prop · H903119 · 2022-02-15 00:00:00 — motsvarande reglering införs för genomsökning på distans. som nu lämnas kommer kopiering att kunna användas i samband med 2021/22:119 beslag, husrannsakan och genomsökning på distans. Däremot föreslås inte att kopiering ska kunna användas som ett självständigt tvångsmedel och det behövs därför ingen särskild reglering om kopiering för brotts- misstänkta som inte fyllt . 7.3Förbud mot att i vissa fall kopiera handlingar Regeringens förslag: Handlingar som omfattas av beslagsförbudet ska inte heller få kopieras. Utredningens förslag stämmer i sak överens med regeringens. Utred- ningen föreslår en annan lagteknisk lösning. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser är positiva till eller invänder inte mot utredningens förslag, bland annat Integritetsskydds- myndigheten, och Åklagar- myndigheten. Skälen för regeringens förslag: Som redovisats i avsnitt 5.1 är möjlig- heterna att ta föremål i beslag begränsade av bestämmelserna om beslags- förbud (27 kap. 2 § ). Beslagsförbudet innebär bland annat att en handling inte får tas i beslag om den kan antas innehålla uppgifter som en befattningshavare eller någon annan som avses i 36 kap. 5 § inte får höras som vittne om. I vissa fall kan det visa sig först i efterhand att en handling har beslag- tagits i strid med beslagsförbudet. För att bestämmelserna om förbudet ska få fullt genomslag anser utredningen att de brottsbekämpande myndig- heterna inte bör få använda kopiering om det föreligger förbud mot beslag. Regeringen delar utredningens uppfattning. Handlingar som inte får tas i beslag på grund av att de omfattas av beslagsförbudet bör inte heller få kopieras, oavsett om de omfattas av ett beslag eller påträffas vid en hus- rannsakan eller en genomsökning på distans. Regeringens förslag: Handlingar som inte får tas i beslag hos ett postbefordringsföretag ska inte heller få kopieras. Regeringens bedömning: Det bör inte införas särskilda bestäm- melser om möjligheten att hålla kvar en försändelse hos ett postbeford- ringsföretag för kopiering. Det bör inte heller införas en möjlighet för åklagaren att få upphäva ett intermistiskt beslut som han eller hon har fattat om att hålla kvar en försändelse när beslutet är föremål för rättens prövning. Utredningens förslag stämmer delvis överens med regeringens bedöm- ning. Utredningen föreslår att rätten ska få besluta att en försändelse som får kopieras ska få hållas kvar till dess att frågan om kopiering har avgjorts. Vidare föreslår utredningen att åklagaren ska få upphäva sitt interimistiska beslut om att hålla kvar en försändelse innan rätten har prövat ärendet. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot utredningens Prop. 2021/22:119 förslag om att försändelser hos ett postbefordringsföretag ska få kopieras. avstyrker förslaget om att åkla- garen, innan rätten prövat ärendet, ska få upphäva ett interimistiskt beslut om kvarhållande av en försändelse som han eller hon har fattat. Nämnden anser att förslaget inte kommer att få någon praktisk betydelse på grund av de korta frister som gäller för domstolsprövning. Enligt nämnden bör åklagarens rätt att häva ett beslut i stället utvidgas på så sätt att det gäller oberoende av vem som har beslutat om tvångsmedlet eller av om åtal har väckts. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Brev, telegram eller annan för- sändelse som finns hos ett post- eller telebefordringsföretag, får tas i beslag endast om det för brottet är föreskrivet fängelse och försändelsen hade kunnat tas i beslag hos mottagaren (27 kap. 3 § ). Utredningen föreslår att försändelser som finns hos ett postbefordrings- företag ska få kopieras och hållas kvar och att det bör få ske under samma förutsättningar som gäller för beslag av sådana försändelser. Eftersom förfarandet med kopiering föreslås vara ett sätt att verkställa bland annat beslag saknas anledning att reglera frågan om en försändelse som får kopieras ska få hållas kvar till dess att frågan om kopiering har avgjorts. Såvitt gäller kopiering av handlingar som påträffas vid beslag kommer 3 § att gälla automatiskt, eftersom beslag inte är möjligt om den para- grafens rekvisit inte är uppfyllda. När det gäller handlingar som påträffas vid en husrannsakan eller en genomsökning på distans kommer 3 § däre- mot inte att gälla. Den straffskala som krävs för att dessa tvångsmedel ska kunna tillgripas är lindrigare än vad som gäller enligt 3 §; det är tillräckligt att det finns anledning att anta att det har begåtts ett brott på vilket fängelse kan följa. Enligt Lagrådets mening är det inte rimligt att kopiering i samband med dessa tvångsmedel ska kunna ske av sådana handlingar som inte får tas i beslag enligt 3 §. Regeringen instämmer i Lagrådets bedöm- ning. En handling i en försändelse som finns hos ett postbefordringsföretag bör endast få kopieras under samma förutsättningar som den får tas i beslag. Det innebär till exempel att handlingar i ett brev som påträffas vid en husrannsakan hos ett postbefordringsföretag endast får kopieras om det för brottet är föreskrivet fängelse och brevet hade kunnat tas i beslag hos mottagaren. Utredningen föreslår även att åklagaren ska ha möjlighet att upphäva sitt interimistiska beslut om kvarhållande i beslags- eller kopieringssyfte fram till den tidpunkt då rätten har prövat ärendet. I likhet med anser regeringen att en sådan reglering inte skulle få någon praktisk betydelse med hänsyn till de korta frister som gäller för domstolsprövning av beslag. Utredningens förslag i denna del bör därför inte genomföras. Vidare anser regeringen att det inte heller har framkommit tillräckliga skäl för att utvidga åklagarens rätt att häva ett beslut oberoende av vem som har beslutat om tvångsmedlet eller av om åtal har väckts, så som nämnden föreslår. 2021/22:119 7.5 Behörigheten att fatta beslut om kopiering Regeringens förslag: Den som med laga rätt verkställer ett beslag, en husrannsakan eller en genomsökning på distans ska även få fatta beslut om kopiering. Utredningens förslag stämmer delvis överens med regeringens. Utred- ningen föreslår att den som får fatta ett beslut om beslag i stället, under motsvarande förutsättningar, ska få fatta beslut om kopiering. Utredningen föreslår även att den som endast verkställer en genomsökning på distans utan att vara undersökningsledare, polisman eller åklagare också ska vara behörig att besluta om kopiering. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över utredningens förslag i denna del. Skälen för regeringens förslag: Utredningen föreslår att den som får besluta om beslag i stället ska få besluta om kopiering under motsvarande förutsättningar. Eftersom kopiering föreslås vara ett sätt att i vissa fall verkställa ett beslag anser regeringen att det i stället är lämpligt att den som är behörig att verkställa beslaget också får besluta om kopiering. Samma sak bör gälla vid kopiering som äger rum i samband med en husrannsakan. Det innebär att den som har rätt att verkställa ett beslag eller en husrannsakan och påträffar handlingar som skäligen kan antas ha betydelse för utredning om brott eller för utredning om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet ska få besluta att dessa ska kopieras. När det gäller genomsökning på distans föreslår utredningen dock att inte bara den som har rätt att fatta beslut om beslag bör vara behörig att besluta om kopiering av handlingar som påträffas vid genomsökningen, utan även den som endast utför genomsökningen. Det kan enligt utred- ningen handla om civilanställd personal, till exempel en it-forensiker. Med hänsyn till att det ska göras en rättslig avvägning, till exempel om det kan antas att handlingen som påträffats kan ha betydelse för utredning om brott, anser regeringen att den personkrets som bör vara behörig att fatta beslut om kopiering bör vara densamma som med stöd av lag eller annan författning har rätt att verkställa genomsökningen. Det är i regel en åklag- are, en undersökningsledare eller en polisman. Utredningens förslag om en särskild reglering för kopiering av handlingar vid en genomsökning på distans bör således inte genomföras. 7.6Underrättelse om kopiering och närvarorätt Regeringens förslag: Den som ska underrättas om ett beslag, en hus- rannsakan eller en genomsökning på distans ska även underrättas om en kopiering som görs inom ramen för något av dessa tvångsmedel, så snart det kan ske utan men för utredningen. Regeringens bedömning: Det bör inte införas en skyldighet att underrätta om kopiering som sker självständigt, i stället för ett beslag. Det bör inte heller införas en skyldighet att underrätta om att en kopia finns kvar efter att ett beslag hävs. Vidare bör det inte heller införas en rätt att närvara vid sådan kopier- ing som inte görs i samband med ett tvångsmedel. Utredningens förslag och bedömning stämmer delvis överens med regeringens. Utredningen föreslår att den som drabbats av sådan kopiering som gjorts i stället för ett beslag eller i samband med en genomsökning på distans, och som inte varit närvarande vid kopieringen, utan dröjsmål ska underrättas om den och om vad som har gjorts med kopian. Om det kan antas att underrättelsen skulle vara till men för utredningen och brottet har fängelse i straffskalan föreslår utredningen att under- rättelsen i stället ska lämnas så snart det kan ske utan men för utredningen. Om en försändelse hos ett befordringsföretag har kopierats, utan att först ha tagits i beslag, föreslår utredningen att mottagaren och avsändaren, om han eller hon är känd, ska underrättas om detta så snart det kan ske utan men för utredningen. Om kopiering har gjorts av handlingar som omfattas av ett beslag och kopian finns kvar efter att beslaget hävts föreslår utredningen att den som beslaget har gjorts hos ska underrättas om detta. Vidare föreslår utredningen att det i vissa fall ska finnas en rätt till när- varo vid sådan kopiering som inte görs i samband med ett tvångsmedel. Utredningen lämnar inget förslag om underrättelse vid kopiering av handlingar som omfattas av ett beslag eller som påträffas vid en husrann- sakan. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna är positiva till eller invänder inte mot utredningens förslag, bland annat Ekobrotts- myndigheten, , och . tillstyrker förslaget om en senare- lagd underrättelse men avstyrker att den ska vara kopplad till brottets straffskala. Justitiekanslern anser att det finns ett behov av att öka möjlig- heten att senarelägga en underrättelse om beslag men att bestämmelsen bör tillämpas restriktivt. Justitiekanslern ifrågasätter att kravet för att skjuta upp underrättelsen ska vara att det ”kan antas” vara till men för utred- ningen, vilket inte stämmer överens med motsvarande regler för husrann- sakan. Angående utredningens förslag att det, liksom vad gäller för häkt- ning, ska vara föreskrivet fängelse för brottet noterar Hov- rätten för att förslaget inte motsvarar vad som gäller för häktning, där det också gäller att påföljden inte ska förväntas kunna stanna vid böter. anser att det, om det ska införas en möjlighet att senarelägga underrättelse, bör krävas allvarliga men för utredningsarbetet och inte endast men. Ett par remissinstanser avstyrker förslaget om att en underrättelse ska kunna senareläggas, däribland . anser att det är en viktig rättssäkerhetsgaranti att den som är föremål för en åtgärd som beslag eller kopiering så snart som möj- ligt får information om åtgärden (se vidare remissinstansernas synpunkter i avsnitt 5.2). Skälen för regeringens förslag och bedömning: Vid beslag som tas i frånvaro av den som drabbas finns en skyldighet att utan dröjsmål under- rätta honom eller henne om beslaget och om vad som har skett med det beslagtagna (27 kap. 11 § första meningen ). Som fram- går i avsnitt 5.2 föreslås dock att en underrättelse om beslag ska kunna 2021/22:119 senareläggas på så sätt att den ska lämnas så snart det kan ske utan men för utredningen. Den föreslagna regleringen motsvarar vad som föreslås gälla för genomsökning på distans i avsnitt 6.8 och vad som redan gäller för husrannsakan (se 28 kap. 7 § ). Om det som har tagits i beslag är en försändelse hos ett befordringsföretag ska enligt gällande regler mottagaren och avsändaren, om han eller hon är känd, underrättas så snart det kan ske utan men för utredningen (27 kap. 11 § andra meningen ). Utredningen föreslår att det bör finnas en skyldighet att underrätta om kopiering i de fall åtgärden används som ett självständigt tvångsmedel och när kopiering sker vid en genomsökning på distans. Eftersom kopiering inte föreslås kunna användas som ett självständigt tvångsmedel bör utred- ningens förslag inte genomföras i dessa delar. Däremot anser regeringen, i likhet med utredningen, att den som drabbas av en kopiering som sker i samband med en genomsökning på distans bör underrättas om åtgärden. Underrättelsen är ofta en förutsättning för att den drabbade ska kunna begära rättens prövning eller i övrigt tillvarata sin rätt (jfr prop. 2015/16:68 s. 51). När det gäller kopiering av handlingar som omfattas av ett beslag eller som påträffas vid en husrannsakan lämnar utredningen inget förslag om att den som drabbas av kopiering som görs i samband med dessa tvångs- åtgärder, ska underrättas om åtgärden. I vissa fall kan det visserligen fram- gå av underrättelsen om tvångsåtgärden att kopiering har ägt rum. Enligt regeringen bör dock en underrättelse alltid lämnas när kopiering gjorts i samband med ett beslag eller en husrannsakan. Inte minst eftersom rätts- säkerheten för den enskilde inte bör vara sämre vid dessa tvångsmedel än vid genomsökning på distans. Som framgår i avsnitt 5.2 – där remissinstansernas synpunkter bemöts mer utförligt – anser regeringen, till skillnad från bland annat , att det bör vara möjligt att senarelägga en under- rättelse om beslag. Samma sak gäller redan för en husrannsakan och föreslås även gälla för en genomsökning på distans (se 28 kap. 7 § och avsnitt 6.8). I enlighet med detta anser regeringen att även en underrättelse om kopiering bör kunna senareläggas och lämnas så snart det kan ske utan men för utredningen. I likhet med bland annat , och som framgår i avsnitt 5.2, anser regeringen dock att det inte finns tillräckliga skäl att begränsa möjligheten att senarelägga en underrättelse till de fall där brottet kan antas ha fängelse i straffskalan. Om kopian tas i anslutning till tvångsåtgärden, vilket förefaller rimligt vid framför allt en husrannsakan och genomsökning på distans, bör under- rättelsen om tvångsåtgärden också kunna ge besked om att den har om- fattat en kopiering. Det behöver således inte lämnas två olika under- rättelser i ett sådant fall. Däremot kan två underrättelser komma i fråga när kopieringen görs efter att underrättelsen om tvångsåtgärden har lämnats, såsom när beslagtaget material kopieras efter att underrättelsen om beslag har lämnats. Mot bakgrund av att den som drabbas av kopiering av handlingar som omfattas av ett beslag alltid kommer att underrättas om kopieringen behövs ingen ytterligare underrättelseskyldighet för det fall kopian finns kvar hos den brottsbekämpande myndigheten när beslaget hävs. 2021/22:119 ningens förslag i denna del bör därför inte genomföras. I avsnitt 6.2 föreslår regeringen, i likhet med utredningen, att det ska införas en närvarorätt i vissa fall när kopiering sker i samband med ett tvångsmedel. Eftersom det inte lämnas något förslag om kopiering som ett självständigt tvångsmedel behövs det inte någon reglering om närvarorätt i dessa fall. Utredningens förslag i denna del bör därför inte genomföras. Protokoll och bevis om kopiering Regeringens bedömning: Det bör inte införas en särskild reglering om att kopiering ska protokollföras, och den som drabbas av kopiering bör inte ha rätt att på begäran få ett bevis om åtgärden. Utredningens förslag stämmer inte överens med regeringens bedöm- Utredningen föreslår en särskild reglering om att kopiering ska protokollföras och att den som drabbas av åtgärden ska ha rätt att få ett bevis om kopieringen. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot utredningens JO framför dock önskemål om att det förtydligas att en kopia av ett beslagsprotokoll ska tillställas den drabbade utan någon särskild begäran om det. Skälen för regeringens bedömning: Utredningen föreslår att kopiering ska protokollföras på motsvarande sätt som gäller för beslag. Ett beslag av ett föremål eller en handling ska protokollföras (27 kap. 13 § första stycket ). Av protokollet ska framgå ända- målet med beslaget, till exempel att det är ett bevisbeslag, och vad som förekommit vid beslagsförrättningen, bland annat från vem föremålet eller handlingen har tagits och vilka som var närvarande. målet ska dessutom beskrivas noga. Är beslaget så omfattande att en detal- jerad förteckning inte är möjlig får de beslagtagna föremålen i stället beskrivas genom samlande beteckningar om det är lämpligt. beslaget ska dokumenteras utgör en viktig kontrollfunktion och har stor betydelse både för den drabbades rättssäkerhet och för polis och åklagare samt för berörda tillsynsmyndigheter. Det säkerställer bland annat att inget som har tagits i beslag glömts bort och att den som har drabbats av ett beslag kan överblicka vad som har tagits i beslag samt påkalla rättens Genom kravet säkerställs dessutom att det går att kontrollera att utredningsåtgärden har varit befogad. Även vid en husrannsakan finns krav på att åtgärden ska protokollföras (28 kap. 9 § ). I likhet med vad som gäller för ett beslag ska ändamålet med åtgärden och vad som förekommit vid denna anges i Om vissa handlingar kopieras utan att tas i beslag måste även detta anges i protokollet (se m.m., , Fitger m.fl., , kommentaren till 28 kap. 9 § och jfr JO 1982/83 s. 42). När det gäller genomsökning på distans föreslås en lik- nande skyldighet att protokollföra (se avsnitt 6.9). Eftersom kopiering inte föreslås utgöra ett nytt tvångsmedel och det redan finns en skyldighet att protokollföra vid de tvångsmedel som kopiering kan kombineras med, bör det inte regleras en särskild skyldighet 2021/22:119 att protokollföra vid kopiering. Samma sak gäller för bevis om åtgärden. Eftersom det redan finns en möjlighet att få bevis om det tvångsmedel som kopieringen kombinerats med bör det inte införas en möjlighet att få bevis om kopieringen (jfr 27 kap. 13 § andra stycket och 28 kap. 9 § rättegångs- balken och 6.9). För att det ska bli tydligt för den som har drabbats av ett beslag att han eller hon har möjlighet att få beslutet prövat av domstol anför JO att det vore värdefullt med ett förtydligande av att en kopia av protokollet ska skickas till den som drabbats utan att han eller hon begär det. Regeringen kan konstatera att det inte finns någon skyldighet för den som verkställer ett tvångsmedel, till exempel ett beslag, att upplysa om att det finns en möjlighet att begära rättens prövning av beslutet (jfr 27 kap. 6 § rätte- gångsbalken). JO har uttalat att det kan vara lämpligt att sådan upplysning lämnas och att protokoll över åtgärden alltid skickas till den från vilken beslag sker (se JO 1975/76 s. 156). Eftersom rätten till domstolsprövning ändå inte måste framgå av protokollet kommer den drabbade inte att få mer information av protokollet jämfört med av en underrättelse. Dessutom skulle en reglering som enbart omfattar protokoll efter ett beslag kunna leda till oklarheter i förhållande till övriga tvångsmedel. Enligt regeringen tillgodoses den enskildes behov av upplysningar i tillräcklig utsträckning av den skyldighet att underrätta och föra protokoll som redan gäller. 7.8Kopiering som en ny grund för kroppsvisitation Regeringens bedömning: Det saknas behov av att reglera att det ska vara tillåtet med kroppsvisitation i syfte att söka efter handlingar som kan kopieras. Utredningens förslag stämmer inte överens med regeringens bedöm- ning. Utredningen föreslår att det ska vara tillåtet med en kroppsvisitation i syfte att söka efter handlingar som kan kopieras om det finns anledning att anta att det har begåtts ett brott på vilket fängelse kan följa. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot utredningens förslag. Skälen för regeringens bedömning: En kroppsvisitation får göras för att söka efter föremål som kan tas i beslag (se 28 kap. 11 § rättegångs- balken). Som framgår ovan föreslås att handlingar som omfattas av ett beslag i vissa fall ska kunna kopieras och att förutsättningarna för sådan kopiering överensstämmer med förutsättningarna för bland annat bevis- beslag (se avsnitt 7.2). en kroppsvisitation får göras för att söka efter före- mål som kan tas i beslag innebär därför att det, efter ett beslut om beslag, även är möjligt att kopiera handlingar som omfattas av beslaget. Mot denna bakgrund bedömer regeringen att det inte behövs någon särskild reglering om att en kroppsvisitation får göras för att söka efter handlingar som kan kopieras. Utredningens förslag i denna del bör således inte genomföras. En skyldighet att i vissa fall förstöra en kopia Regeringens förslag: Om kopieringen har gjorts i strid med kopieringsförbudet ska kopian förstöras i den del som den omfattas av förbudet. Åtgärden ska protokollföras. En kopia i sidomaterialet ska förstöras efter att ett avgörande av saken har fått laga kraft och efter att ett beslut om åtalsunderlåtelse har med- Regeringens bedömning: Det bör inte införas en skyldighet att förstöra en kopia om det visar sig att kopieringen är oproportionerlig med hänsyn till risken för att skyddade uppgifter röjs vid genom- sökningen av kopian. Det saknas vidare behov av att förtydliga att en brottsbekämpande myndighet, trots att en kopia ska förstöras, dels får behandla uppgifter från kopian i enlighet med vad som är särskilt föreskrivet i lag, dels får lägga in en skildring av barn i pornografisk bild i det nationella referens- Något krav på protokollföring när en bild läggs in i det nationella referensbiblioteket över barnpornografi behövs inte heller. Utredningens förslag och bedömning stämmer delvis överens med Utredningen föreslår att det ska införas en skyldighet att under pågående straffprocess förstöra en kopia om det visar sig att kopieringen är oproportionerlig med hänsyn till risken för att skyddade uppgifter röjs vid genomsökning av kopian. att det uttryckligen ska anges att en brottsbekämpande myndighet, trots att en kopia ska förstöras, dels ska få behandla uppgifter från kopian i enlighet med vad som är särskilt föreskrivet i lag, dels ska få lägga in en skildring av barn i pornografisk bild i det nationella referensbiblioteket över Dessutom föreslås att ett beslut om att lägga in en bild i det nationella referensbiblioteket ska protokollföras. Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna är i huvudsak posi- tiva till eller invänder inte mot utredningens förslag, däribland Justitie- kanslern, över och , och anser att det även bör införas en skyldig- het att förstöra en kopia när ärendet eller brottmålet avslutas på något annat sätt än genom ett avgörande av saken. regleringen om en skyldighet att förstöra en kopia när ett avgörande i saken har fått laga kraft ska fungera i praktiken, till exempel vad som ska ske med kopian om någon har begärt ut den under pågående rättegång och kopian därmed blivit offentlig. anför att det bör förtydligas att det, utöver bestämmelserna om förstöring, även krävs ett gallringsbeslut av för att myndigheten i praktiken ska få förstöra kopian eller speglingen från en hårddisk. anser att det är otydligt om regleringen är en gallringsbestämmelse, det vill säga om den ger rättsligt stöd för en myndighet som förvarar en allmän handling att gallra den. Några remissinstanser avstyrker delar av förslaget. slaget om att en kopia ska förstöras när en dom har fått laga kraft och framför att utredningen har tillmätt den dömdes intresse av att i efterhand kunna granska utredningsmaterialet alltför liten betydelse.