föremålen. För detta ändamål bör man ta hänsyn till vetenskapliga yttranden eller studier från IPPC, för och (EPPO), Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) eller medlemsstaternas myndigheter. På grundval av den preliminära bedömningen bör en förteckning över dessa växter, växtprodukter eller andra föremål med hög risk upprättas och deras införsel till unionens territorium förbjudas, i avvaktan på en riskvärdering utförd i enlighet med IPPC:s standarder. Dessa växter, växtprodukter eller andra föremål bör inte inbegripa de vilkas införsel till unionens territorium är förbjuden eller omfattas av särskilda och likvärdiga krav, på grundval av en riskanalys av skadegörare, eller som omfattas av de tillfälliga förbud som fastställs i denna förordning. Europeiska unionens officiella tidning L 317/7 (26)Det bör fastställas undantag från förbuden eller de särskilda kraven i fråga om införsel av växter, växtprodukter och andra föremål till unionens territorium. Kommissionen bör ges befogenhet att godkänna vissa åtgärder i tredjeländer som likvärdiga med kraven i fråga om förflyttning inom unionens territorium av berörda växter, växtprodukter och andra föremål. (27)Dessa förbud eller krav bör varken gälla mindre kvantiteter av vissa växter, växtprodukter och andra föremål, förutom växter för plantering, för icke-kommersiella och icke-yrkesmässiga syften, eller i vissa fall införsel till och förflyttning av växter, växtprodukter och andra föremål i gränszoner. (28)Undantag bör kunna göras från förbudet mot införsel till och förflyttning inom unionens territorium av skadegörare, växter, växtprodukter och andra föremål som omfattas av dessa förbud och som är avsedda för vissa ändamål, såsom officiell testning, vetenskapliga ändamål eller utbildningsändamål, försök, sorturval eller förädling. Lämpliga skyddsåtgärder bör fastställas, och berörda parter bör få tillgång till information. (29)Växter som förflyttas till unionen från tredjeländer och som förflyttas med hjälp av posttjänster är i många fall inte förenliga med unionens växtskyddskrav. För att öka medvetenheten bör det fastställas särskilda bestämmelser om den information som ska lämnas till resenärer och användare av posttjänster. (30)En möjlighet att medge undantag från unionens bestämmelser om införsel till och förflyttning inom unionen, på vissa särskilda villkor, bör införas för växter, växtprodukter och andra föremål i växtskyddstransitering. (31)Internationell handel med växter, växtprodukter och andra föremål för vilka växtskyddserfarenheten är begränsad, kan eventuellt innebära en oacceptabel risk för etablering av karantänskadegörare som ännu inte förtecknats som EU-karantänskadegörare och för vilka det inte antagits åtgärder enligt denna förordning. För att säkerställa snabba och effektiva åtgärder mot de identifierade eller misstänkta skadegörarrisker som är förknippade med växter, växtprodukter och andra föremål som inte är föremål för permanenta krav eller förbud, men som skulle kunna komma i fråga för sådana permanenta åtgärder, bör kommissionen ha möjlighet att vidta tillfälliga åtgärder ienlighet med försiktighetsprincipen och identifiera dessa växter, växtprodukter och andra föremål med hänsyn tagen till objektiva och vedertagna uppgifter. (32)Det är nödvändigt att införa förbud och särskilda krav, liknande dem som gäller unionens territorium, med avseende på införsel till och förflyttning inom skyddade zoner av växter, växtprodukter och andra föremål som medför en oacceptabelt hög risk genom att de sannolikt kan hysa respektive karantänskadegörare för skyddad zon.