prop · H903220 · 2022-04-12 00:00:00 — Enligt regeringens mening är det inte lämpligt att precisera hur ett arbete ska ha pågått för att personen ska anses ha erfarenhet av det. Frågan om huruvida en person har erfarenhet av ett visst arbete måste bedömas med hänsyn till omständigheterna i varje enskilt fall. För den som har ett annat lämpligt arbete tillgängligt ska arbetsförmågan enligt förslaget bedömas i förhållande till det arbetet. Med ”annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade” avses bland annat olika typer av subventionerade anställningar, såsom anställningar med lönebidrag, arbeten på eller andra skyddade eller särskilt anpassade arbeten (jfr prop. 2007/08:136 s. 67 f.). Regeringen anser att för den som omfattas av förslaget ska arbetsförmåga i sådana arbeten som inte är normalt före- 2021/22:220 kommande på arbetsmarknaden endast beaktas om hon eller han faktiskt har ett sådant arbete tillgängligt. Det innebär till exempel att för en person som har kvar tills hon eller han kan få sjukersättning och har erfarenhet av normalt förekommande arbete under den senaste femton- årsperioden men har en anställning vid ska arbetsförmågan bedömas i förhållande till arbetet vid . På detta sätt uppnås också en likformighet i relation till hur arbetsförmåga i annat lämpligt arbete beaktas gällande sjukpenning. För att annat lämpligt arbete ska vara till- gängligt ska den försäkrade faktiskt ha erbjudits ett sådant arbete (jfr prop. 1996/97:28 s. 16 och 18 och prop. 2007/08:136 s. 67 f. och s. 101). Arbetsförmedlingen anför att utredningens förslag förutsätter att vissa arbetens tillgänglighet kan kontrolleras och säkras i förväg. bedömer vidare det inte som möjligt att matcha en fiktiv arbetssökande, eftersom individen troligtvis inte är arbetssökande eller ens inskriven på En bedömning av individens förutsättningar att matchas mot ett arbete med lönebidrag eller skyddat arbete kan ske först efter en fördjupad bedömning av om individen har en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga och om en anställning med lönebidrag eller ett skyddat arbete enligt 16 § förordningen (2017:462) om särskilda insatser för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbets- förmåga kan komma ifråga. Myndigheten menar därför att arbeten med lönebidrag eller skyddat arbete inte ”finns tillgängliga” och att det därför inte går att göra den föreslagna avstämningen. Regeringen anser dock att förslaget inte förutsätter någon bedömning från Arbetsförmedlingen av individens förutsättningar att matchas mot ett arbete med lönebidrag eller För att annat lämpligt arbete ska vara tillgängligt krävs att den försäkrade faktiskt har erbjudits ett sådant arbete eller redan har ett Att utreda om annat lämpligt arbete är tillgängligt krävs redan enligt huvudregeln i handläggning av sjuk- penningärenden (27 kap. 48 § SFB). Det rör sig alltså om en tämligen enkel utredningsåtgärd. Som framgår av betänkandet (SOU 2021:69) kommer möjligheterna att genom Arbetsförmedlingen exempel- vis kunna få hjälp med att få en skyddad anställning inom eller en anställning med lönebidrag att kvarstå oförändrade. Liksom tidigare är inte sådana insatser kopplade till själva bedömningen av rätt till sjukersättning anser att det finns behov av en harmonisering i fråga om vilken ålder den försäkrade ska ha uppnått för att omfattas av de Om så inte sker kommer vissa personer mellan 60 och att kunna få avslag på sin ansökan om sjukpenning efter dag 180, men bifall på sin ansökan om sjukersättning. En annan konsekvens av att de föreslagna reglerna inte harmonierar är enligt myndigheten att vissa personer som är arbetslösa, men som har erfarenhet av sådant arbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden, liksom ovan kommer att kunna få avslag på sin ansökan om sjukpenning, men bifall på sin ansökan om sjukersättning. Regeringen bedömer att konsekvenserna av att de aktuella reglerna inte är likformiga i fråga om åldersgränser är De äldreregler avseende sjukpenning som träder i kraft den 1 2021/22:171, bet. 2021/22:SfU5, rskr. 2021/22:21) är knutna till anställningen och i sjukersättningens fall knutna till arbeten som den försäkrade har erfarenhet av. Det är naturligt med tanke på för- månernas olika karaktär. De skiljer sig åt bland annat i fråga om i vilket tidsperspektiv de betalas ut. Förslaget innebär att det även fortsättningsvis kommer att vara just nedsatt arbetsförmåga på grund av sjukdom som utgör grund för ersättning. En allmän och generell möjlighet att ta hänsyn till sådana individuella omständigheter som bosättningsort, social situation eller arbetsmarknad bör enligt regeringens mening inte tas med som bedömningsgrunder. Vad gäller frågan om tillämpningen av begreppet ”förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden och som den försäkrade har erfarenhet av” så förekommer redan bedömningar av vilka arbeten den försäkrade har erfarenhet av i socialförsäkringen. Liknande regler har även funnits historiskt. Enligt en lydelse av 7 kap. 3 § den upphävda lagen (1962:381) om allmän försäkring gällde att i fråga om äldre försäkrade skulle bedömningen avseende nedsättningen av arbetsförmågan främst avse den försäkrades förmåga och möjlighet att bereda sig fortsatt inkomst genom sådant arbete som denna tidigare utfört eller genom annat för den försäkrade tillgängligt lämpligt arbete. När det gäller rätten till livränta finns en äldreregel med följande lydelse (41 kap. 10 § andra stycket SFB): ”I fråga om en äldre försäkrad ska hänsyn främst tas till hans eller hennes förmåga och möjlighet att skaffa sig fortsatt inkomst genom sådant arbete som han eller hon har utfört tidigare, eller genom annat lämpligt arbete som är tillgängligt för honom eller henne.” Enligt Inspektionen för socialförsäkringen finns det en risk för att olika äldreregler försvårar bedömning och samordning av sjukförmån respektive arbetsskadelivränta. Myndigheten saknar en analys och ett resonemang i utredningen kring detta. Enligt vore det önskvärt om äldrereglerna för livränta harmoniserade med de föreslagna äldrereglerna. Regeringen beslutade att en särskild utredare ska se över arbetsskadeförsäkringen. Uppdraget ska redovisas (dir. 2021:116). Regeringen bedömer med hänsyn till den pågående utredningen att ingen ytterligare åtgärd nu behövs i fråga om konsekvenserna för arbetsskadeförsäkringen. Förslaget att det ska bortses från sådana rehabiliteringsmöjligheter som syftar till att den försäkrade ska arbeta i ett arbete som han eller hon inte har tidigare erfarenhet av är en konsekvens av det särskilda arbetsmarknadsbegrepp som ska gälla för äldre försäkrade. Avsikten är att för att en rehabiliteringsåtgärd ska bedömas vara relevant vid bedömningen av den försäkrades rätt till sjukersättning ska insatsen leda till att den försäkrade får en förbättrad arbetsförmåga i ett sådant arbete som omfattas av det arbetsmarknadsbegrepp som äldres arbetsförmåga ska bedömas mot. Vid en sammantagen bedömning anser regeringen att arbeten den försäkrade haft upp till före tidpunkten för prövningen ska beaktas, inte minst med hänsyn till sjukersättningens karaktär som ersättning vid långvarigt nedsatt arbetsförmåga. LO-TCO Rättsskydd anser att om erfarenhet som sträcker sig så långt bak som ska beaktas är risken stor att många försäkrade i praktiken kommer att bedömas mot arbeten som kräver omfattande omställning. Regeringen anser att de arbeten som arbetsförmågan prövas mot visserligen kommer att innebära att kraven på omställning för olika personer kommer att variera, men att är en väl avvägd tidsperiod. Värdet av att ta tillvara arbetsförmåga behöver också beaktas. Det ligger inte bara i socialförsäkringens, utan också i den 2021/22:220 enskildes intresse. Utöver de arbeten som den försäkrade har fram till tidpunkten för prövningen av rätten till sjukersättning så betyder det att den försäkrades förmåga ska prövas gentemot samtliga arbeten, heltid såväl som deltid, som hon eller han har haft , räknat bakåt från och med månaden före den månad för vilken den försäkrade ansöker om sjukersättning. Detta gäller såväl för försäkrade som är arbetslösa som försäkrade som har arbete vid tiden för prövningen. Den som saknar erfarenhet av normalt förekommande arbeten omfattas inte av de särskilda reglerna för äldre. En sådan äldre försäkrad får sin arbetsförmåga bedömd även mot arbeten som han eller hon inte har erfarenhet av enligt det allmänna arbetsförmågebegreppet i 33 kap. 10 § socialförsäkringsbalken, förkortad SFB. Därmed ska när det bedöms hur nedsatt arbetsförmågan är beakta den försäkrades förmåga att försörja sig själv genom förvärvsarbete på arbetsmarknaden. I utbytesärenden, när utan ansökan byter ut den försäkrades sjukpenning mot sjukersättning, är det inte möjligt att räkna de femton åren från tidpunkten för beslutet om beviljande av sjukersättning eftersom sådana beslut fattas . Tiden måste därför räknas från en tidpunkt som föregår beslutet. Vid utbytesärenden bör de femton åren lämpligen räknas bakåt från och med den månad då inleder utredningen av utbytet. I avsnitt 5.2 föreslår regeringen att rätten till sjukersättning för den som omfattas av bestämmelserna om sjukersättning för äldre inte ska omprövas om arbetsförmågan är nedsatt i arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden och som den försäkrade har erfarenhet av. Det behövs därför ett förtydligande av hur de femton åren ska räknas i dessa situationer. Av samma anledning som nämns ovan i fråga om utbytesärenden bör de femton åren räknas bakåt i tiden från och med den månad då inleder utredningen om omprövning. Enligt 33 kap 11 § SFB ska bedömningen av arbetsförmågan göras efter samma grunder oavsett på vilket sätt prestationsförmågan är nedsatt, och i förhållande till ett heltidsarbete. Med inkomst av arbete ska i skälig omfattning likställas värdet av arbete med skötsel av hemmet. Förslaget innebär ingen ändring i detta avseende och bör även gälla vid arbetsförmågebedömningen avseende dem som omfattas av de särskilda reglerna för äldre. nämner i sitt remissvar att de föreslagna sjukpenningreglerna för äldre innehåller en bestämmelse om att en försäkrad som har uppnått den ålder då inkomstgrundad ålderspension tidigast kan lämnas ska fortsätta att omfattas av undantagsregleringen även om tidpunkten för uttag av sådan pension därefter skulle senareläggas genom en författningsändring (prop. 2021/22:1 utg.omr. 10 s. 53). Enligt mening finns det skäl att överväga om en liknande bestämmelse bör införas i sjukersättningsreglerna. I likhet med vad som enligt ovan gäller i fråga om sjukpenning anser regeringen att en motsvarande skyddsbestämmelse behövs för sjukersättning. För att äldrereglerna ska vara förutsebara för försäkrade , hur riktåldern för pension än förändras, föreslår regeringen att en försäkrad som har uppnått den ålder då den omfattas av regleringen fortsatt ska omfattas även om tidpunkten då sjukersättning som längst kan lämnas skulle senareläggas genom en Prop. 2021/22:220 författningsändring. I sammanhanget kan nämnas att regeringen i propositionen Justerade åldersgränser i pensionssystemet och i kringliggande system (prop. 2021/22:181) har föreslagit en höjning av den ålder till vilken sjukersättning som längst kan lämnas från till månaden före den månad då den försäkrade fyller och att äldre föreskrifter fortfarande ska gälla för den som uppnår respektive åldersgräns före . I propositionen föreslås också att sjukersättning som längst ska lämnas t.o.m. månaden före den månad som den försäkrade uppnår riktåldern för pension och att äldre föreskrifter fortfarande ska gälla för den som uppnår respektive åldersgräns före . 10 c § andra stycket socialförsäkringsbalken anges vidare att när en gällande riktålder för pension ändras ska en åldersgräns som är knuten till den riktåldern som gällde före ändringen fortsätta att gälla för en försäkrad som före ändringen uppnått sådan åldersgräns. Omprövning av rätten till sjukersättning Regeringens förslag: Rätten till sjukersättning för den som omfattas av bestämmelserna om sjukersättning för äldre ska inte omprövas om arbetsförmågan är nedsatt i förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden och som den försäkrade har erfarenhet av eller i ett annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Promemorians förslag innehåller inte något förslag om omprövning. Remissinstanserna: anser att det är önskvärt att utredningens föreslagna ändring i fråga om omprövning av rätten till sjukersättning genomförs som förslaget om äldreregler i sjuk- Ingen annan remissinstans har yttrat sig över förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt gällande regelverk (36 kap. 19 § SFB) kan den försäkrades rätt till sjukersättning omprövas om arbets- förmågan har förbättrats. Arbetsförmågan ska anses förbättrad om den för- säkrade har uppvisat en arbetsförmåga som antogs saknas när beslutet om Det innebär att en bedömning av om rätten till sjukersättning ska omprövas är beroende av vilket arbetsmarknadsbegrepp som var gällande när sjukersättningen beviljades. För en försäkrad som har beviljats sjukersättning enligt nu gällande regler är arbetsmarknadsbe- greppet ”förvärvsarbete”. Det innebär att en försäkrad som har uppvisat arbetsförmåga i förhållande till sådant arbete ska anses ha fått förbättrad Regeringen föreslår att för äldre försäkrade ska endast beakta den försäkrades arbetsförmåga i sådant normalt förekom- mande arbete som den äldre har erfarenhet eller i ett annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade (se avsnitt 5.1). Regeringen föreslår mot denna bakgrund att om en äldre försäkrad fort- farande har nedsatt arbetsförmåga i sådant normalt förekommande arbete som den äldre har erfarenhet av, eller i ett annat lämpligt arbete som är 2021/22:220 tillgängligt för honom eller henne, ska rätten till förmånen sjukersättning inte omprövas. Det främsta skälet för detta förslag är att försäkrade som har beviljats sjukersättning med nuvarande regler annars skulle riskera att få sin ersättning omprövad vid uppvisad arbetsförmåga i ”förvärvsarbete på arbetsmarknaden”, men direkt åter kunna söka och beviljas sjukersättning enligt de föreslagna äldrereglerna i sjukersättningen. Förslaget innebär att det finns ett något större utrymme för äldre försäkrade att förbättras i sin arbetsförmåga utan att få sin rätt till sjukersättning omprövad. Regeringens förslag: Lagen ska träda i kraft . Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla i fråga om sjukersättning som avser tid före ikraftträdandet. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. I betänkandet föreslogs att ändringarna skulle träda i kraft men tillämpas för tid fr.o.m. . Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. I promemorian föreslogs att ändringarna skulle träda i kraft . Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna är positiva till eller har inga synpunkter på utredningens och promemorians förslag, däribland , , , , Myndigheten för delaktighet (MFD), , Förvaltningsrätten i , , , , kommun, kommun, Region , Region , , och . LO, ISF, Funktionsrätt och PTK tillstyrker promemorians förslag att tidigarelägga förslagen. Kammarrätten i påpekar att de olika ikraftträdandetidpunkterna i promemorian respektive betänkandet innebär att en avgränsad del av regelverket som gäller sjukersättning endast kommer att gälla under en mycket begränsad period till dess övriga förslag om sjukersättning i betänkandet föreslås träda i kraft. Detta framstår, enligt kammarrättens mening, inte som ändamålsenligt. anser inte att reformerna kan tidigareläggas då det behövs mer utredning bland annat om kostnaderna för 60-årsregeln. avstyrker ett tidigarelagt ikraftträdande då de bedömer att de föreslagna förändringarna får en stor påverkan på berörda aktörer, både ur ett administrativt perspektiv och ett informativt perspektiv. Region ser svårigheter med olika tidpunkter för ikraftträdandet av de olika förslagen. påpekar att måste få rätt förutsätt- Prop. 2021/22:220 ningar att ta emot ett uppdrag i enlighet med utredningens förslag, för att de föreslagna förändringarna ska kunna fungera tillfredsställande. framför att ett tidigareläggande kommer att medföra stora krav på kommunikations- och utbildningsinsatser för , vilket kräver resurser. bedömer att ett ikraftträdande inte är möjligt. Myndigheten bedömer att de särskilda reglerna för äldre kan träda i kraft tidigast . Skälen för regeringens förslag: Ur de försäkrades perspektiv är det angeläget att ikraftträdandet inte dröjer mer än nödvändigt. Enligt bedömning kan de särskilda reglerna för rätten till sjukersättning för äldre träda i kraft tidigast . Regeringen anser därför att ett ikraftträdande är lämpligt. I likhet med promemorians förslag anser regeringen att äldre bestämmelser bör gälla i fråga om sjukersättning som avser tid före ikraftträdandet. Det innebär att när en ansökan prövas som avser tid såväl före som efter ikraftträdandet ska frågan om ersättning som avser tid före ikraftträdandet prövas enligt äldre bestämmelser och frågan om ersättning avseende tid fr.o.m. ikraftträdandet enligt de nya och ändrade bestämmelserna. Huruvida äldre eller nya bestämmelser tillämpas vid omprövning enligt 36 kap. 19 § bör följa av om fattar sitt beslut före eller efter ikraftträdandet. Förslaget innebär i korthet att arbetsförmågan hos försäkrade som har som mest kvar tills de uppnår den ålder då de kan få sjukersättning och som har erfarenhet av sådant arbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden ska bedömas i förhållande till dessa arbeten. Är annat lämpligt arbete tillgängligt för den försäkrade ska arbetsförmågan bedömas mot det. Vid utgången av var det cirka 69 000 personer i åldrarna som hade sjukersättning. De särskilda regler som föreslås för äldre innebär att fler kommer att kunna beviljas sjukersättning än vad som är fallet . I vilken utsträckning förslaget om särskilda regler för äldre kommer att påverka den långsiktiga nivån av antalet personer som får sjukersättning är svårt att bedöma. Det antas att den varaktiga nivån kan komma att öka med motsvarande av dagens. De bedömda konsekvenserna på statens budget med ikraftträdande följer nedan. 2021/22:220 Tabell 1: Beräknad utgiftspåverkan i till följd av särskilda regler i sjukersättningen för äldre förvärvsarbetande fr.o.m. per anslag Källa: Egna beräkningar. Genom att ikraftträdandet nu föreslås till i stället för skiljer sig utgiftspåverkan något från vad som angavs i budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg. omr. Utgifterna på anslaget 1:2 Aktivitets- och sjukersättningar m.m. beräknas öka med 2022 och med . Förslaget väntas innebära minskade utgifter på andra delar av statens budget. Anslagsbelastningen på anslaget 1:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. väntas minska med 2022 och . Utgifterna för anslaget 1:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd beräknas minska med 2022 och . Förslaget kan även få konsekvenser för ålderspensionssystemet i den mån förslaget påverkar när personer väljer att börja lyfta sin inkomstgrundade ålderspension. Påverkan i detta avseende bedöms dock som marginell. Konsekvenserna för arbetsgivare bedöms vara mycket begränsade. På marginalen skulle förslaget kunna minska arbetsgivares kostnader. I det fall den anställde beviljas hel sjukersättning kan anställningen upphöra, och därmed också arbetsgivarens rehabiliteringsansvar. Det går inte att generellt beskriva hur förslaget skulle påverka den ekono- miska situationen för enskilda individer som genom förslaget kan beviljas Det ekonomiska utfallet av att beviljas sjukersättning beror på hur individens tidigare försörjning sett ut. För personer med svag eller ingen förankring på arbetsmarknaden kommer troligtvis en sjukersättning i form av garantiersättning och tillkommande rätt till bostadstillägg att innebära att inkomsten ökar. För en person som haft sjukpenning tidigare kan inkomsten komma att minska när sjukersättning beviljas, men det är inte självklart när även eventuellt bostadstillägg och avtalsersättningar Eftersom personer som beviljas sjukersättning med stöd av de föreslagna reglerna troligtvis kommer att få sjukersättning fram till den ålder då inte sjukersättning lämnas kan, i förekommande fall, förslagen innebära att den individuella ålderspensionen blir högre. Detta är fallet om förslagen innebär att personen genom rätt till sjukersättningen skjuter upp Prop. 2021/22:220 sitt uttag av allmän inkomstgrundad ålderspension. Nedan visas ett typfall där uttaget av ålderspension sker i stället för och vilken inverkan detta har på pensionsnivån. Mellan 63 och får personen sjukersättning. Som framgår ökar den månatliga pensionsnivån med för typfallet när uttaget av pension senareläggs. Tabell 2: Pension vid för en undersköterska för uttag av pension vid respektive . Mellan 63 och får personen sjukersättning Källa: Egna beräkningar utifrån typfallsmodell. Det övervägande flödet till sjukersättning i åldrarna sker genom att sjukersättningen föregås av sjukpenning. har denna andel varierat mellan av nybeviljade sjukersättningar. Givet detta bör sysselsättningseffekterna av förslaget bli begränsade. innebär förslagen att antalet personer som lämnar arbetskraften kommer att öka. På så vis kan förslagen innebära att antalet arbetade timmar reduceras något. I betänkandet En sjukförsäkring med prevention, rehabilitering och trygghet (SOU 2021:69) görs bedömningen att förslag om äldreregler skulle kunna innebära ett visst flöde i form av t.ex. arbetslösa och anställda personer till sjukersättningssystemet. I sin konsekvensanalys redovisar utredningen att ungefär var tionde nybeviljad sjukersättning med stöd av äldrereglerna skulle kunna ske genom ett direkt flöde från arbetslöshet eller anställning. Liksom svårigheten att bedöma hur många personer som totalt sett skulle kunna bli aktuella för sjukersättning med stöd av förslagen är det även svårt att uppskatta vilket potentiellt arbetsutbud dessa har. Sammantaget görs bedömningen att sysselsättningseffekterna av förslagen är begränsade, särskilt med beaktande av att det återstående antalet år i sjukersättning är naturligt begränsat samt att arbetsutbudet på individuell nivå är reducerat givet att en sjukersättning beviljas. Sjukersättningen kommer i många fall att vara ett substitut för en annan ersättning till följd av nedsatt arbetsförmåga. 2021/22:220 7.5 Konsekvenser för den ekonomiska Antalet nybeviljade sjukersättningar i åldrarna har varit antalsmässigt jämnt fördelat mellan kvinnor och män. Mot bakgrund av detta bedöms förslaget ha marginella konsekvenser för den ekonomiska jämställdheten. På motsvarande sätt som angränsande ersättningssystems utgifter som t.ex. sjukpenning beräknas minska när nybeviljandet av sjukersättning ökar, beräknas även kommunsektorns utgifter för ekonomiskt bistånd minska. Det konstateras att utredningen bedömer att kommunernas utgifter enligt utredningens grundscenario minskar med motsvarande av de ökade försäkringsutgifterna för aktivitets- och sjukersättning. då förslagen om särskilda regler för äldre beräknas ha ökat utgifterna för aktivitets- och sjukersättning med innebär detta således att kommunernas utgifter för ekonomiskt bistånd beräknas minska med . 7.7 Konsekvenser för hälso- och sjukvård En mer generös bedömning av rätten till sjukersättning har till följd att fler kommer att ansöka om och beviljas sjukersättning. Det innebär att hälso- och sjukvårdens belastning avseende läkarutlåtanden om den försäkrades hälsotillstånd kommer att öka. är det dock många som får avslag på sin ansökan om sjukersättning, vilket innebär att hälso- och sjukvården tar fram betydligt fler underlag och utlåtanden som bifogas den enskildes ansökan, jämfört med antalet personer som i slutändan beviljas ersättning. Underlag tas även fram i de fall där utreder om ett utbyte från sjukpenning till sjukersättning skulle vara möjligt.