prop · H903215 · 2022-04-05 00:00:00 — Av 12 § andra stycket framgår att paragrafen inte gäller för anställnings- avtal. Det är alltså inte tillåtet att säga upp en sådant avtal med stöd av den förevarande paragrafen. Avtalsvillkor som avviker från lagen 10§ Ett avtalsvillkor som inskränker gäldenärens rätt enligt 1–9 §§ är utan verkan. Detsamma gäller ett sådant villkor som ger gäldenärens motpart rätt att hålla inne sin prestation, häva avtalet eller på annat sätt ändra avtalet till gäldenärens nackdel på grund av ansökan eller beslutet om företagsrekonstruktion eller planförhandling eller de ekonomiska svårigheter hos gäldenären som legat till grund för ansökan om företagsrekonstruktion. Paragrafen innehåller bestämmelser som innebär att reglerna om gälde- närens avtal är tvingande. Vidare finns en bestämmelse om s.k. ipso facto- klausuler. Första stycket motsvarar 2 kap. 20 § fjärde stycket lag (se prop. 1995/96:5 s. 202). Andra stycket saknar motsvarighet i den lagen. Paragrafen genomför artikel 7.5 i insolvensdirektivet. Övervägan- dena finns i avsnitt 7.3.9. Av första stycket framgår att reglerna i 1–9 §§ är tvingande till gälde- närens förmån. Det innebär t.ex. att ett förbehåll i ett avtal som hindrar fullföljd enligt 2 § eller uppsägning enligt 9 § är utan verkan. Regleringen i andra stycket klargör att s.k. ipso facto-klausuler är utan verkan. Det är fråga om avtalsvillkor som ger gäldenärens motpart en rätt att hålla inne sin prestation, häva avtalet eller på annat sätt ändra avtalet till gäldenärens nackdel på grund av ansökan eller beslutet om företags- rekonstruktion eller planförhandling eller de ekonomiska svårigheter som föranlett ansökan. Undantag för vissa fordringar och avtal 11 § Bestämmelserna i 1–10 §§ gäller inte för en borgenär som innehar finansiella instrument, valuta eller sådana fordringar som avses i 8 kap. 10 § andra stycket konkurslagen (1987:672) som säkerhet. I 5 kap. 1 § andra stycket lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument finns bestämmelser om slutavräkningsklausuler. 2021/22:215 Paragrafen innehåller undantag från reglerna om gäldenärens avtal. Första stycket motsvarar delvis 2 kap. 20 § sjätte stycket lag (se prop. 1995/96:5 s. 202, prop. 2004/05:30 s. 97 och prop. 2010/11:95 s. 50). Upp- lysningsbestämmelsen i andra stycket saknar motsvarighet i den lagen. Paragrafen genomför artikel 7.6 i insolvensdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.5. 12 § Bestämmelserna i 1–10 §§ gäller inte för anställningsavtal. Om en arbetstagare fortsätter att fullgöra sina åtaganden enligt ett anställnings- avtal med gäldenären, ska arbetstagarens fordran på lön eller annan ersättning för arbete som utförs senare än efter beslutet om företagsrekonstruktion anses ha uppkommit under rekonstruktionen. Paragrafen innehåller regler om anställningsavtal. Första stycket mot- svarar delvis 2 kap. 20 § sjätte stycket lag (se prop. 1995/96:5 s. 202). Andra stycket saknar motsvarighet i den lagen. Övervägandena finns i avsnitt 7.3.7 och 7.5. Av första stycket framgår att bestämmelserna i 1–10 §§ inte gäller för anställningsavtal. Detta överensstämmer med regleringen lag. Enligt andra stycket ska en arbetstagares fordran på lön eller annan ersättning för arbete som utförs senare än efter beslutet om företagsrekonstruktion anses ha uppkommit under rekonstruktionen. Fordran undantas därmed från en eventuell skulduppgörelse i rekonstruk- tionsplanen. Bestämmelsen motsvarar vad som gäller vid konkurs enligt 5 kap. 18 § konkurslagen (1987:672). 4 kap. Planförhandling under företagsrekonstruktionen 1 § Gäldenären får i ett ärende om företagsrekonstruktion begära att rätten beslutar om förhandling om en rekonstruktionsplan (planförhandling). Rekonstruktören får begära att rätten beslutar om planförhandling om gälde- närens begäran om planförhandling inte leder till att en rekonstruktionsplan blir fastställd. Av paragrafen framgår vilka som kan begära planförhandling. Första stycket motsvarar delvis 3 kap. 1 § lag (se prop. Andra stycket saknar motsvarighet i den lagen. Genom paragrafen genomförs artikel 9.1 i insolvensdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 8.4.1 och 8.4.2. Av första stycket framgår att gäldenären får begära att rätten beslutar om förhandling om en rekonstruktionsplan. I lagen benämns detta förfarande planförhandling. Planförhandling ersätter den ackordsförhandling som kan hållas enligt lag. Den huvudsakliga skillnaden mellan de båda förfarandena är att syftet med en planförhandling är att fastställa hela rekonstruktionsplanen och inte bara en ekonomisk uppgörelse med borge- närerna. I likhet med ackordsförhandling kan planförhandling endast beslutas i ett pågående ärende om företagsrekonstruktion. Det finns dock inte något hinder mot att gäldenären begär planförhandling redan i sin ansökan om Prop. 2021/22:215 företagsrekonstruktion. Vid en planförhandling ska de berörda parterna rösta om förslaget till rekonstruktionsplan och om planen antas ska rätten pröva om det finns förutsättningar att fastställa den (se 3 § angående inne- börden av begreppet berörda parter). Det är i första hand gäldenären som kan begära planförhandling. Enligt andra stycket kan dock rekonstruktören under vissa förutsättningar lägga fram en alternativ rekonstruktionsplan. För att detta ska vara möjligt krävs att gäldenärens begäran om planförhandling inte leder till att en rekon- struktionsplan blir fastställd, t.ex. för att rekonstruktionsplanen röstas ned av de berörda parterna eller för att rätten vägrar att fastställa planen. Rekonstruktören kan alltså inte få till stånd en planförhandling om inte gäldenären först har gjort ett försök att få en rekonstruktionsplan fastställd. Det gäller inte någon särskild tidsfrist inom vilken rekonstruktören måste begära planförhandling. Om rekonstruktören avser att begära plan- förhandling bör han eller hon dock utan dröjsmål informera rätten om detta. Om rekonstruktören sedan dröjer orimligt länge med att begära plan- förhandling kan det leda till att rätten beslutar att företagsrekonstruktionen ska avslutas på den grunden att syftet med rekonstruktionen inte kan antas bli uppnått (se 6 kap. 1 §). En begäran om planförhandling ska inte läggas upp som ett särskilt ärende utan hanteras inom ramen för det pågående ärendet om företags- rekonstruktion. 2 § En begäran om planförhandling ska vara skriftlig och innehålla 1.ett förslag till rekonstruktionsplan, 2.uppgift om huruvida säkerhet har ställts för det som gäldenären erbjuder i betalning enligt rekonstruktionsplanen och vad den i så fall består av, och 3.bevis om att rekonstruktionsplanen har sänts till de berörda parter som anges Gäldenären ska betala förskott till staten för kostnaden för handläggningen av frågan om rekonstruktionsplanens fastställande. I paragrafen anges vad en ansökan om planförhandling ska innehålla. Den motsvarar delvis 3 kap. 10 och 11 §§ lag (se prop. 1995/96:5 s. 208 f.). Övervägandena finns i avsnitt 8.4.1. Enligt första stycket första punkten ska en begäran om planförhandling innehålla ett förslag till rekonstruktionsplan. Vad som ska ingå i en rekon- struktionsplan framgår av 4, 7 och 8 §§. Enligt första stycket tredje punkten ska en begäran om planförhandling innehålla bevis om att rekonstruktionsplanen har skickats till de berörda parterna (se 3 § angående innebörden av begreppet berörda parter). Det krävs inte att det visas att de berörda parterna har tagit del av rekonstruk- tionsplanen, utan det är tillräckligt att det kan visas att den har skickats till dem. I övrigt motsvarar paragrafen vad som gäller enligt lag. Deltagare i en planförhandling 3 § I en planförhandling deltar borgenärer vilkas fordringar uppkommit före beslutet om företagsrekonstruktion samt aktieägare och andra med ett ägarintresse i gäldenären eller gäldenärens verksamhet, under förutsättning att deras fordringar eller rättigheter berörs direkt av en rekonstruktionsplan (berörda parter). I paragrafen, som utformas i huvudsak enligt Lagrådets förslag, regleras vilka som har rätt att delta i en planförhandling. Den motsvarar delvis 3 kap. 3 § första stycket lag (se prop. 1995/96:5 s. 205 f.). Genom paragrafen genomförs artiklarna 2.1.2, 2.1.3 och 9.2 i insolvens- direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 8.4.3. I en planförhandling deltar borgenärer vilkas fordringar uppkommit före beslutet om företagsrekonstruktion. Därutöver deltar även aktieägare och andra som har ett ägarintresse i gäldenären eller dennes verksamhet (s.k. företagsägare). En förutsättning för att en borgenär eller företagsägare ska få delta i planförhandlingen är att de har fordringar eller rättigheter som berörs direkt av ett förslag till rekonstruktionsplan. Dessa borgenärer och företagsägare benämns i paragrafen gemensamt för berörda parter. En skillnad i förhållande till lag är att en borgenärs fordran måste ha uppkommit före beslutet om företagsrekonstruktion och inte före ansökan om företagsrekonstruktion som enligt den lagen. Frågan om när en borgenärs fordran ska anses ha uppkommit bedöms dock enligt samma principer som vilket betyder att äldre rättspraxis alltjämt är relevant. Om en borgenär har flera fordringar mot gäldenären, varav vissa har upp- kommit före beslutet om företagsrekonstruktion och andra efter beslutet, kan borgenären betraktas som berörd part endast beträffande de fordringar som har uppkommit före beslutet om företagsrekonstruktion. En företags- ägare som berörs direkt av en rekonstruktionsplan deltar, till skillnad från vad som gäller för en borgenär, i planförhandlingen även om företags- ägarens rättighet uppkommit efter beslutet om företagsrekonstruktion. En borgenär ska anses berörd av en rekonstruktionsplan om det i planen t.ex. föreslås att borgenärens fordran ska skrivas ned genom en skuld- uppgörelse. Detsamma gäller om planen innehåller villkor som innebär att betalningstiden förlängs eller ändras på något annat sätt, t.ex. genom att en kredit ska återbetalas än vad som ursprungligen avtalats mellan parterna eller att gäldenären inte behöver amortera ett lån mot att gäldenären fortsätter att betala ränta. Det krävs inte att borgenären upplever åtgärderna i rekonstruktionsplanen som en försäm- ring av parternas avtal för att borgenären ska betraktas som berörd. Det saknar i linje med detta också betydelse om borgenären i och för sig sam- tycker till en förändring av parternas avtal som föreslås i en rekonstruk- tionsplan. Även en borgenär som har full säkerhet för sin fordran kan betraktas som berörd part. Det kan handla om att det i planen föreslås att en sådan borgenär inte ska få fullt betalt eller att betalningsvillkoren på annat sätt ska ändras. Ett annat exempel är att tillkommande förmånsrätter under företagsrekonstruktionen leder till att en vid ansökan befintlig förmåns- rättshavare inte längre får full täckning för sin fordran. En rekonstruk- tionsplan kan emellertid inte fastställas om rätten efter invändning av en berörd part finner att planen leder till ett sämre ekonomiskt utfall för den berörda parten jämfört med det utfall parten hade fått i gäldenärens konkurs (se 24 § första stycket). I praktiken kommer det därför att vara svårt att fastställa en rekonstruktionsplan som påverkar borgenärer med full säkerhet för sina fordringar. I en planförhandling kan även borgenärer med fordringar som är Prop. 2021/22:215 beroende av villkor eller inte är förfallna till betalning delta under förut- sättning att fordringarna påverkas av rekonstruktionsplanen. Detsamma gäller om en borgenär har en fordran men det vid tiden för planförhand- lingen inte står klart hur stor fordran är. Fordran får i detta fall bevakas reservationsvis och borgenären ska delta vid omröstningen om planen. En arbetstagare kan betraktas som berörd part och därmed ha rätt att delta i planförhandlingen. Det förutsätter dock att arbetstagaren också är borgenär. En arbetstagare som får sin fordran till fullo täckt av löne- garantin är inte att betrakta som berörd part och ska därmed inte delta vid planförhandlingen. Det är inte bara borgenärer som kan omfattas av en rekonstruktionsplan utan även företagsägare. För att en företagsägare ska anses som berörd part krävs, i likhet med vad som gäller för borgenärer, att företagsägaren direkt påverkas av ett förslag till rekonstruktionsplan. Det kan handla om att det i planen föreslås en riktad nyemission till en extern investerare vilket inne- bär att de befintliga aktieägarnas innehav späds ut. Enbart det förhållandet att företagsägarnas ägarandelar kan väntas öka i värde genom att det i rekonstruktionsplanen föreslås en skulduppgörelse där borgenärernas fordringar sätts ned medför inte att företagsägarna ska anses berörda. Vilka som är berörda av rekonstruktionsplanen ska framgå av planen. Där ska också anges vilka borgenärer och företagsägare som inte berörs (se 7 §). 4 § En rekonstruktionsplan ska innehålla de åtgärder som är nödvändiga för att komma till rätta med gäldenärens ekonomiska svårigheter och säkerställa att den verksamhet som gäldenären bedriver, helt eller delvis ska kunna fortsättas av gäldenären eller någon annan. Paragrafen innehåller de allmänna utgångspunkterna för vilka åtgärder en rekonstruktionsplan ska innehålla. Den saknar motsvarighet lag. Övervägandena finns i avsnitt 8.3.1. Av paragrafen framgår att en rekonstruktionsplan ska innehålla de åtgärder som är nödvändiga för att komma till rätta med gäldenärens ekonomiska svårigheter och säkerställa att den verksamhet som gälde- nären bedriver helt eller delvis ska kunna fortsättas av gäldenären eller någon annan. Det innebär att rekonstruktionsplanen t.ex. kan innehålla en skulduppgörelse genom vilken borgenärernas fordringar skrivs ned med viss andel eller betalningsvillkoren ändras. En rekonstruktionsplan kan emellertid innefatta fler åtgärder än så. Det är t.ex. möjligt att föreslå att verksamhetens tillgångar eller avtal ska överlåtas helt eller delvis. Även åtgärder som påverkar företagsägarnas ställning kan föreslås i en rekonstruktionsplan, t.ex. att en borgenärs skuld ska konverteras till ägande i gäldenären (s.k. debt-to-equity swap) eller att gäldenärens aktie- kapital annars ska ökas eller minskas. Vilka åtgärder som kan inkluderas i rekonstruktionsplanen kommer i praktiken framför allt att begränsas av om de berörda parterna är beredda att godta rekonstruktionsplanen. Det förhållandet att någon av de berörda parterna inte samtycker till en föreslagen åtgärd utgör inte hinder mot att föreslå åtgärden i rekon- 2021/22:215 struktionsplanen. Vilka åtgärder som med bindande verkan kan fastställas av rätten är dock begränsad till frågor som de berörda parterna disponerar över och kan avtala om. Detta innebär att det inte är möjligt att i rekon- struktionsplanen avvika från tvingande regler i annan lagstiftning eller andra formkrav som framgår av lag, t.ex. regler om konsument- och anställningsskydd. Detsamma gäller för tvingande myndighetsföreskrifter. Rekonstruktionsplanen bör också i regel följa myndigheters allmänna råd och riktlinjer. En rekonstruktionsplan som avviker från allmänna råd på ett visst område kan anses vara till skada för en berörd part och därmed utgöra ett skäl för rätten att vägra fastställelse av planen om invändning görs om detta (se 24 § andra stycket). Det förhållandet att en åtgärd som anges i rekonstruktionsplanen inte är bindande för tredje man eller inte går att verkställa utgör inte hinder mot att inkludera åtgärden i planen. Även sådana åtgärder kan föreslås, t.ex. att en del av verksamheten ska överlåtas. I rekonstruktionsplanen bör det anges vilka delar som bedöms vara verkställbara. Frågan om i vilken ut- sträckning en fastställd rekonstruktionsplan har bindande verkan utvecklas i författningskommentaren till 29 §. 5 § I rekonstruktionsplanen ska de berörda parterna delas in i en eller flera av följande grupper: 1.borgenärer vars fordringar är förenade med förmånsrätt, säkerhetsrätt eller kvittningsrätt, 2.borgenärer med offentligrättsliga fordringar, om fordran inte är sådan som avses i 1 eller 3, 3.borgenärer med efterställda fordringar, 4.borgenärer med andra fordringar än de som avses i 1–3, och 5.aktieägare eller andra som har ett ägarintresse i gäldenären eller gäldenärens verksamhet. Berörda parter i de grupper som anges i första stycket får i sin tur delas in i ytterligare grupper om det är motiverat utifrån att de har likvärdiga intressen. Av paragrafen framgår att de berörda parterna ska delas in i olika grupper. Den saknar motsvarighet lag. artikel 9.4 i insolvensdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 8.6.2 där också Lagrådets synpunkter behandlas. I första stycket anges att de berörda parterna ska delas in i fem olika En berörd part kan ingå i flera grupper (se nedan). ningen ska framgå av rekonstruktionsplanen. Vilka som ska anses som berörda parter framgår av 3 §. Enligt första punkten ska borgenärer vars fordringar är förenade med förmånsrätt, säkerhetsrätt eller kvittningsrätt delas in i en egen grupp. Vilken förmånsrätt en fordran har framgår av förmånsrättslagen (1970:979). Med förmånsrätt avses både särskilda och allmänna förmåns- Att en borgenärs fordran är förenad med säkerhetsrätt kan t.ex. avse att borgenären har gjort förbehåll om återtaganderätt vid försäljning av en vara på kredit. Enligt andra punkten ska borgenärer med offentligrättsliga fordringar delas in i en egen grupp. Med offentligrättsliga fordringar avses krav från det allmänna som fastställs genom myndighetsbeslut. rättsliga fordran vara av sådant slag som avses i första eller tredje punkten ska borgenären i stället ingå i någon av de grupperna. Enligt tredje punkten ska borgenärer med efterställda fordringar delas in i en egen grupp. Vad som avses med efterställda fordringar framgår av 18 och 19 §§ förmånsrättslagen. Det handlar om borgenärer som enligt fordringsavtalet har rätt till betalning först efter övriga borgenärer vid gäldenärens konkurs. Med efterställda fordringar avses även böter, viten och fordringar på grund av förverkande eller annan särskild rättsverkan av brott. Enligt fjärde punkten ska borgenärer som har andra fordringar än de som avses i punkterna ett till tre utgöra en egen grupp. Vad som avses är övriga oprioriterade borgenärer. Enligt femte punkten ska aktieägare eller andra som har ett ägarintresse i gäldenären eller dennes verksamhet (s.k. företagsägare) utgöra en egen grupp. Om företagsägaren är borgenär ska ägaren emellertid också ingå i någon av grupperna för borgenärer. Om en borgenär har olika typer av fordringar som berörs av rekonstruk- tionsplanen, t.ex. fordringar med respektive utan förmånsrätt, ska borge- nären placeras i både gruppen för borgenärer vars fordringar är förenade med förmånsrätt och i någon av grupperna för borgenärer med oprioritera- de fordringar. Borgenären har rösträtt i förhållande till den fordran som föranledde placeringen i respektive grupp. Samma princip gäller om en företagsägare också är borgenär eller när värdet av en förmånsrätt, säker- hetsrätt eller kvittningsrätt endast delvis täcker en borgenärs fordran. En borgenär med delvis säkerhet för sin fordran deltar då i omröstningen i någon av grupperna med oprioriterade borgenärer för den del av fordran som inte är säkerställd. Det kan förekomma att berörda parter inom de fem angivna grupperna inte alltid har samma intressen i rekonstruktionen. Av andra stycket fram- går därför att de berörda parterna i sin tur får delas in i ytterligare grupper om det är motiverat utifrån att de har likvärdiga intressen. En sådan ytterligare gruppindelning får inte innebära att berörda parter från olika grupper blandas. I en och samma undergrupp kan det alltså inte ingå t.ex. både borgenärer vars fordringar är förenade med förmånsrätt och borge- närer med oprioriterade fordringar. En förutsättning för att skapa under- grupper är att det av objektivt kontrollerbara kriterier framstår som motiverat. Det framgår av 7 § att rekonstruktionsplanen ska innehålla en motivering till den föreslagna gruppindelningen. Vad som utgör likvärdiga intressen kan variera utifrån omständigheterna i det enskilda fallet och är bl.a. beroende av vilka berörda parter som finns och på vilket sätt de berörs av rekonstruktionsplanen. Gäldenären, och i förekommande fall rekonstruktören, har därför visst utrymme att anpassa gruppindelningen i rekonstruktionsplanen till omständigheterna i det enskilda fallet. Det är inte tillåtet att skapa undergrupper i syfte att maximera chanserna för att rekonstruktionsplanen ska antas. En berörd parts negativa eller positiva inställning till planen kan således inte utgöra ett skäl till att placera den berörda parten i en viss grupp. Det kan dock i vissa fall finnas skäl att skilja mellan de borgenärer som gäldenären ska ha en fortsatt avtals- relation med och borgenärer med vilka avtalsrelationerna ska avslutas. Det kan också finnas skäl att placera statliga fordringsägare vars fordringar inte är offentligrättsliga i en egen grupp. 2021/22:215 Även företagsägarna kan det finnas anledning att dela in i olika under- grupper. Det kan handla om att företagsägarna har aktier med olika röststyrka. I undantagsfall kan det även finnas anledning att placera en majoritetsägare som är aktiv i företaget i en annan grupp än passiva minoritetsägare. 6 § I rekonstruktionsplanen ska berörda parter i samma grupp behandlas lika i proportion till deras respektive fordran eller rättighet, medan berörda parter i olika grupper kan föreslås olika villkor och ges olika rätt. I paragrafen regleras hur berörda parter ska behandlas i en rekonstruk- tionsplan. Den saknar motsvarighet lag. Övervägandena finns i avsnitt 8.6.2. Paragrafen innehåller en regel om likabehandling. Berörda parter inom samma grupp ska behandlas lika i proportion till deras respektive fordran eller rättighet. Detta utgör också en allmän förutsättning för att planen ska kunna fastställas (se 23 § första stycket 1). Om villkoret om likabehandling inte är uppfyllt, kan rekonstruktionsplanen inte fastställas även om samt- liga grupper har röstat för planen vid plansammanträdet. Berörda parter i olika grupper behöver inte föreslås samma uppgörelse. Detta gäller även mellan grupper som vid gäldenärens konkurs har samma prioritet. Det är alltså tillåtet att föreslå att en grupp borgenärer utan förmånsrätt ska få en bättre uppgörelse än en annan grupp med sådana borgenärer. Om samtliga grupper godtar planen vid omröstningen utgör ett sådant villkor inte hinder mot att rätten fastställer planen. Om någon grupp motsätter sig planen, krävs det emellertid att den grupp som mot- sätter sig planen behandlas minst lika förmånligt som andra grupper som vid gäldenärens konkurs har samma prioritet, för att planen ska kunna fastställas genom en s.k. gruppöverskridande cram-down (se 25 § 3). Innehållet i en rekonstruktionsplan 7 § En rekonstruktionsplan ska innehålla uppgift om 1.gäldenärens namn, personnummer eller organisationsnummer och kontakt- uppgifter, 2.vem som förordnats till rekonstruktör, 3.arbetstagarnas ställning och planens övergripande konsekvenser för anställ- ningar med beaktande av arbetstagarnas kollektiva och individuella rättigheter samt vilka åtgärder som vidtagits för att informera och samråda med arbets- tagarrepresentanter, 4.de berörda parterna och deras fordringar eller rättigheter, 5.de berörda parternas gruppindelning och skälen för indelningen samt värdena av fordringarna och rättigheterna i varje grupp, 6.de borgenärer och de aktieägare och andra med ett ägarintresse i gäldenären eller gäldenärens verksamhet som inte berörs av rekonstruktionsplanen samt en redogörelse för varför planen inte ska beröra dem, 7.rekonstruktionsåtgärderna, inklusive en eventuell skulduppgörelse, och tidpunkten eller tidsperioden för de föreslagna åtgärderna, och 8.nytt finansiellt stöd som tillhandahålls i syfte att genomföra planen (ny finansiering) och skälen till att den nya finansieringen är nödvändig för att genomföra planen.