prop · H903231 · 2022-04-19 00:00:00 — Straffbestämmelserna om oaktsam våldtäkt, oaktsamt sexuellt övergrepp och sexuellt utnyttjande av barn (6 kap. 1 a, 3 och 5 §§ ) hänvisar i fråga om det brottsliga handlandet till straffbestämmelserna om våldtäkt, sexuellt övergrepp respektive våldtäkt mot barn. Utan en ändring i bestämmelserna om oaktsam våldtäkt, oaktsamt sexuellt övergrepp och sexuellt utnyttjande av barn kommer det utökade straffansvaret för distansbrott således att utvidga straffansvaret även enligt de bestämmelserna. I lagrådsremissen angavs att det i distansfall med uppdelat förlopp torde vara sällsynt att det saknas uppsåt till att någon inte deltar frivilligt. Lagrådet anför att detta nog i och för sig är riktigt vad gäller tvångsfallen men inte korrekt i förhållande till utnyttjandefallen. Enligt Lagrådet skapar i utnyttjandefallen just det förhållandet att övergreppet sker på distans ett ökat utrymme för misstag. Regeringen instämmer i Lagrådets synpunkter och konstaterar att det i praktiken kan finnas situationer då bestämmelserna om oaktsam våldtäkt och oaktsamt sexuellt övergrepp bör vara tillämpliga. När det däremot gäller sexuellt utnyttjande av barn torde det praktiska tillämpningsområdet vara litet. Bestämmelsen tar sikte på mindre grova fall av våldtäkt mot barn och är avsedd att tillämpas bl.a. i fall där två personer, varav den ena är strax under , frivilligt har samlag med varandra. Det kan dock inte uteslutas att det finns situationer då bestämmelsen bör vara tillämplig. Ingen remissinstans invänder heller mot utredningens bedömning att det utvidgade straffansvaret bör träffa även den bestämmelsen. Sammanfattningsvis saknas det enligt regeringen anledning att införa ändringar som innebär att det handlande som är straffbart som oaktsam våldtäkt, oaktsamt sexuellt övergrepp och sexuellt utnyttjande av barn avviker från det i straffbestämmelserna om våldtäkt, sexuellt övergrepp respektive våldtäkt mot barn. Regeringens förslag: Bestämmelserna om våldtäkt och våldtäkt mot barn förtydligas och görs mer neutrala med avseende på kön och sexuell läggning. Detta sker genom att samlagsbegreppet ändras på så sätt att orden vaginalt, analt eller oralt läggs till före ordet samlag. Till följd av detta ändras bestämmelserna om samlag med avkomling och samlag med syskon genom att ordet vaginalt läggas till före ordet samlag. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget att ändra samlagsbegreppet i bestämmelserna om våldtäkt och våldtäkt mot barn eller har ingen invändning mot det. Bland dem finns , , , , , Föreningen , , (Barnafrid – nationellt centrum för kunskap om våld mot barn), i , i , Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, , bisexuellas, transpersoners, queeras och intersexpersoners rättigheter (RFSL), (), för kvinnojourer och tjejjourer i (Roks), , Stiftelsen , , Kvinnolobby, () och . Flera remissinstanser lyfter fram fördelar med att på det sätt som föreslås ändra samlagsbegreppet i bestämmelserna om våldtäkt och våldtäkt mot barn. i menar att den föreslagna ändringen kan ha betydelse för personer som är utsatta för hedersrelaterat våld och förtryck. anger att den starka oskuldsnormen medför att det i en hederskontext kan anses värre att utsättas för vaginala övergrepp, eftersom oskulden i dessa fall inte anses intakt. Det blir enligt därför ett viktigt klargörande att samlag även inbegriper anala och orala samlag och att de är att jämställa med vaginala samlag. Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor framhåller att särskilt unga hbtqipersoner är en utsatt grupp när det gäller sexuella kränkningar och att förslaget ersätter en heterosexuell norm med en könsneutral skrivning, vilket förbättrar unga hbtqi-personers levnadsvillkor. Stiftelsen anför att ett ändrat samlagsbegrepp kan tänkas bidra positivt till rättsmedvetandet hos barn och ungdomar och motverka utbredda missuppfattningar och myter om vilka handlingar som räknas som samlag. Fatta framför att språkbruk och ordval har ett stort inflytande över vår verklighetsuppfattning och förståelse av händelser och att förslaget kommer att leda till att fler personer som har utsatts för våldtäkt får lättare att identifiera sig själva som brottsoffer i lagens mening. Enligt Fatta kan det också leda till att de får ett bättre mottagande vid anmälan av brottet. När det gäller innebörden i det föreslagna samlagsbegreppet framhåller Hovrätten över och att begreppet oralt samlag bör förtydligas för att korrekta bedömningar ska kunna göras avseende begreppet, inte minst vid bedömningen av vilka sexuella handlingar som med hänsyn till kränkningens allvar är jämförliga med oralt samlag. Även påpekar att förslaget ställer krav på att det görs tydligt vad som avses med oralt samlag. () och Unizon avstyrker förslaget att ändra samlagsbegreppet i bestämmelserna om våldtäkt och våldtäkt mot barn. ställer sig frågande till behovet av att genomföra ändringen då bestämmelserna i deras nuvarande form enligt utredningen fungerar bra. Förändring i lagtexten kan enligt univer- sitetet resultera i en mer kasuistisk strafflagstiftning som dessutom riskerar att behöva uppdateras alltför ofta. Unizon motsätter sig att ytterligare Att begreppet utgår från en manlig gärningsman mot en kvinna och sträcker sig till jämförliga handlingar speglar enligt Unizon statistiken. Enligt Unizon framgår inte på vilket sätt en språkändring skulle ge ytterligare skydd till någon våldsutsatt person eller leda till annan konkret förbättring. Unizon anför att en ogrundad förändring av fungerande lagtext riskerar att leda till att flickor och kvinnors särskilda utsatthet osynliggörs trots att flickor och kvinnor är överrepresenterade som våldsoffer för sexualbrott. Enligt Kvinnofronten är det sett ur ett offerperspektiv felaktigt att i lag- texten kalla ett övergrepp för samlag. Om förslaget genomförs föreslår Kvinnofronten därför att lagtexten i stället formuleras ”Den som, med en person som inte deltar frivilligt, genomför en sexuell handling som med hänsyn till kränkningens allvar är jämförlig med vaginalt, analt eller oralt samlag, döms för våldtäkt”. Även (Institutionen för socialt arbete) föreslår att samlagsbegreppet byts ut. signalerar enligt universitet en samhandling mellan två personer medan en våldtäkt utgörs av handlingar utförda av en person riktade mot en annan. Då penetration ofta ingår i det som brukar definieras som samlag anser att uttrycket sexuell penetration eller annan jämförlig hand- ling kan användas. Vissa remissinstanser har synpunkter på förslaget att lägga till ordet vaginalt i bestämmelserna om samlag med avkomling och samlag med (Barnafrid – nationellt centrum för kun- skap om våld mot barn) och Kvinnofronten avstyrker förslaget och anför att även de bestämmelserna bör göras könsneutrala. förslaget som oacceptabelt eftersom organisationen menar att det innebär att alla sexuella övergrepp mot närstående barn utom just vaginala samlag kan anses som tillåtna. melserna bör analyseras vidare under den fortsatta beredningen. hälsomyndigheten anför att könsneutralitet alltid bör eftersträvas i lagstift- ningsarbetet och att en översyn av paragrafen som innefattar den arvs- genetiska principen därför vore motiverad. Skälen för regeringens förslag Bestämmelserna om våldtäkt och våldtäkt mot barn bör förtydligas och göras mer neutrala med avseende på kön och sexuell läggning krävdes för våldtäktsansvar att det var fråga om ett påtvingat samlag förövat av en man mot en kvinna. Med samlag avsågs endast togs skrivningarna om man och kvinna bort och våldtäktsbestämmelsen utvidgades så att med samlag ”jämförligt sexuellt umgänge” kom att omfattas av bestämmelsen (se prop. 1983/84:105 s. Begreppet samlag ändrades inte. I senare lagstiftningsreformer har ändringar genomförts för att lyfta fram att jämförelsen inte ska ta sikte på den sexuella handlingen som sådan utan på kränkningen genom den sexuella handlingen (se prop. 1997/98:55 s. 89–92 och 135 och prop. 2012/13:111 s. 34–38). Med begreppet samlag avses i emellertid alltjämt endast vaginala samlag. För att ett vaginalt samlag ska 2021/22:231 anses föreligga är det tillräckligt att ett manligt och ett kvinnligt könsorgan kommit i beröring med varandra. Det krävs alltså inte att någon penetration ägt rum (se prop. 1983/84:105 s. 17). De sexualhandlingar som träffas av bestämmelserna om våldtäkt (6 kap. 1 § ) och våldtäkt mot barn (6 kap. 4 §) är ”ett samlag eller en annan sexuell handling som med hänsyn till kränkningens allvar är jämförlig med samlag”. Orala och anala samlag är normalt att anse som jämställda med vaginalt samlag. En sådan tillämpning har förutsatts redan i lagstiftningsarbetet (se prop. 1983/84:105 s. 17, prop. 2004/05:45 s. 136 och prop. 2012/13:111 s. 36 och 38). Utredningens analys visar att den nuvarande lagstiftningen på ett i allt väsentligt tydligt sätt avgränsar vilka sexuella handlingar som omfattas av det kriminaliserade området. Regleringen är vidare utformad så att våldtäktsbrotten i praktiken alltid tillämpas inte bara på vaginala samlag utan även på anala och orala samlag och dessutom i många fall även på andra sexuella handlingar. Ur det perspektivet skulle det kunna anses att skäl för en ändring saknas. kan det framstå som motsägelsefullt att samlagstyper som är avsedda att regelmässigt bedömas som jämförliga med samlag ska hänföras till ett led i bestämmelserna som förutsätter att det görs en bedömning av kränkningen i det enskilda fallet. En precisering i lagtext skulle alltså förtydliga straffbestämmelsernas innebörd, något som välkomnar. Att ordet samlag i lagtexten enbart avser vaginala samlag får också anses ge uttryck för en förlegad syn på samlag som inte överensstämmer med den allmänna uppfattningen eller det moderna språkbruket. Samlagsbegreppet innebär att bestämmelserna inte är könsneutrala, eftersom ofrivilliga vaginala samlag typiskt sett handlar om gärningar som en man begår mot en kvinna. Utanför samlagsbegreppet i faller vidare samlag som exempelvis förekommer mellan två personer av samma kön, vilket innebär att samlagsbegreppet utgår från en heterosexuell norm. En utformning av lagtexten som är mer neutral i dessa avseenden skulle bättre signalera att straffbestämmelserna ska tillämpas lika oavsett kön eller sexuell läggning. Till skillnad från () och Unizon anser regeringen att samlagsbegreppet därför bör ändras. Som påpekas av Unizon visar statistiken att en majoritet av offren för sexualbrott är kvinnor eller flickor och en majoritet av förövarna är män. Detta påverkar dock inte regeringens bedömning att det är viktigt att lagsstiftningen tydligt signalerar att straffbestämmelserna ska tillämpas lika oavsett kön eller sexuell läggning. En tydligare och mer neutral lagstiftning bör åstadkommas genom att samlagsbegreppet utvidgas För att lagstiftningen ska göras neutral med avseende på kön och sexuell läggning föreslår utredningen att orala och anala samlag inte längre ska anses som sexuella handlingar som är jämförliga med samlag utan i lagtexten likställas med vaginala samlag. Enligt förslaget ska den relevanta sexuella handlingen beskrivas som ”ett vaginalt, analt eller oralt samlag eller en annan sexuell handling som med hänsyn till kränkningens allvar är jämförlig med samlag”. Regeringen anser att den lösning som utred- ningen föreslår är ändamålsenlig. Till skillnad från Kvinnofronten och () anser regeringen alltså att samlagsbegreppet alltjämt bör användas men att innebörden av begreppet bör utvidgas till att omfatta även anala och orala samlag. Ett utvidgat samlagsbegrepp innebär att det i fråga om anala och orala samlag inte ska göras någon prövning av kränkningens allvar. Dessa typer av samlag kommer därmed, på samma sätt som gäller för vaginala samlag, med automatik att omfattas av bestämmelserna om våldtäkt och våldtäkt mot barn. Den kränkningsbedömning som görs vid anala och orala samlag är visserligen att betrakta som schablonmässig. Även om dessa handlingar i praktiken redan alltid omfattas av våldtäktsbestämmelserna innebär ändringen en ökad tydlighet i fråga om bestämmelsernas innebörd. Att anala och orala samlag inkluderas i samlagsbegrepp tydliggör också att dessa sexualhandlingar i kränkningshänseende är lika allvarliga som vaginala samlag. På så vis jämställs i lagtexten samlag där personerna är av samma kön med samlag där personerna är av olika kön. Som konstaterades i samband med sexualbrottsreform finns det inte någon enhetlig definition av samlag (se prop. 2017/18:177 s. 27–28). Det var då framför allt innebörden av oralt samlag som ansågs problematisk, och behovet att förtydliga begreppet är något som Hovrätten över och och framhåller i sina synpunkter på det nu aktuella förslaget. Att alla former av samlag inte har en helt entydig innebörd i allmänspråket behöver enligt regeringen inte hindra att begreppen vaginalt, analt och oralt samlag används i lagtexten. I likhet med Hovrätten över och och anser regeringen dock att det är viktigt att det tydligt framgår vilken innebörd begreppen ska ha i . Det är nödvändigt för att det i varje läge ska vara klart om en handling är att anse som samlag eller om en prövning av kränkningens allvar måste göras. I författningskommentaren anges därför uttömmande vad som i detta sammanhang bör avses med vaginalt, analt och oralt samlag. Beskrivningarna gör inte anspråk på att omfatta samtliga de handlingar som i dagligt tal skulle kunna kallas samlag. Andra sexuella handlingar än de som i förslagets mening utgör vaginala, anala och orala samlag kan, liksom , ändå omfattas av det led i bestämmelserna som avser handlingar som är jämförliga med samlag. För dessa handlingar ska bedömningar göras av om handlingen i varje enskilt fall har inneburit en lika allvarlig kränkning som den som kan uppkomma vid ett ofrivilligt samlag. Även om det primära syftet med att ändra samlagsbegreppet inte är att åstadkomma någon förändring i fråga om vilka sexuella handlingar som ska omfattas av våldtäktsbestämmelserna, kan utvidgningen av begreppet medföra att ytterligare handlingar anses jämförliga med samlag. Det skulle i så fall påverka gränsdragningen mellan våldtäktsbestämmelserna och bestämmelserna om sexuellt övergrepp (6 kap. 2 § ) och sexuellt övergrepp mot barn (6 kap. 6 § ). Den sexualhandling som kan föranleda straffansvar enligt de senare bestämmelserna är ”en annan sexuell handling” än som avses i våldtäktsbestämmelserna, dvs. en sexuell handling som inte är ett samlag eller är jämförlig med samlag. anser att det är viktigt att det så långt möjligt klargörs var gränsen mellan våldtäkt i form av oralt samlag och sexuellt övergrepp går. Som nämnts anser regeringen att den beskrivning av oralt samlag som ges i författningskommentaren bör behandlas som uttömmande. 2021/22:231 övriga sexualhandlingar med orala inslag blir det nödvändigt att ta ställning till om handlingen är jämförlig med samlag (och det således rör sig om något av våldtäktsbrotten) eller om det är fråga om en annan sexuell handling (och brottet därmed är något av övergreppsbrotten). Att närmare bedöma vilka handlingar som med hänsyn till kränkningens allvar ska anses jämförliga med vaginalt, analt eller oralt samlag blir ytterst en fråga för rättstillämpningen. Som tidigare måste bedömningen göras i det enskilda fallet, där det bl.a. kan ha betydelse om den som utsätts för handlingen i fråga är barn eller vuxen. Följdändring i bestämmelserna om samlag med avkomling och samlag med syskon Begreppet samlag förekommer, förutom i bestämmelserna om våldtäkt och våldtäkt mot barn, i bestämmelserna om samlag med avkomling och samlag med syskon (6 kap. 7 § ). Begreppet avser också i de bestämmelserna enbart vaginalt samlag. Utredningen utgår från att bestämmelserna även fortsättningsvis ska avse endast vaginala samlag och föreslår därför, med hänsyn till de föreslagna ändringarna i fråga om våldtäkt och våldtäkt mot barn, att det uttryckligen ska anges att vaginala samlag avses. Vissa remissinstanser, bl.a. (Barnafrid – nationellt centrum för kunskap om våld mot barn), invänder mot förslaget och anser att även bestämmelserna om samlag med avkomling och samlag med syskon bör göras könsneutrala. och efterlyser en översyn av bestämmelserna. Kriminaliseringen av samlag med avkomling och samlag med syskon är motiverad av genetiska skäl men grundar sig också på etiska ställningstaganden (se prop. 1983/84:105 s. 33–34 och prop. 2004/05:45 s. 82–84). Det finns inte beredningsunderlag för att i detta lagstiftningsärende ta ställning till bestämmelsernas skyddsändamål. Således är det inte möjligt att nu ändra bestämmelserna i materiellt hänseende. Som utredningen föreslår behöver därför en följdändring göras genom att ordet vaginalt läggs till i bestämmelserna. Förslaget innebär inte någon ändring i sak. Med anledning av Kvinnofrontens synpunkt att förslaget innebär att alla sexuella övergrepp mot närstående barn utom vaginala samlag kan anses som tillåtna vill regeringen framhålla att bestämmelserna om samlag med avkomling och samlag med syskon är subsidiära till de tidigare bestämmelserna i 6 kap. . Bestämmelserna om samlag med avkomling och samlag med syskon ska alltså inte tillämpas om gärningen är att bedöma som t.ex. våldtäkt eller sexuellt övergrepp eller motsvarande brott mot barn. Utnyttjande av barn för sexuell posering Straffbestämmelsen och tillämpningen i praxis Straffbestämmelsen om utnyttjande av barn för sexuell posering infördes 2005 (se prop. 2004/05:45). Enligt bestämmelsen omfattar straffansvaret den som främjar eller utnyttjar att ett barn utför eller medverkar i sexuell posering. Det omfattar även den som begår en sådan gärning mot ett barn som fyllt 15 men inte , om poseringen är ägnad att skada barnets hälsa eller utveckling (6 kap. 8 § ). Med ”främja” avses detsamma som i bestämmelsen om koppleri (se NJA II 1962 s. 189 och prop. 1983/84:105 s. 57). Främjande kan ske på många olika sätt. I förarbetena nämns exemplet att någon skapar möjlighet eller underlättar för ett barn att posera genom att ställa lokal till förfogande för poseringen (se prop. 2004/05:45 s. 146). Det kan också röra sig om att psykiskt påverka, tvinga, förmå eller förleda barnet att utföra eller medverka i posering (jfr , (1962:700) 6 kap. 12 §, Lexino och m.fl., 2015, Brotten mot person och förmögenhetsbrotten s. 146). Rekvisitet utnyttjar avser t.ex. sådana fall där någon drar ekonomisk eller tillskansar sig andra fördelar än rent ekonomiska av att ett barn utför en sexuell posering. Även sådana situationer där någon låter ett barn sexuellt posera inför sig eller utnyttjar ett barn för framställning av pornografisk bild omfattas av uttrycket (se prop. 2004/05:45 s. 146). För att rekvisitet sexuell posering ska vara uppfyllt krävs enligt förarbetena att det är fråga om medverkade i eller utförande av en sexuell handling eller ohöljd exponering av sexuell innebörd. Handlingen ska för en vuxen ha en klar och otvetydig sexuell karaktär. I rekvisitet ligger även att handlingen ska utföras inför en eller flera personer eller framför en kamera för dokumentation på eller förmedling av bild (se prop. Skyddet omfattar alltså såväl att gärningsmannen beskådar ett barn vid sexuell posering som att gärningsmannen dokumenterar ett barn vid sexuell posering. Praxis rörande bestämmelsen om utnyttjande av barn för sexuell posering är relativt begränsad och spretar när det gäller vilka krav på aktivt deltagande i den sexuella handlingen från barnets sida som uppställs för att bestämmelsen ska vara tillämplig. I ett avgörande kom en hovrätt fram till att bestämmelsen var tillämplig i ett fall då gärningsmannen hade dokumenterat barn som sov och därmed förhöll sig passiva under dokumentationen (se dom i mål nr B 2276-18). I ett annat avgörande kom en annan hovrätt fram till en motsatt bedömning. I det fallet hade gärningsmannen utsatt en flicka med funktionsnedsättning för flera grova sexuella övergrepp och filmat detta. Mannen dömdes för bl.a. grov våldtäkt mot barn men frikändes från åtalet för utnyttjande av barn för sexuell posering. Hovrätten anförde att bestämmelsen om utnyttjande av barn för sexuell posering innebär att det krävs någon form av eget deltagande från barnets sida för att det ska kunna bli fråga om att utföra eller medverka i en posering. I fallet hade gärningsmannen vidrört flickan på olika sätt och blottat hennes könsorgan medan flickan inte själv hade gjort någonting som skulle kunna tolkas som att hon utförde en sexuell posering eller medverkade i en sådan handling. Av detta skäl ansåg hovrätten att mannen inte kunde dömas enligt straffbestämmelsen (se dom i mål nr B 7173-19). Utredningens praxisgenomgång visar vidare att domstolarna i regel bedömer att den som, utan att lämna instruktion till barnet, dokumenterar eller beskådar ett barn när barnet utför vardagliga aktiviteter inte kan dömas för utnyttjande 2021/22:231 av barn för sexuell posering eftersom rekvisitet sexuell posering då inte anses uppfyllt. 7.2Ett utvidgat straffansvar för utnyttjande av barn för sexuell posering Regeringens förslag: Straffansvaret för utnyttjande av barn för sexuell posering utvidgas till att omfatta även den som försätter ett barn i en situation som innebär sexuell posering eller utnyttjar att någon annan försätter ett barn i en sådan situation. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår dock att straffansvaret ska utvidgas till att omfatta, utöver den som försätter ett barn i en situation som innebär sexuell posering, den som utnyttjar att ett barn befinner sig i en situation som innebär sexuell posering. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna, bl.a. , , , (Barnafrid – nationellt centrum för kunskap om våld mot barn), , , bisexuellas, transpersoners, queeras och intersexpersoners rättigheter (RFSL), (), för kvinnojourer och tjejjourer i (Roks), Rädda barnen, , Kvinnolobby och Unizon, tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. (Brå) delar uppfattningen att även passiva offer bör ha ett straffrättsligt skydd mot att få sin sexuella integritet kränkt genom att försättas i sexuella poser. Enligt Brå är underlaget emellertid inte tillräckligt för att avgöra huruvida andra straffbestämmelser, t.ex. den föreslagna straffbestämmelsen sexuellt ofredande mot barn, täcker in dessa handlingar. Några remissinstanser har synpunkter på begreppet sexuell posering. () anser att utredningens analys, bedömning och förslag kring hur barn utnyttjas i vardagliga situationer (t.ex. när de duschar) och då de inte agerar alls (t.ex. när de sover) är motsägelsefulla och inkonsekventa och saknar problematisering utifrån ett brottsofferperspektiv. bör begreppet sexuell posering få en utökad innebörd eller bytas ut mot ett annat begrepp för att omfatta handlingar med sexuell innebörd där gärningsmannen iakttar, betraktar, beskådar eller dokumenterar barnet och därmed utnyttjar att barnet befinner sig i en skyddslös situation. föreslår att begreppet sexuell posering ska kompletteras med sexuellt betraktande. anser att innebörden av sexuell posering genom utredningens förslag framstår som i viss mån otydlig. Det råder enligt uppfattning osäkerhet huruvida situationer med exempelvis ett passivt sovande barn som inte på ett aktivt sätt försatt sin kropp i en sådan position som för en vuxen har en klar och otvetydig sexuell karaktär, eller av gärningspersonen försatts i sådan position, enligt förslaget ska definieras som sexuell posering. för ett förtydligande av begreppet. Brå menar att ordet posering i normalt språkbruk inte innefattar passiva offer. Om förslaget genomförs före- språkar myndigheten att det övervägs att i stället använda ordet position i en formulering som omfattar den som försätter barnet eller utnyttjar att någon annan försatt barnet i en sexuell position. Några remissinstanser uppehåller sig kring konkurrensfrågor.