prop · H903194 · 2022-03-22 00:00:00 — Sammantaget anser regeringen att även stämpling till grovt hemfridsbrott och grovt olaga intrång bör kriminaliseras. Regeringens förslag: Straffbestämmelsen om olaga förföljelse ändras så att de grova svårhetsgraderna av hemfridsbrott och olaga intrång inte ska omfattas av bestämmelsen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot promemorians förslag. Skälen för regeringens förslag: Av 4 kap. 4 b § följer att den som förföljer en person genom brottsliga gärningar som utgör brott enligt de i straffbestämmelsen angivna punkterna döms, om var och en av gärningarna har utgjort led i en upprepad kränkning av personens integritet, för olaga förföljelse. Enligt punkt 4 kan hemfridsbrott och olaga intrång, såväl brott av normalgraden som grovt brott, omfattas. förarbetena till bestämmelsen (se prop. 2010/11:45 Förbättrat skydd mot stalkning s. 68) anförs att straffansvaret som utgångspunkt bör omfatta sådana brottstyper som typiskt sett ingår i ett förföljelsebeteende och som enligt praxis leder till förhållandevis lindriga påföljder även om brotten begåtts upprepat och systematiskt mot en och samma person. inte sådana brottstyper omfattas som visserligen kan ingå i den samlade brottsligheten men som sedda för sig framstår som påtagligt allvarligare. Det föreslås nu att maximistraffet för hemfridsbrott och olaga intrång av normalgraden skärps till fängelse i högst . Punkt 4 i straff- bestämmelsen om olaga förföljelse bör därför, i likhet med vad som gäller för flera av de brott som omfattas av bestämmelsen, ändras till att enbart omfatta gärningar som utgör hemfridsbrott och olaga intrång av För sådana gärningar som är så allvarliga att de utgör grovt 2021/22:194 hemfridsbrott och grovt olaga intrång ger den föreslagna straffskalan, fängelse i lägst och högst , ett tillräckligt utrymme för att beakta brottets allvar. Grovt hemfridsbrott och grovt olaga intrång bör därför inte omfattas (jfr prop. 2010/11:45 s. 69 och prop. 2016/17:222 s. 47–48). Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Några särskilda övergångsbestämmelser Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens utom vad avser föreslaget datum för ikraftträdande. I promemorian föreslås att lagändringarna ska träda i kraft . Remissinstanserna: Remissinstanserna har inga invändningar mot förslaget. Remissinstanserna delar bedömningen eller har inte några invändningar mot den. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Lagändringarna bör träda i kraft . Regeringen föreslår att det ska ske . När det gäller frågan om övergångsbestämmelser följer det av 2 kap. 10 § regeringsformen att svårare brottspåföljd inte får åläggas för en gärning än den som var föreskriven när brottet begicks. En bestämmelse av samma innebörd återfinns i artikel 7 i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (). Den nu beskrivna principen har också kommit till uttryck i 5 § lagen (1964:163) om införande av . Enligt paragrafens andra stycke ska straff bestämmas efter den lag som gällde när gärningen företogs, om inte den lag som gäller när domen meddelas leder till frihet från straff eller till lindrigare straff. Denna bestämmelse anses generellt tillämplig inom straffrätten om inte något annat har föreskrivits beträffande en viss författning. Mot denna bakgrund är några särskilda övergångsbestämmelser inte nödvändiga. Såsom i allmänhet gäller inom straffrätten kommer de nya bestämmelserna alltså att tillämpas från och med ikraftträdandetidpunkten på gärningar som begås därefter. Regeringens bedömning: Förslagen bedöms innebära ökade kostnader för Kriminalvården och vissa andra myndigheter inom rättsväsendet. Dessa ryms dock inom ramen för myndigheternas befintliga anslag. Även de kostnader som kan uppkomma för rättsväsendets övriga myndigheter och för rättsliga biträden bedöms kunna rymmas inom ramen för befintliga anslag. Förslagen bedöms kunna medföra positiva effekter för jämställdheten och bidra till det jämställdhetspolitiska delmålet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Förslagen bedöms även bidra till att säkerställa barnets rättigheter i enlighet med . Promemorians bedömning överensstämmer delvis med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna, t.ex. , delar bedömningen eller har inte några invändningar mot den. bedömer att förslagen kommer att få särskild betydelse för brottsbekämpningen av brott i nära relationer och brottslighet kopplad till djurrättsaktivism. Kriminalvården ifrågasätter inte promemorians beräkning vad avser de ökade kostnaderna för myndigheten till följd av förslagen. Kriminalvården anser dock att den rådande mycket ansträngda situationen med ett platsunderskott i såväl anstalt som häkte måste beaktas, liksom andra genomförda och föreslagna straffskärpningar samt Kriminalvårdens nuvarande ekonomiska situation. Attunda tingsrätt ställer sig tveksam till bedömningen att förslagen inte skulle medföra några ökade kostnader för rättsväsendets myndigheter vid sidan av Kriminalvården. Även om en enskild straffskärpning sällan medför större ekonomiska konsekvenser för domstolarna framhåller tingsrätten att den sammantagna effekten av flera förslag i denna riktning kan ge betydande effekter i domstolarnas verksamhet. anser att förslagen kan verka brottsförebyggande i enlighet med den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor samt att förslagen kommer att bidra till att fler handlingar kommer att kunna inkluderas i fridskränkningsbrotten och på så sätt motverka sådana upprepade kränkningar av någons integritet som den brottsrubriceringen tar sikte på. Myndigheten saknar barn- och barnrättsperspektivet i promemorian och efterfrågar en bedömning av konsekvenserna för barn och unga. Skälen för regeringens bedömning: Förslagen om skärpta straff för hemfridsbrott och olaga intrång kommer innebära att fler lagöverträdare kommer att dömas till fängelse, villkorlig dom eller skyddstillsyn i stället för böter. Därtill kommer strafftiderna för de lagöverträdare som döms till fängelse att bli längre. Vidare kommer fler att dömas till fängelse eller skyddstillsyn som en följd av att försök, förberedelse och stämpling till grovt hemfridsbrott och grovt olaga intrång kriminaliseras. Ökad användning av fängelse och frivårdspåföljder leder till kostnadsökningar för Kriminalvården. Med utgångspunkt i tillgänglig lagföringsstatistik och en beräknad framtida kostnad för en plats i anstalt uppskattades de ökade kostnaderna för myndigheten i promemorian till ca . Dessa bedöms rymmas inom ramen för myndighetens befintliga anslag. Eventuella kostnadsökningar för polis, åklagare och domstolar bör inte bli större än att de kan rymmas inom ramen för myndigheternas befintliga anslag. Förslagen kan vidare leda till en begränsad ökning av antalet förordnanden av i första hand offentliga försvarare och därmed endast ha en marginell påverkan på anslaget 1:11 Rättsliga biträden m.m. inom utgiftsområde 4 Rättsväsendet. Förslagen bedöms därmed kunna hanteras inom befintlig anslagsnivå. Förslagen bedöms alltså inte innebära några 2021/22:194 ökade kostnader av betydelse för rättsväsendets andra myndigheter än Kriminalvården och inte heller för det allmänna i övrigt. Ett av regeringens jämställdhetspolitiska delmål är att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Förslagen om ett modernare straffrättsligt skydd mot hemfridsbrott och olaga intrång kan bidra till ökad trygghet för i synnerhet kvinnor. Som framhåller kan de föreslagna lagändringarna verka brottsförebyggande i enlighet med den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor. Förslagen har även betydelse för arbetet mot våld i nära relationer och hedersrelaterat våld och förtryck, eftersom de kan bidra till en ökad trygghet för utsatta. Bestämmelserna om hemfridsbrott och olaga intrång gäller oberoende av om det finns ett meddelat kontaktförbud eller inte. Detta tillförsäkrar ett grundläggande skydd för den personliga integriteten även i sådana fall där kontaktförbud inte hunnit eller kunnat meddelas. Förslagen bedöms sammantaget ha positiva effekter för jämställdheten och bidra till att uppfylla det jämställdhetspolitiska målet om mäns våld mot kvinnor. Förslagen kan även bidra till en ökad trygghet för barn i deras hem- och skolmiljöer och bidrar till att säkerställa barnets rättigheter i enlighet med . Av artikel 3 framgår bl.a. att barnets bästa ska vara utgångspunkten för alla åtgärder som vidtas samt att konventionsstaterna ska vidta alla lämpliga lagstiftningsåtgärder och administrativa åtgärder för att barnet ska tillförsäkras sådant skydd och sådan omvårdnad som behövs för dess välfärd. Enligt artikel 19 ska alla lämpliga lagstiftningsåtgärder vidtas för att skydda barnet mot bl.a. alla former av fysiskt och psykiskt våld, skada eller övergrepp och misshandel eller utnyttjande när barnet är i föräldrarnas eller den ena förälderns, vårdnadshavares eller annan persons vård. Förslaget till lag om ändring i 3 § Den som begår en brottslig gärning som utgör 1. mord, dråp, misshandel, grov misshandel eller synnerligen grov misshandel enligt 3 kap. 1, 2, 5 eller 6 §, 2. människorov, olaga frihetsberövande, olaga tvång, grovt olaga tvång, olaga hot, grovt olaga hot, hemfridsbrott, grovt hemfridsbrott eller ofredande enligt 4 kap. 1, 2, 4, 5, 6 eller 7 §, 3. våldtäkt, grov våldtäkt, sexuellt övergrepp, grovt sexuellt övergrepp, våldtäkt mot barn, grov våldtäkt mot barn, sexuellt utnyttjande av barn, sexuellt övergrepp mot barn, grovt sexuellt övergrepp mot barn eller sexuellt ofredande enligt 6 kap. 1, 2, 4, 5, 6 eller 10 §, 4. skadegörelse eller grov skadegörelse enligt 12 kap. 1 eller 3 §, eller 5. straffbart försök till brott enligt någon av 1–4 döms, om gärningen har bevittnats av ett barn som är närstående eller tidigare närstående till både gärningsmannen och den som gärningen begås mot, för barnfridsbrott till fängelse i högst . Om brottet är ringa, döms till böter eller Om brottet är grovt, döms för grovt barnfridsbrott till fängelse i lägst nio Prop. 2021/22:194 månader och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om den gärning som har bevittnats har varit av mycket allvarlig art eller om gärningsmannen visat särskild hänsynslöshet. I paragrafen regleras straffansvar för barnfridsbrott och grovt barnfridsbrott. Punkt 2 i första stycket ändras så att den nya brottsbeteckningen grovt hemfridsbrott framgår av straffbestämmelsen. Den grova svårhetsgraden av brottet har tidigare saknat en egen brottsbeteckning. Ändringen innebär således inte någon ändring i sak. Övervägandena finns i avsnitt 6.3. 4 b § Den som förföljer en person genom brottsliga gärningar som utgör 1.misshandel enligt 3 kap. 5 § eller försök till sådant brott som inte är ringa, 2.olaga tvång enligt 4 kap. 4 § första stycket, 3.olaga hot enligt 4 kap. 5 § första stycket, 4.hemfridsbrott enligt 4 kap. 6 § första stycket eller olaga intrång enligt 4 kap. 6 § andra stycket, 5.kränkande fotografering enligt 4 kap. 6 a §, 6.olovlig identitetsanvändning enligt 4 kap. 6 b §, 7.olaga integritetsintrång enligt 4 kap. 6 c §, 8.ofredande enligt 4 kap. 7 §, 9.uppmaning till självmord eller oaktsam uppmaning till självmord enligt 4 kap. 7 a §, 10.förtal eller grovt förtal enligt 5 kap. 1 eller 2 §, 11.sexuellt ofredande enligt 6 kap. 10 §, 12.skadegörelse enligt 12 kap. 1 § eller försök till sådant brott, 13.ringa skadegörelse enligt 12 kap. 2 §, eller 14.överträdelse av kontaktförbud med elektronisk övervakning eller överträdelse av kontaktförbud enligt 24 § lagen (1988:688) om kontaktförbud döms, om var och en av gärningarna har utgjort led i en upprepad kränkning av personens integritet, för olaga förföljelse till fängelse i högst . I paragrafen regleras straffansvar för olaga förföljelse. Punkt 4 i första stycket ändras så att endast hemfridsbrott och olaga intrång av normalgraden omfattas av straffbestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 7. 6 § Den som olovligen tränger in eller stannar kvar i någon annans bostad eller annat liknande boende döms för hemfridsbrott till böter eller fängelse i högst . För hemfridsbrott döms även den som olovligen tränger in eller stannar kvar i en trädgård, på en gårdsplan eller på en annan liknande plats som tillhör bostaden eller boendet. Den som i annat fall än som avses i första stycket obehörigen tränger in eller stannar kvar i en byggnad eller ett fartyg, på en gårdsplan eller på en annan liknande plats döms för olaga intrång till böter eller fängelse i högst . Om ett brott som avses i första eller andra stycket är grovt, döms för grovt hemfridsbrott eller grovt olaga intrång till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen 1.har skett genom inbrott, 2.har innefattat våld, hot om brottslig gärning, ofredande eller skada på egendom, eller 3.annars har varit av särskilt hänsynslös eller farlig art. Paragrafen innehåller straffbestämmelser om hemfridsbrott (första stycket) och olaga intrång (andra stycket) samt om grovt hemfridsbrott och grovt olaga intrång (tredje stycket). I paragrafen införs omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett brott är grovt (kvalifikationsgrunder). Vidare införs särskilda brottsbeteckningar för de grova svårhetsgraderna och straffet skärps för såväl brott av normalgraden som de grova brotten. språkligt och tillämpningsområdet för olaga intrång förtydligas. Övervägandena finns i avsnitt 5 och 6.1–6.3. Första stycket om hemfridsbrott ändras vad gäller språk och utformning. För det första tas den exemplifierande uppräkningen av platser som kan anses utgöra bostad bort och ersätts med uttrycket bostad eller annat Med uttrycket annat liknande boende tydliggörs att även tillfälliga bostäder, såsom hotellrum eller skyddade boenden, omfattas av det skyddade området och risken minimeras för att nya boendeformer i framtiden utesluts från tillämpningsområdet. fortsättningsvis i princip oberoende av äganderättsförhållandena (se NJA II 1962 s. 130–131 och bl.a. Jareborg m.fl., 2015, Brotten mot person och förmögenhetsbrotten, s. 70–71). En person har t.ex. hemfridsskydd mot sin arbetsgivare i sin bostad, även om denna tillhandahålls av Också övernattande besökare som tillbringar något eller några dygns nattvila hos en bostadsinnehavare kan, beroende på omständigheterna, vid sidan av bostadsinnehavaren omfattas av I situationer där äkta makar har en gemensam bostad, men där en av makarna har flyttat ut, kan den kvarboende maken omfattas av hemfridsskydd även i förhållande till den make som flyttat ut (jfr kravet på att intrånget eller kvarstannandet ska ha skett olovligen). förtydligas i lagtexten att trädgård, gårdsplan eller annan liknande plats som tillhör bostaden eller boendet omfattas av det skyddade området. Beroende på förhållandena på platsen kan t.ex. en naturtomt eller strand utgöra en sådan liknande plats som omfattas av byggnadens hemfridszon Mark- och dom i mål nr M 12640-19). Någon skillnad i sak i förhållande till vad som gäller sedan tidigare är inte avsedd. Liksom tidigare ska uthus och andra ekonomibyggnader som finns inom det skyddade området också omfattas av straffskyddet, men däremot inte sådana byggnader som är mer avsides På samma sätt som gällt förutsätts för straffansvar att intrånget eller kvarstannandet ska ha skett olovligen. finns det dock förfaranden som måste anses vara tillåtna även om de i och för sig skulle kunna anses falla under bestämmelsens ordalydelse. exempel gäller i fråga om äkta makar som har en gemensam bostad att den ena maken inte kan begå hemfridsbrott genom att mot den andra makens vilja tränga in eller stanna kvar i bostaden. På motsvarande sätt torde gärningar som kan antas mer allmänt uppfattas som inte i egentlig mening klandervärda, t.ex. att gå genom en trädgård för att ringa på dörren till ett hus, inte heller fortsättningsvis vara straffbara. straffbarheten får dock göras med beaktande av samtliga relevanta omständigheter i det enskilda fallet. De språkliga ändringarna i första stycket innebär att ordalydelsen inte längre kommer att korrespondera helt med ordalydelsen i 24 kap. 1 § andra stycket 3 och 4 om rätt till nödvärn. I och med att tillämpningsområdet för hemfridsbrottet inte ändras i sak kommer dock även förhållandet mellan kriminaliseringen och rätten till nödvärn att gälla oförändrat i sak. Maximistraffet för hemfridsbrott höjs från böter till fängelse i högst . Andra stycket om olaga intrång ändras också vad gäller språk och utformning. I detta stycke tas uppräkningen av kontor, fabrik och upplagsplats eller annat dylikt ställe bort och ersätts med uttrycken en byggnad, ett fartyg, en gårdsplan eller en annan liknande plats. Någon inskränkning av det skyddade området är inte avsedd. Liksom tidigare ingår i det skyddade området t.ex. enskilda arbetsrum, andra arbetsplatser, föreningslokaler, skolor och förskolor, stall samt trappuppgångar och andra gemensamma utrymmen i flerfamiljsfastigheter. Med tillägget av gårdsplan i bestämmelsen klargörs att tillämpningsområdet även omfattar sådana platser. Med gårdsplan avses en yta som omgärdar t.ex. en fabrik eller annan byggnad. Det kan exempelvis röra sig om gårdsplanen runt lantbruksbyggnader. Det krävs inte att ytan är inrättad för ett bestämt ändamål, t.ex. som byggnadsplats. Inte heller behöver ytan vara inhägnad eller försedd med skyltning som klargör att det inte är tillåtet att vistas där, om det på annat sätt är möjligt att konstatera att det inte är fråga om en allmän plats. Så är oftast fallet med exempelvis gårdsplaner som tillhör lantbruk. Dessa ytor är normalt relativt enkla att utskilja från angränsande allmänna gator samt natur och skog. På samma sätt som gällt är det en förutsättning för straffansvar att intrånget eller kvarstannandet skett obehörigen. Därmed utesluts från straffansvar sådana förfaranden som har skett med samtycke, som har stöd i t.ex. lag eller sedvana eller som efter en intresseavvägning i det enskilda fallet inte bör vara straffbara. Vid en sådan intresseavvägning kan bl.a. intrångets karaktär och varaktighet och personens agerande på platsen vara av betydelse (jfr NJA 1987 s. 148 och NJA 1983 s. 662). På samma sätt som för hemfridsbrotten är förhållandet mellan rätten till nödvärn enligt 24 kap. 1 § andra stycket 3 och kriminaliseringen av olaga intrång oförändrat i sak. Kriminaliseringen av olaga intrång sträcker sig även fortsättningsvis längre än vad nödvärnsrätten gör. Även maximistraffet för olaga intrång höjs från böter till fängelse i högst . I tredje stycket regleras straffansvaret för de grova svårhetsgraderna av hemfridsbrott och olaga intrång. Stycket ändras genom att brotten ges egna brottsbeteckningar, nämligen grovt hemfridsbrott och grovt olaga intrång. Vidare införs en uppräkning av omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett fall av hemfridsbrott eller olaga intrång ska anses vara grovt (kvalifikationsgrunder). Uppräkningen är inte uttömmande utan det är möjligt att bedöma ett brott som grovt även om ingen av de omständigheter som särskilt nämns är för handen. För att ett brott ska bedömas som grovt bör emellertid i sådana fall i princip krävas att omständigheterna i det enskilda fallet framstår som försvårande i motsvarande grad som normalt gäller i de fall som anges i paragrafens exemplifiering (jfr ”De upprepade förfalskningarna” NJA 2018 s. 378 p. Frågan om brottet ska bedömas som grovt ska – som alltid – avgöras med beaktande av samtliga relevanta omständigheter. Vid bedömningen av om ett brott är grovt ska det enligt första punkten särskilt beaktas om gärningen har skett genom inbrott. 2021/22:194 att någon tar sig in i någon annans låsta utrymme. Det kan t.ex. ske genom att gärningspersonen krossar ett fönster, dyrkar upp ett lås eller bryter upp det med en kofot eller annat hjälpmedel. Däremot krävs det inte att gärningspersonen tillgriper någonting på platsen. I andra punkten föreskrivs att det vid bedömningen särskilt ska beaktas om gärningen har innefattat våld, hot om brottslig gärning, ofredande eller skada på egendom. Med våld avses här, i likhet med bestämmelsen om olaga tvång i 4 kap. 4 §, våld mot person i form av misshandel eller annan Våldet behöver inte ha åsamkat smärta eller vara av särskilt Varje kraftutveckling riktad mot en person, om den är tillräcklig för att övervinna ett motstånd av något slag, omfattas (Jareborg m.fl., 2015, Brotten mot person och förmögenhetsbrotten, s. 55). brottslig gärning avser i första hand hot om våld mot person men någon inskränkning till några särskilda brottsliga gärningar görs inte. har samma betydelse som i straffbestämmelsen i 4 kap. 7 §. således utöver fysisk antastning och störande kontakter exempelvis handla om att allvarligt skrämma eller störa någon genom höga ljud eller pyroteknik eller att filma någon på ett påträngande sätt. yttranden kan i vissa fall omfattas, t.ex. att framföra grova och detaljerade kränkningar av våldsam natur. Med skada på egendom avses här såväl fysisk skada som skada som medför att objektet, jämfört med tidigare, inte längre är användbart. Det kan också handla om total fysisk förändring, att objektet upphör att existera. Slutligen ska enligt tredje punkten särskilt beaktas om gärningen annars har varit av särskilt hänsynslös eller farlig art. Genom bestämmelsen betonas att även andra omständigheter som är av hänsynslös eller farlig art än de som anges i de tidigare punkterna kan vara av betydelse vid bedömningen av om brottet är grovt. En gärning kan vara av särskilt hänsynslös art om den riktas mot någon som på grund av ålder, sjukdom eller funktionsnedsättning befinner sig i en utsatt situation. kränkning intrånget har inneburit för den drabbade får också betydelse vid bedömningen av om gärningen har varit av särskilt hänsynslös art. Att gärningen annars har varit av särskilt farlig art kan t.ex. avse fall där syftet med intrånget eller kvarstannandet varit att förhindra en pågående verksamhet, t.ex. djuruppfödning, genom att avsiktligt sabotera Ett intrång eller kvarstannande skulle även kunna vara av särskilt farlig art om det, utan att någon skada uppkommit, inneburit konkret fara för t.ex. skada eller sjukdom. En gärning kan vidare vara av särskilt farlig art om gärningspersonen visar särskild förslagenhet eller synnerlig brottslig företagsamhet genom att falskeligen uppge sig vara eller uppträda som tjänsteman från en myndighet eller genom att använda Även en gärning som varit organiserad eller ingått i en yrkesmässig verksamhet kan anses som grov. Särskilt farlig art ger också utrymme att beakta försvårande omständigheter som t.ex. är hänförliga till det sammanhang i vilket gärningen utförs. Vidare ändras straffskalan för grovt hemfridsbrott och grovt olaga intrång genom att straffen för brotten höjs från fängelse i högst till fängelse i lägst och högst . En bedömning av konkurrensfrågan måste alltid göras av domstolen utifrån omständigheterna i det enskilda fallet och med beaktande av de vedertagna principerna på området. bör det dömas för två eller flera I andra fall bör ett eller flera mindre allvarliga brott Prop. 2021/22:194 konsumeras av den gärning som anses vara huvudbrottet. Allt efter omständigheterna får den lösning väljas som framstår som mest följdriktig Normalt bör inbrottsstöld konsumera hemfridsbrott. En gärning som skulle kunna bedömas både som grovt hemfridsbrott, där kvalifikationsgrunden utgörs av att gärningen har skett genom inbrott, och inbrottsstöld bör alltså i normalfallet föranleda straffansvar endast för inbrottsstöld. I regel bör även dömas endast för ett brott när konkurrens uppstår mellan hemfridsbrott och olaga intrång respektive t.ex. egenmäktigt förfarande, ofredande eller skadegörelse.