prop · H903259 · 2022-06-21 00:00:00 — De förslag som innebär lättnader i tystnadsplikten kommer i första hand att beröra de företag som bedriver postverksamhet och därmed distribuerar brev i . Det finns omkring 30 företag som har tillstånd att bedriva inrikes brevbefordran i landet. Det absolut största företaget är Postnord som står för av marknaden för utdelade brev. Den enskilda medarbetaren i postverksamheten kommer att få pröva frågan om huruvida uppgifter ska lämnas till en brottsbekämpande myndighet. Prövningen av om utlämnandet ska ske kan ofta behöva tas på en högre nivå inom verksamheten. Det kan vara lämpligt att den enskilda medarbetaren rådgör med en överordnad inför ett utlämnande samt att denne i tveksamma fall lämnar över frågan till arbetsgivaren, jfr Regeringens proposition om ändring i sekretesslagen (1980:100) m.m. (prop. 1983/84:142 s. 41) och propositionen Sekretessfrågor – Skyddade adresser, m.m. (prop. 2005/06:161 s. 104). Enligt arbetsmiljölagen (1977:1160) är det arbetsgivarens ansvar att se till att det finns tydliga instruktioner och säkerhetsrutiner för arbetet. För Postnord kommer de ökade möjligheterna att bryta tystnadsplikten att medföra ett behov av informations- och utbildningsinsatser för personalen, vilket även Service- och kommunikationsfacket, , framhåller. Regeringen anser, i likhet med och i , att det kommer att finnas behov av att utarbeta rutiner för hur ett uppgiftslämnande ska gå till. Det finns inget som hindrar att det i ett företags rutiner närmare regleras i vilken utsträckning enskilda anställda ska kunna lämna ut uppgifter till brottsbekämpande myndigheter och i vilken utsträckning företagets ledning eller någon till vilken uppgiften delegerats bör lämna uppgifterna. Om det i rutinerna anges att ett utlämnande ska ske av särskilt utpekad personal i överordnad ställning och inte av den enskilda medarbetaren, kan risken för att medarbetarna utsätts för hot eller påtryckningar minskas. Förslagen kommer alltså att innebära en viss ökad tidsåtgång och administrativ börda för företaget. Även frågan om huruvida ett utlämnande bör ske i det enskilda fallet kan medföra viss ökad tidsåtgång för Postnord. Det kommer att behövas väl upparbetade rutiner och kanaler för informationsutbytet. Förslagen kommer att ha positiva effekter för Postnord genom att det skapas en ny möjlighet för verksamheten att på eget initiativ lämna uppgifter om misstänkta brott till brottsbekämpande myndigheter. Postnord kommer att kunna se till att företaget inte utnyttjas i brottsliga sammanhang. Förslagen innebär också att företagets personal får en möjlighet 2021/22:259 att ingripa och påverka sin arbetsmiljö i de fall där misstankar om brottslig verksamhet uppkommer. Den näst största företaget på brevmarknaden är . bedriver utdelningsverksamhet i mer än hälften av landet och levererar 15– av breven. Företaget befordrar dock bara försändelser från företag eller organisationer och inte från privatpersoner. För att använda sig av tjänster krävs det också att minst 500 brev lämnas in vid samma tillfälle. Dessutom krävs det en avsändare och returadress på samtliga brev vilket gör att det alltid är möjligt att kontrollera vem som har skickat brev via . Det finns inga indikationer på att används för befordran av illegala varor. Enligt regeringens bedömning kommer förslagen inte att få någon påverkan på . Övriga företag som bedriver postverksamhet befordrar endast brev från företag eller organisationer eller verkar på en mindre, lokal eller regional, marknad med förhållandevis små volymer. Författningsförslagen kommer inte att få någon påverkan på dessa företag. Förslagen om lättnader i tystnadsplikten kommer att få betydelse för de företag som agerar som ombud för Postnord. 2200 s.k. postombud där det är möjligt att lämna och hämta brev och paket eller uträtta andra postärenden. Postnords ombud utgörs huvudsakligen av dagligvarubutiker av varierande storlek. Det förekommer också att ombuden är mindre närbutiker och bensinstationer. För företag som agerar som ombud för Postnord kan lättnaderna i tystnadsplikten medföra ett visst behov av informations- och utbildningsinsatser. Regeringen delar Sekos och i läns uppfattning att det behöver utarbetas rutiner för hur ett utlämnande av uppgifter om misstänkta brott bör gå till. De flesta av företagen bör dock ha rutiner för hur de hanterar misstänkta försändelser och uppgifter om misstänkta brott kopplade till t.ex. hanteringen av paket. Förslagen torde inte innebära en sådan pålaga att de påverkar konkurrensförmågan för de aktuella företagen. Vid utformningen av förslaget har särskild hänsyn tagits till små företag genom att regleringen om utlämnande av uppgifter har utformats som en möjlighet och inte en skyldighet att lämna uppgifter. Förslaget om en utökad tystnadsplikt för uppgifter om kontroll av försändelser innebär att tystnadsplikten även ska gälla för sådana kontroller som utförs med stöd av preventivlagen. Dessutom ska tystnadsplikten inte bara gälla för företag med postverksamhet utan för alla befordringsföretag där en postkontroll kan ske. Förslagen omfattar alltså även s.k. kurirföretag, dvs. sådana befordringsföretag som har egna sorteringscentraler och som ombesörjer hela transporten från avsändare till mottagare av en försändelse utan mellanhänder. Förändringen innebär att tystnadsplikt även gäller för de aktörer som distribuerar paket, i den mån en brottsbekämpande myndighet utför en kontroll av en försändelse som en sådan aktör distribuerar. Paketmarknaden är under stor förändring och i stark tillväxt. har 55 företag anmält till PTS att de tillhandahåller paketleveranstjänster i . Postnord stod 2021 för 50–av de distribuerade paketen. Näst störst var DHL och med 10–var. Andra företag på paketmarknaden är t.ex. UPS, TNT, Fedex, DSV, Jetpak, Best Transport och . I praktiken bör inte den föreslagna regleringen innebära några föränd- Prop. 2021/22:259 rade arbetsmetoder för företagen, eftersom de behandlar aktuella uppgifter konfidentiellt. Förslagen medför dock också att det införs ett straffansvar som kan drabba en enskild medarbetare om den tillkommande tystnadsplikten bryts. Det kan därför finnas anledning för dessa företag att se till att t.ex. riktlinjer är uppdaterade och att personalen och eventuella uppdragstagare informeras om regleringen. Detta bör dock vara relativt enkelt för företagen att hantera och bedöms inte medföra några mer betydande administrativa kostnader. Eftersom förslagen om utökad tystnadsplikt omfattar samtliga berörda befordringsföretag bedöms de inte heller påverka företagens konkurrensförmåga. De förslag som innebär lättnader i tystnadsplikten i postlagen och i OSL kommer att innebära att främst , men även och möjligen Säkerhetspolisen, kan få del av fler uppgifter om misstänkta brott. i anser att behöver utveckla nya rutiner för hur de aktuella uppgifterna bör hämtas in. Förslagen kan medföra att det kommer att krävas vissa informations- och utbildningsinsatser och att det kan behöva utvecklas nya rutiner. Kostnaderna för detta bedöms vara marginella och rymmas inom befintliga anslag. framför att medel behöver tillföras myndigheten samt och för att syftet med förslagen ska uppnås. Regeringen bedömer däremot att kostnaden bör kunna hanteras inom myndigheternas ekonomiska ramar. Förslaget att PTS ska ha möjlighet att lämna uppgifter om misstänkta brott till brottsbekämpande myndigheter i fler situationer än har viss betydelse för PTS arbete med obeställbara brev. Förslaget bedöms dock inte medföra några ekonomiska konsekvenser för PTS. Förslaget att tystnadsplikten för uppgifter om kontroll av försändelser även ska omfatta befordringsföretag som distribuerar paket medför ett visst utökat tillsynsansvar för PTS. Tillsynen kan främst komma att avse att kontrollera att berörda befordringsföretag har rutiner för hantering av känsliga uppgifter och att personalen får utbildning i frågan. PTS framhåller att förslagen innebär ett utökat och till stora delar nytt tillsynsansvar och bedömer att myndigheten kommer att behöva ytterligare en heltidstjänst för de tillkommande arbetsuppgifterna. PTS anser att medel behöver tillföras till myndigheten, då avgifterna enligt postlagen, och rådets förordning (EU) 2018/644 av om gränsöverskridande paketleveranstjänster (paketförordningen) och förordningen (2016:602) om finansiering av Post- och verksamhet inte får användas för detta ändamål. Regeringen instämmer inte i PTS synpunkt att det är en omfattande uppgift att bedöma vilka aktörer som träffas av förslaget samt att bedriva tillsyn i enlighet med förslaget. PTS har delvis tillsynsansvaret för aktuella aktörer enligt postlagen, paketförordningen och den lag som kompletterar förordningen. Uppgiften bedöms därför inte innebära någon nämnvärd pålaga och eventuella kostnader bedöms kunna hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. 2021/22:259 De brottsbekämpande myndigheternas ökade tillgång till information om misstänkt illegal handel via post kan medföra en viss ökad ärende- och måltillströmning hos domstolarna. Ökningen bedöms dock kunna hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. I övrigt bör förslaget inte innebära någon effekt för domstolarna eller andra aktörer inom rättskedjan. Förslagen bedöms inte ha några konsekvenser för miljön, den kommunala självstyrelsen, jämställdheten mellan kvinnor och män eller möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. 11.1Förslaget till lag om ändring i postlagen (2010:1045) 1 § I denna lag finns bestämmelser om postverksamhet och samhällsomfattande posttjänst samt om tystnadsplikt i postverksamhet och i annan befordringsverksamhet. Paragrafen anger postlagens innehåll. Det läggs till att det i lagen finns bestämmelser om tystnadsplikt i postverksamhet och annan befordringsverksamhet. Befordringsverksamhet som inte är postverksamhet regleras bl.a. i de nya bestämmelserna i 5 kap. 2 och 3 §§. Kapitlet är nytt. I kapitlet samlas regler om tystnadsplikt i olika typer av befordringsverksamhet. Det motsvarar delvis hittillsvarande 2 kap. 14– 18 §§ i denna lag, 11 a § lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen och 4 kap. 23 a § tullagen (2016:253). 1 § Den som i postverksamhet har fått del av eller tillgång till en uppgift som avses i 1 eller 2 får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon har fått del av eller tillgång till. Tystnadsplikten omfattar en uppgift som handlar om 1.ett särskilt brev som befordras inom verksamheten, eller 2.en enskild persons förbindelse med verksamheten när det gäller befordran av brev. Tystnadsplikten gäller inte i förhållande till avsändaren eller mottagaren av brevet. För uppgifter om en enskild persons adress gäller tystnadsplikten endast om det kan antas att ett röjande av adressen skulle medföra fara för att någon utsätts för övergrepp eller annat allvarligt men. I paragrafen regleras tystnadsplikt i postverksamhet. Första stycket motsvarar hittillsvarande 2 kap. 14 § första stycket 1 och 2, se prop. 1993/94:38 s. 158 och prop. 2009/10:216 s. 92. Andra och tredje styckena motsvarar 2 kap. 14 § andra och tredje styckena. Hittillsvarande 2 kap. 14 § första stycket 3 gäller numera generellt för alla befordringsföretag, se 3 § 1. Tystnadsplikten i hittillsvarande 2 kap. 14 § första stycket 4 gäller numera i postverksamhet och i kurirverksamhet, se 2 §. 2021/22:259 Tystnadsplikt i fråga om vissa tvångsmedel 2 § Den som i postverksamhet eller i ett kurirföretag har fått del av eller tillgång till en uppgift som avses i 1 eller 2 får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon har fått del av eller tillgång till. Tystnadsplikten omfattar en uppgift som handlar om att 1.hålla kvar en försändelse enligt 4 kap. 22 § tullagen (2016:253) eller 11 § lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen, eller 2.beslagta egendom, efter en sådan åtgärd, som avses i 1, enligt 22 § lagen (2000:1225) om straff för smuggling. Paragrafen reglerar tystnadsplikt för uppgifter om vissa former av kontroll av försändelser. Den motsvarar i sak hittillsvarande 2 kap. 14 § första stycket 4, 4 kap. 23 a § tullagen och 11 a § lagen om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen (inregränslagen). Paragrafen gäller, förutom företag som bedriver postverksamhet, även kurirföretag (se prop. 2020/21:49 s. 46 f.). Även kurirföretag kan dock utföra postverksamhet. Kurirföretag har samma betydelse som i tullagen och inregränslagen. Kurirföretag har därmed en mer inskränkt innebörd än befordringsföretag, jfr 3 §. avses sådana befordringsföretag som har egna sorteringscentraler och som ombesörjer hela transporten av en försändelse utan mellanhänder (se prop. 2020/21:49 s. 20 f. och 50). Tystnadsplikten träffar alla som till följd av sin anställning eller motsvarande anknytning till verksamheten – t.ex. inhyrd personal eller entreprenörer – har deltagit i verksamheten och därigenom har fått tillgång till sådana uppgifter. Tystnadsplikten gäller, i motsats till i 1 §, även i förhållande till avsändaren och mottagaren av en försändelse. Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör en uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning (jfr prop. 1980/81:28 s. 23). De gällande reglerna i tullagen och inregränslagen om postkontroller i kurirföretag upphävs (se lagförslag 2.2 och 2.4). 3 § Den som i ett befordringsföretag har fått del av eller tillgång till en uppgift som avses i 1, 2 eller 3 får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon har fått del av eller tillgång till. Tystnadsplikten omfattar en uppgift som handlar om att 1.hålla kvar eller beslagta försändelser enligt 27 kap. , 2.undersöka, öppna, granska eller hålla kvar försändelser enligt lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott, eller 3.hålla kvar försändelser enligt 5 kap. 7 § lagen (2022:700) om särskild kontroll av vissa utlänningar. Paragrafen reglerar tystnadsplikt i befordringsföretag för uppgifter om vissa former av kontroll av försändelser. Övervägandena finns i avsnitt 7. Tystnadsplikt gäller för den som i ett befordringsföretag har fått del av eller tillgång till sådana uppgifter som räknas upp i punkterna 1–3. Befordringsföretag har samma betydelse som i , lagen om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott och lagen (2022:700) om särskild kontroll av vissa utlänningar (se prop. 1942:5 s. 209 f. och 508, prop. 1992/93:200 s. 161 f., prop. 2005/06:177 s. 86 och 2021/22:131 s. 269). avses därmed såväl Prop. 2021/22:259 företag som bedriver postverksamhet som företag som bedriver annan verksamhet där brev, paket eller andra fysiska försändelser befordras, t.ex. ett kurirföretag (se 2 §). Tystnadsplikten omfattar även de som deltar i verksamheten hos åkeri- och budföretag i de fall de har tillgång till sådana uppgifter som avses i punkterna 1–3. Punkt 1 motsvarar delvis hittillsvarande 2 kap. 14 § första stycket 3, se prop. 1993/94:38 s. 158 och prop. 2009/10:216 s. 93. Punkten gäller även i annan befordringsverksamhet än postverksamhet. Punkt 2 innebär att tystnadsplikten även avser uppgifter som gäller att undersöka, öppna, granska eller hålla kvar försändelser enligt lagen om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott. Tystnadsplikten gäller såväl det förhållandet att tvångsmedel har förekommit som de uppgifter som angår det särskilda ärendet. Punkt 3 motsvarar hittillsvarande 2 kap. 14 § första stycket 5 om att tystnadsplikten även gäller för uppgifter som handlar om att hålla kvar försändelser enligt lagen om särskild kontroll av vissa utlänningar, se prop. 2021/22:131, s. 307 f. I övrigt hänvisas till tredje stycket i författningskommentaren till 2 §. Inskränkningar av tystnadsplikten i postverksamhet 4 § Den som bedriver postverksamhet och har fått del av eller tillgång till uppgifter som avses i 1 § första stycket ska på begäran lämna en uppgift 1.om en enskilds adress, telefonnummer eller arbetsplats till en myndighet som iett särskilt fall behöver uppgiften för delgivning enligt delgivningslagen (2010:1932), om myndigheten bedömer att det kan antas att den som söks för delgivning håller sig undan eller att det annars finns synnerliga skäl, 2.om en enskilds adress till , om myndigheten behöver uppgiften i exekutiv verksamhet och bedömer att uppgiften är av väsentlig betydelse för handläggningen av ett ärende, 3.om en enskilds adress till , om verket bedömer att uppgiften är av väsentlig betydelse för handläggningen av ett ärende som avser kontroll av skatt eller avgift eller utredning om rätt folkbokföringsort enligt folkbokföringslagen (1991:481), 4.om en enskilds adress till eller , om den myndighet som är i fråga bedömer att uppgiften är av väsentlig betydelse för handläggningen av ett ärende som avser kontroll av rätten till ersättning, eller 5.som gäller brottslig verksamhet eller misstanke om brott till , , , , eller någon annan myndighet som ska ingripa mot brottet eller den brottsliga verksamheten, om det för brottet är föreskrivet fängelse eller om den brottsliga verksamheten innefattar ett sådant brott. Paragrafen reglerar, tillsammans med följande paragraf, i vilka fall tyst- nadsplikten enligt 1 § första stycket kan inskränkas. huvudsak hittillsvarande 2 kap. 15 §, se prop. 1993/94:38 s. 158, prop. 1995/96:56 s. 32, prop. 1996:97:121 s. 41 och prop. 2009/10:216 s. 93. Övervägandena finns i avsnitt 8.3. Punkterna 1–4 justeras i jämförelse med hittillsvarande 2 kap. 15 § endast språkligt, utan någon ändring i sak. Uppgiftsskyldigheten i punkt 5 motsvarar delvis hittillsvarande 2 kap. 15 § andra stycket. Skyldigheten ändras dock på så sätt att uppgifter får 2021/22:259 begäras in av brottsbekämpande myndigheter om misstanken gäller ett brott för vilket det är föreskrivet fängelse . Vidare görs ett tillägg om att uppgifter som gäller brottslig verksamhet omfattas av skyldigheten att lämna ut uppgifter om den brottsliga verksamheten innefattar ett sådant brott. Med brottslig verksamhet avses verksamhet av viss konkretion (se prop. 2009/10:85 s. 362 f.). Däremot krävs det inte att misstanken avser en konkretiserad gärning på samma sätt som t.ex. vid en inledd förundersökning. Ändringen innebär ett förtydligande av att uppgiftsskyldigheten gäller även i de fall en brottsbekämpande myndighet behöver uppgifterna i sin underrättelseverksamhet. Dessutom förtydligas att uppgifter får lämnas ut till, utöver , bl.a. Säkerhetspolisen, , och . 5 § Den som i postverksamhet har fått del av eller tillgång till en uppgift som avses i 1 § första stycket och som gäller misstanke om brott, för vilket det är föreskrivet fängelse, får lämna uppgiften till , , , , eller någon annan myndighet som ska ingripa mot brottet. Paragrafen ger den som omfattas av tystnadsplikt enligt 1 § första stycket möjlighet att under vissa omständigheter bryta tystnadsplikten i kontakter med brottsbekämpande myndigheter. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Paragrafen gäller för alla som till följd av anställning eller motsvarande anknytning till postverksamheten har fått del av eller tillgång till sådana uppgifter som omfattas av tystnadsplikten, se kommentaren till 2 §. Paragrafen möjliggör för dessa att på eget initiativ lämna uppgifter om misstänkta brott till en åklagarmyndighet, eller någon annan myndighet som har till uppgift att ingripa mot brottet, t.ex. . Det är alltså inte fråga om någon skyldighet att lämna sådana uppgifter. Uppgifter får lämnas om fängelse ingår i straffskalan för det misstänkta brottet. Därmed kan uppgifter lämnas om t.ex. ett särskilt brev som misstänks innehålla narkotika eller dopningsmedel eller om en enskild persons förbindelse med verksamheten när det gäller befordran av brev med sådant innehåll. Kravet på att uppgifterna ska gälla misstanke om brott är uppfyllt så snart det i posthanteringen upptäcks något som ger anledning att tro att hanteringen av en försändelses innehåll är olaglig eller att särskilda villkor ska vara uppfyllda för att hanteringen ska vara laglig. Det sistnämnda tar till exempel sikte på en leverans av receptbelagd medicin som görs av någon som inte är behörig att utföra sådan distribution. Det som kan väcka misstankar kan t.ex. vara en försändelses lukt eller utseende. Om ett brev är identiskt med ett tidigare brev som har innehållit t.ex. vapen eller narkotika, kan också en misstanke uppkomma. Misstankar kan även uppstå t.ex. på grund av en logotyp på ett kuvert som man vet kommer från en viss webbsida eller på grund av ett misstänkt beteende hos mottagaren eller avsändaren. Det är upp till den enskilde personen att avgöra om uppgifter ska lämnas eller inte utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Uppgifter får lämnas ut till, utöver , bl.a. Säkerhetspolisen, , och . 6 § Den som bedriver postverksamhet ska trots 1 § bistå vid kontroll av en postförsändelse enligt tullagen (2016:253) eller lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. Detta gäller dock endast vid misstanke om att postförsändelsen innehåller något av följande som kan tas i beslag enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling: 2.skjutvapen eller ammunition som avses i vapenlagen (1996:67), 3.sådana vapen eller andra föremål som anges i 1 kap. 3 § vapenlagen, eller 4.sådana explosiva varor som avses i 4 § lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor. Paragrafen innehåller en skyldighet för den som bedriver postverksamhet att bistå vid vissa kontroller av postförsändelser. Den motsvarar hittillsvarande 2 kap. 16 §, se prop. 1995/96:166 s. 111, prop. 2009/10:216 s. 93 och prop. 2020/21:49 s. 49. Sekretess enligt offentlighets- och sekretesslagen 7 § I det allmännas verksamhet ska offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) tillämpas i stället för 1–5 §§. Paragrafen innehåller en upplysning om att offentlighets- och sekretesslagen gäller i det allmännas verksamhet. Den motsvarar, med tillägg av hänvisningen till 5 §, hittillsvarande 2 kap. 17 §, se prop. 1993/94:38 s. 159, prop. 2017/18:122 s. 59 och 2009/10:216 s. 93. 8 § Bestämmelser om ansvar för den som bryter mot den tystnadsplikt som gäller enligt 1–3 §§ finns i 20 kap. 3 § . Paragrafen innehåller en upplysning om att det i finns bestämmelser om straffansvar för den som bryter mot postlagens regler om tystnadsplikt. Den motsvarar hittillsvarande 2 kap. 18 §, se prop. 1993/94:38 s. 159 och prop. 2009/10:216 s. 94. 11.2Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 10 kap. Sekretessbrytande bestämmelser och bestämmelser om undantag från sekretess Misstankar om begångna brott i övrigt 23 § Om inte annat följer av 19–22 §§ får en uppgift som angår misstanke om ett begånget brott och som är sekretessbelagd enligt 24 kap. 2 a eller 8 §, 25 kap. 1 §, 2§ andra stycket eller 3–8 §§, 26 kap. 1 §, 1 a § andra stycket eller 2–6 §§, 31 kap. 1§ första stycket, 2 eller 12 §, 33 kap. 2 eller 4 a §, 36 kap. 3 § eller 40 kap. 2 eller 5§ lämnas till en åklagarmyndighet, , Säkerhetspolisen eller någon annan myndighet som har till uppgift att ingripa mot brottet endast om 2021/22:259 1. brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , 2.försök till brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , eller 3.försök till brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , om gärningen innefattat försök till överföring av sådan allmänfarlig sjukdom som avses i 1 kap. 3 § smittskyddslagen (2004:168). Paragrafen innehåller sekretessbrytande bestämmelser som gör det möjligt för myndigheter att lämna uppgifter som angår vissa allvarliga brott eller försök till vissa allvarliga brott till en brottsbekämpande myndighet. Övervägandena finns i avsnitt 8.4. Hänvisningen till 29 kap. 1 § tas bort. Ändringen innebär att sekretessen enligt 29 kap. 1 §, som gäller hos för uppgift om en särskild postförsändelse, i stället kan brytas med stöd av 24 §.