prop · H903172 · 2022-03-22 00:00:00 — Vid genomförandet av rambeslutet ansåg regeringen att uppgifter om fingeravtryck, alias eller pseudonym ska vidarebefordras när uppgifter om en dömd person lämnas ut på begäran av en annan medlemsstat (se ovan). Regeringen bedömde därför att sådana uppgifter som överförs hit med stöd av rambeslutet ska registreras i fingeravtrycks- och signalementsregistren. En lämplig avgränsning ansågs dock vara att personen ska ha dömts för ett brott för vilket motsvarande gärning i är föreskrivet fängelse . Vidare ansågs inte uppgifter om fingeravtryck av en person som var vid gärningen kunna behandlas (se prop. 2011/12:163 s. 33 f.). Regler med denna innebörd finns numera i 5 kap. 13 § polisens brottsdatalag. Regeringen delar utredningens bedömning att ansiktsbilder som överförs hit med stöd av rambeslutet om Ecris bör kunna registreras i signalementsregistret på motsvarande sätt som uppgifter om bl.a. fingeravtryck. Därigenom blir det möjligt att vidarebefordra en ansiktsbild när uppgifter om en dömd person lämnas ut på begäran av en annan medlemsstat. Som konstateras i föregående avsnitt bidrar det till en enhetlig och konsekvent nationell reglering, som det underlättar en korrekt identifiering i den mottagande medlemsstaten. I likhet med utredningen konstaterar regeringen att det inte krävs någon ändring av nuvarande bestämmelser för att uppgifter om ansiktsbilder ska kunna behandlas i signalementsregistret. Det framgår redan av 5 kap. 13 och 14 §§ polisens brottsdatalag att signalementsregistret får innehålla uppgifter om fotografi och att uppgifter som överförs hit via Ecris får behandlas. Av begränsningen i 5 kap. 13 § följer att uppgifterna endast får behandlas om det för motsvarande gärning i är föreskrivet fängelse och den som uppgifterna avser för gärningen hade fyllt . Längsta tid för behandlingen Av 5 kap. 15 § första stycket polisens brottsdatalag följer att uppgifter i signalementsregistret om en misstänkt person inte får behandlas efter det att uppgifterna om den registrerade tagits bort ur misstankeregistret och belastningsregistret. I avsnitt 8.5 föreslår regeringen att bestämmelsens lydelse ska ändras så att den uttryckligen omfattar inte bara misstänkta utan även dömda personer. Någon ytterligare reglering om längsta tid för behandling av ansiktsbilder krävs inte för att genomföra ändringsdirektivet på nationell nivå. 9.3Överföring av ansiktsbilder enligt förordningen om Ecris-TCN Regeringens förslag: Om behandlar en ansiktsbild av en dömd tredjelandsmedborgare i signalementsregistret ska myndigheten föra in ansiktsbilden i Ecris-TCN. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har inga invändningar mot förslaget. anser dock att det krävs närmare analys av riskerna för felanvändning och felaktig spridning samt riskerna som ett eventuellt utvidgat användningsområde för ansiktsbilder i Ecris-TCN skulle kunna innebära. Skälen för regeringens förslag: I förordningen om Ecris-TCN anges att uppgiftsposten får innehålla ansiktsbilder av den dömda tredjelandsmedborgaren om den dömande medlemsstatens rätt tillåter att dömda personers ansiktsbilder samlas in och lagras (artikel 5.3). framgår att det bör vara möjligt att behandla ansiktsbilder för att bekräfta Liksom när det gäller fingeravtryck framhålls att det är mycket viktigt att användningen av ansiktsbilder inte går utöver vad som är absolut nödvändigt för att uppfylla målet, sker med respekt för de grundläggande rättigheterna och barnets bästa samt är förenligt med unionens tillämpliga dataskyddsregler (skäl 10). Definitionen av begreppet ansiktsbild är densamma som i ändrings- direktivet, dvs. en digital avbildning av en persons ansikte (artikel 3.13). Ansiktsbilder får enligt förordningen användas endast för att bekräfta identiteten hos en tredjelandsmedborgare som har identifierats som ett resultat av en alfanumerisk sökning eller en sökning med hjälp av fingeravtryck (artikel 6.1). Det anges emellertid att det bör vara möjligt att använda ansiktsbilder för automatiserad biometrisk matchning, förutsatt att de tekniska och politiska kraven är uppfyllda (skäl 24). Kommissionen ges därför befogenhet att genom delegerade akter komplettera förordningen när det gäller användningen av ansiktsbilder (artikel 6.2). En sådan delegerad akt ska träda i kraft endast om varken eller rådet gör invändningar mot akten (artikel 37.6). Någon skyldighet för medlemsstaterna att föra in ansiktsbilder i uppgiftsposten i Ecris-TCN finns inte. Som framgår av avsnitt 9.1 innebär dock ändringsdirektivet en skyldighet att överföra tillgängliga ansiktsbilder vid underrättelser om fällande domar enligt rambeslutet om Ansiktsbilder kommer således att ingå bland de uppgifter som behandlas av medlemsstaterna för att bekräfta identiteten av dömda Det framstår mot den bakgrunden som naturligt att tillgängliga ansiktsbilder förs in i Ecris-TCN, för att på ett motsvarande sätt underlätta identifieringen av dömda tredjelandsmedborgare. Registrering av ansiktsbilder i signalementsregister syftar till att bl.a. förebygga, förhindra, utreda och lagföra brott (5 kap. 11 § polisens brottsdatalag). Att förebygga och bekämpa brottslighet är också det grundläggande syftet med förordningen om Ecris-TCN (skäl 1 och 2). I likhet med utredningen bedömer regeringen att systemets funktion förbättras avsevärt om ansiktsbilder från signalementsregistret kan användas för att säkerställa identiteten vid en sökning. framkommit något mindre ingripande sätt att uppnå motsvarande säkerhet Användning av ansiktsbilder får därför anses nödvändig med hänsyn till ändamålet att underlätta identifieringen av dömda och i förlängningen förebygga och bekämpa brottslighet. Enligt krävs det en närmare analys av risken för felanvändning och behovet av garantier för att ansiktsbilder inte används i fel syfte eller får en spridning som inte avsetts med regleringen. Regeringen konstaterar härvid att registrering av ansiktsbilder i Ecris-TCN inte medför någon direktåtkomst till uppgifterna i Prop. 2021/22:172 signalementsregister. Sökningar i Ecris-TCN får endast göras av behöriga myndigheter i syfte att identifiera medlemsstater som innehar uppgifter i sina kriminalregister om den person sökningen avser. Resultatet vid en eventuell träff i systemet får därefter bara användas för att göra en ansökan enligt artikel 6 i rambeslutet om Ecris. Med hänsyn till hur systemet kommer vara uppbyggt måste risken för felanvändning eller spridning av uppgifter som registreras i Ecris-TCN anses vara mycket låg. Vidare får en ansiktsbild lagras i Ecris-TCN endast så länge som de uppgifter som gäller de fällande domarna mot den berörda personen lagras i kriminalregistret (artikel 8). Förordningens reglering i detta avseende överensstämmer i stort med regleringen av längsta tid för behandling i signalementsregistret. Enligt förordningen får dock radering under inga omständigheter ske senare än efter lagringsperiodens utgång. Uppgifterna kommer således lagras i Ecris-TCN , som i vart fall inte är längre än den tid som samma uppgifter får behandlas i signalementsregistret. Det bör också framhållas att behandlingen av personuppgifter i Ecris-TCN kommer att loggas och vara föremål för tillsyn. Förordningen innehåller alltså bestämmelser till skydd för den personliga integriteten. Vid proportionalitetsbedömningen är det även av betydelse att registrering av ansiktsbilder i Ecris-TCN bara är aktuell i fråga om personer som har dömts för brott. Det är alltså bara vissa av de ansiktsbilder som behandlas i signalementsregister som får föras över. Mot bakgrund av det anförda anser regeringen att intrånget i den enskildes integritet som en registrering av ansiktsbilder i Ecris-TCN innebär inte går utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med registreringen. Regeringen bedömer alltså, även med beaktande av vad framför, att registrering av ansiktsbilder i Ecris-TCN är förenlig med bl.a. regeringsformen, och EU:s rättighetsstadga. I likhet med utredningen anser regeringen därför att bör föra över tillgängliga ansiktsbilder från signalementsregistret till Ecris-TCN. En bestämmelse som reglerar detta bör tas in i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om Ecris-TCN. 10Ändrade bestämmelser om gallring i belastningsregistret Enligt artikel 5.1 i rambeslutet om Ecris ska centralmyndigheten i medborgarstaten lagra uppgifter som överförs från domsstaten, för att kunna vidarebefordra dem vid svar på en ansökan enligt artikel 7. Rambeslutet anger inte på vilket sätt uppgifterna ska lagras. Det är i stället 2021/22:172 medlemsstaterna själva som får avgöra om uppgifterna ska lagras i det eller i annan ordning. Vidare framgår av artikel 5.2 att vid varje strykning av en uppgift som har överförts från domsstaten till medborgarstaten krävs en motsvarande strykning av uppgifter som har lagrats i medborgarstaten för att kunna vidarebefordras vid svar på en ansökan enligt artikel 7. Nationella bestämmelser om gallring finns i 16–18 §§ lagen om belastningsregister. I 16 § regleras när en uppgift ska gallras med anledning av att en dom eller ett beslut har ändrats på så sätt att förutsättningar för registrering inte längre föreligger. Gallring ska ske bl.a. om en domstol efter resning har meddelat dom eller beslut som innebär frikännande eller om en dom eller ett beslut har undanröjts. Enligt 17 § ska en uppgift, utöver vad som följer av 16 §, gallras när förflutit. Gallringsfristens längd styrs i huvudsak av påföljden. De flesta uppgifter gallras . Uppgifter om bötespåföljder och flertalet uppgifter som avser personer gallras däremot efter domen eller beslutet. För uppgifter om domar som överförs genom Ecris finns också bestämmelsen i 17 a §, vilken gäller utöver 16 och 17 §§. I första stycket föreskrivs att en uppgift ska gallras så snart har underrättats av behörig myndighet i den stat som har överfört uppgiften om att uppgiften har gallrats i den staten. Det gäller även om den tid som avses i 17 § inte har löpt ut. I andra stycket finns en bestämmelse om yttersta tidsfrist för gallring. Av bestämmelsen följer att en uppgift som har överförts med stöd av rambeslutet alltid ska gallras år efter den dom eller det beslut som föranledde att uppgiften fördes in i belastningsregistret. I 18 § finns bestämmelser om uppskjuten gallring. Bestämmelserna innebär sammanfattningsvis att om det beträffande samma person görs en ny anteckning i belastningsregistret före utgången av den tid som anges i 17 §, ska ingen uppgift gallras så länge någon av dem finns kvar i registret. En uppgift ska dock alltid gallras år efter den dom eller det beslut som föranledde att uppgiften fördes in i registret. Paragrafen är inte tillämplig på uppgifter som har överförts via Ecris. 10.2Gallring av påföljder som saknar motsvarighet i svensk rätt Regeringens förslag: En uppgift om en dom eller ett beslut som har meddelats i en annan medlemsstat, som inte kan gallras enligt de gallringsfrister som gäller för svenska påföljder, ska alltid gallras när den utdömda påföljden har verkställts eller annars senast efter den dom eller det beslut som ledde till att uppgiften fördes in i belastningsregistret. Regeringens bedömning: Om uppgiften innehåller en påföljd som kan gallras enligt de gallringsfrister som gäller för svenska påföljder kan dessa frister tillämpas, även om uppgiften innehåller en tilläggssanktion som inte motsvarar någon påföljd enligt svensk rätt. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer i sak med regeringens. Utredningens förslag skiljer sig i lagtekniskt hänseende från regeringens genom att bestämmelsen i 17 a § andra stycket lagen om belastningsregister föreslås omfatta uppgifter som inte kan gallras med stöd av 16 och 17 §§. Remissinstanserna har inga invändningar mot förslaget eller bedömningen. Skälen för regeringens förslag och bedömning Reglerna om gallring bör ändras för påföljder utan svensk motsvarighet Uppgifter om domar eller beslut meddelade utanför EU ska föras in i belastningsregistret endast under förutsättning att uppgifterna har en svensk motsvarighet (jfr 3 och 4 §§ lagen om belastningsregister). Uppgifter om domar eller beslut som har meddelats i en annan medlemsstat och överförs till med stöd av rambeslutet om Ecris ska emellertid alltid föras in i belastningsregistret, även om påföljden saknar svensk motsvarighet (4 a §). Eftersom gallringsfristerna i 17 § utgår från de svenska påföljderna kan fristerna inte tillämpas när en dom innehåller uppgifter om en påföljd som helt saknar motsvarighet i . Regeringen uttalade vid genom- förandet av rambeslutet om Ecris att en till överförd uppgift om påföljd eller annan åtgärd som saknar motsvarighet här i landet och som inte heller kan jämställas med motsvarande påföljd här inte skulle kunna gallras med stöd av bestämmelsen. För att förhindra att sådana uppgifter lagras utan tidsbegränsning infördes bestämmelsen i 17 a § andra stycket, som innebär att en uppgift som har överförts med stöd av rambeslutet alltid ska gallras år efter den dom eller det beslut som föranledde att uppgiften fördes in i belastningsregistret (se prop. 2011/12:163 s. 36 f.). En allmän utgångspunkt är att uppgifter inte bör kvarstå i belastningsregistret längre än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med behandlingen (jfr 2 kap. 17 § brottsdatalagen respektive artikel 5.1 e i dataskyddsförordningen). Även om det i praktiken sällan förekommer att uppgifter som överförs via Ecris avser påföljder som helt saknar motsvarighet i det svenska påföljdssystemet anser regeringen att det finns skäl att ändra 17 a § andra stycket lagen om belastningsregister för att säkerställa att sådana uppgifter gallras på ett ändamålsenligt sätt. Som anförs i betänkandet bör påföljder som saknar en svensk motsvarighet vara vad som enligt svensk rätt ses som särskild rättsverkan av brott. Typiskt sett bör det alltså röra sig om disciplinära eller administrativa sanktioner. Det är rimligt att utgå från att en sanktion av detta slag är tidsbegränsad och därför bör gallras när den upphör att gälla. I likhet med utredningen anser regeringen därför att en uppgift om en påföljd som i sin helhet saknar motsvarighet i bör gallras när påföljden är verkställd, även om domsstaten inte har meddelat att uppgiften har gallrats i den staten. Det går inte att utesluta att det finns fall då det inte går att bedöma när en påföljd som avses är verkställd, t.ex. vid ett förbud som inte är begränsat till . Regeringen anser att sådana uppgifter bör gallras senast efter den dom eller det beslut som ledde till att uppgiften 2021/22:172 fördes in i registret. Detta innebär en halvering av den nu gällande yttersta fristen . Enligt utredningens förslag ska bestämmelsen i 17 a § andra stycket lagen om belastningsregister omfatta uppgifter om påföljder som är sådana att de inte kan gallras med stöd av 16 och 17 §§. Regeringen anser dock att bestämmelsen endast bör hänvisa till uppgifter som inte kan gallras med stöd av 17 §. Skälet för det är att även uppgifter om påföljder utan svensk motsvarighet kan gallras enligt 16 §, t.ex. om domen eller beslutet har undanröjts eller om den registrerade har avlidit. Vissa kombinationspåföljder kan gallras enligt befintliga bestämmelser De föreslagna ändringarna i 17 a § andra stycket bör endast gälla uppgifter som inte i någon del innehåller en påföljd med motsvarighet i det svenska påföljdssystemet. Som anförs i betänkandet är det dock i praktiken vanligare med olika påföljdskombinationer, där en huvudpåföljd med svensk motsvarighet kombineras med en tilläggssanktion som svarar mot vad som här skulle utgöra särskild rättsverkan av brott. En sådan uppgift kan gallras med stöd av befintliga gallringsbestämmelser. Uppgiften kan alltså gallras i sin helhet utifrån den gallringsfrist som enligt 17 § gäller för påföljden med svensk motsvarighet. Regeringen delar utredningens bedömning att denna tillämpning ryms inom nuvarande lydelse av 17 § och att det inte krävs någon ändring av bestämmelsen. Regeringens förslag: Bestämmelsen om uppskjuten gallring ska ändras så att den även omfattar uppgifter om domar som har överförts via Ecris. En uppgift i belastningsregistret som har överförts till med stöd av rambeslutet om Ecris ska inte få lämnas ut om har underrättats av en behörig myndighet i den stat som har överfört uppgiften om att uppgiften har gallrats i den staten. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningens förslag skiljer sig i lagtekniskt hänseende från regeringens genom att begränsningen av uppgifter som får lämnas ut regleras i en ny paragraf. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker eller har inga invändningar mot utredningens förslag. anför att förslaget framstår som rimligt och att det inte finns några principiella invändningar mot att lika fall behandlas lika. anser att det som utredningen anför inte är tillräckligt för att frångå den tidigare tolkning av artikel 5.2 i rambeslutet som har gjorts i förarbetena. Därtill anser myndigheten att det saknas en analys av hur utredningens förslag påverkar möjligheterna för de registrerade att få information om vilka medlemsstater som innehar information i sina kriminalregister och att utöva sina rättigheter. Skälen för regeringens förslag Det finns skäl att ompröva tidigare ställningstaganden Bestämmelserna om uppskjuten gallring i 18 § lagen om belastningsregister är inte tillämpliga på uppgifter som har överförts till med stöd av rambeslutet om Ecris. Vid genomförandet av rambeslutet föreslogs i promemorian Utbyte av uppgifter ur kriminalregister mellan EU:s medlemsstater, att bestämmelsen om uppskjuten gallring skulle göras tillämplig även på sådana uppgifter (Ds 2011:15 s. 19 och 99, jfr s. 56 f. och 88). Regeringen gjorde emellertid motsatt bedömning, vilket motiverades med hänvisning till då gällande dataskyddsreglering och behovet av att säkerställa att uppgifter som överförts via Ecris verkligen gallras när meddelande om gallring inkommer från den dömande medlemsstaten (se prop. 2011/12:163 s. 36. f.). Enligt regeringen framstår den nuvarande ordningen som mindre ändamålsenlig. Det kan ifrågasättas om det är motiverat att uppgifter som har överförts via Ecris behandlas på ett annat sätt än svenska och andra utländska domar i gallringshänseende. Det finns därför skäl att nu ompröva det ställningstagande som gjordes vid rambeslutets genomförande. Rambeslutet hindrar inte uppskjuten gallring i belastningsregistret Den första fråga som behöver ställas i detta sammanhang är om rambeslutet om Ecris hindrar att de nationella bestämmelserna om uppskjuten gallring tillämpas på uppgifter som har överförts via Ecris. I artikel 5.2 anges att vid varje ändring eller strykning av en uppgift som har överförts från domsstaten till medborgarstaten, krävs en motsvarande ändring eller strykning av uppgift som har lagrats i medborgarstaten, ”för att kunna vidarebefordras i enlighet med artikel 7”, dvs. för att kunna vidarebefordras som svar på en ansökan om uppgifter om domar enligt artikel 7. Ordalydelsen ger inte något entydigt svar på hur artikel 5.2 bör tolkas. Som utredningen anför framgår det emellertid av skälen i rambeslutet att syftet med bestämmelserna om överföring av uppgifter till medborgarstaten för lagring och vidarebefordran inte är att harmonisera medlemsstaternas nationella system för kriminalregister. Det anges uttryckligen att rambeslutet inte medför någon skyldighet för den dömande medlemsstaten att ändra sitt interna kriminalregistersystem när det gäller användning av uppgifter för inhemska ändamål (skäl 16). Vid tolkningen av artikel 5.2 måste även beaktas att rambeslutet över huvud taget inte reglerar sättet på vilket överförda uppgifter ska lagras. Det är upp till medlemsstaterna att avgöra om uppgifterna ska lagras i det eller i annan ordning. Det talar emot en tolkning som innebär en skyldighet för medlemsstaterna att gallra uppgifter i sina . Mot bakgrund av det anförda instämmer regeringen i utredningens bedömning att rambeslutet endast ålägger medborgarstaten en skyldighet att inte vidarebefordra en uppgift som har gallrats hos domsstaten när den besvarar en ansökan enligt artikel 7. Medborgarstaten kan alltså tillämpa 2021/22:172 nationella regler om gallring på uppgifter som har överförts via Ecris, så länge uppgifterna används för inhemska ändamål. Uppskjuten gallring bör omfatta domar och beslut som överförs via Ecris Nuvarande ordning innebär att uppgifter om lagföringar inom EU som kan vara av betydelse vid t.ex. påföljdsbestämning för personer som återfaller i brott saknas i belastningsregistret i större utsträckning än uppgifter om inhemska avgöranden eller avgöranden från andra länder. Det leder till ett sämre beslutsunderlag och försvårar en enhetlig rättstillämpning. anför bör lika fall behandlas lika. I syfte att säkerställa en enhetlig och ändamålsenlig ordning bör bestämmelsen om uppskjuten gallring i 18 § lagen om belastningsregister ändras så att även uppgifter som har överförts via Ecris omfattas. Den föreslagna ändringen innebär att belastningsregistret kommer att innehålla uppgifter som enligt artikel 5.2 i rambeslutet inte får vidarebefordras vid svar på en ansökan enligt artikel 7. Det behövs därför nationella regler som anger att sådana uppgifter inte ska lämnas ut. Artikel 7 har genomförts i svensk rätt genom 12 a § lagen om belastningsregister och genom bestämmelser i förordningen om belastningsregister. Enligt regeringen bör det genom tillägg i dessa befintliga bestämmelser anges att en uppgift inte får lämnas ut, om har underrättats av behörig myndighet i den stat som har överfört uppgiften om att uppgiften har gallrats i den staten. Konsekvenserna för den enskildes möjlighet till insyn är begränsade anför att det saknas en analys av hur förslagen påverkar möjligheterna för de registrerade att få information om vilka medlemsstater som innehar information i sina kriminalregister och att utöva sina rättigheter. En konsekvens av regeringens förslag är att en enskild som ansöker om uppgifter om sig själv i kriminalregistret hos centralmyndigheten i en annan medlemsstat enligt artikel 6 i rambeslutet inte alltid kommer att få fullständig information om uppgifter i det . Uppgifter som har gallrats i domsstaten men kvarstår i belastningsregistret med stöd av bestämmelsen om uppskjuten gallring kommer inte att lämnas ut via Ecris. I en sådan situation kommer dock uppgifter att lämnas om den nya anteckning i belastningsregistret som har föranlett att gallringen av den äldre uppgiften skjutits upp. Även när uppgifterna lämnas via Ecris kommer den enskilde alltså alltid att få information om huruvida denne förekommer i det . Att informationen i vissa fall kan vara ofullständig när det gäller äldre uppgifter om domar meddelade i andra medlemsstater får anses vara en acceptabel konsekvens för att uppnå en enhetlig rättstillämpning. I detta sammanhang bör särskilt framhållas att en enskild alltid har rätt att vända sig till och på begäran få ta del av samtliga uppgifter ur registret om sig själv, enligt 9 § lagen om belastningsregister. 11En kompletterande bestämmelse i brottsdatalagen Regeringens förslag: Brottsdatalagen ska kompletteras med en bestämmelse om vad som gäller när en svensk behörig myndighet har fått personuppgifter från en annan medlemsstat i EU eller ett EU-organ och det finns villkor som begränsar möjligheten att använda uppgifterna. Svenska myndigheter ska då följa villkoren oavsett vad som är föreskrivet i lag eller annan författning. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker eller har inga invändningar mot förslaget.