prop · H903228 · 2022-04-19 00:00:00 — Även den avståndsbaserade skattereduktionen förväntas därför i genomsnitt vara något större i inkomstgrupper med högre inkomst. Sammantaget bidrar dock förändringarna till en något jämnare fördelning av ekonomisk standard, då effekten på ekonomisk standard är positiv i den nedre delen av inkomstfördelningen och negativ i den övre delen (se figur 11.3). Eftersom det rör sig om en offentligt finansiellt neutral omläggning är dock de genomsnittliga effekterna på den ekonomiska standarden mycket små. Genomsnittlig förändring av ekonomisk standard till följd av Prop. förslaget för olika inkomstgrupper -0,01 -0,02 -0,03 -0,04 Anm.: Ekonomisk standard är summan av hushållets samtliga inkomster minus skatter justerat för hushållets storlek och sammansättning. Källa: och egna beräkningar. I tabell 11.8 nedan redovisas en sammanställning av de reseavdrag som uppskattas göras 2023 enligt nuvarande regler respektive med den föreslagna skattereduktionen uppdelat på de sex olika kommungrupperna enligt Tillväxtanalys indelning (se figur 11.4 för denna kommunindelning). uppskattas att drygt 900 000 personer skulle göra reseavdrag i inkomstslaget tjänst om förslaget inte genomförs. En stor andel av avdragen, , uppskattas göras av personer bosatta i storstadskommuner och s.k. täta kommuner nära större stad, vilket avspeglar det faktum att en stor del av befolkningen bor i dessa kommuner. En liten andel av reseavdragen uppskattas göras av personer bosatta i mycket avlägset belägna landsbygdskommuner. I förhållande till antalet sysselsatta i respektive kommungrupp är det vanligast att göra reseavdrag i landsbygdskommuner nära en större stad, där nästan 3 av 10 sysselsatta beräknas göra reseavdrag med nuvarande regler. 2021/22:228 Figur 11.4 Kommuntyper enligt Tillväxtanalys indelning Källa: Tillväxtanalys, ”Bättre statistik för bättre regional - och landsbygdspolitik”, rapport 2014:4, figur 19. Tabell 11.8 Reseavdrag enligt nuvarande regler och skattereduktion enligt förslag 2023 i olika kommungrupper enligt reduktion (kr) Anm.: Tabellen är framtagen baserat på uppgifter i FASIT enligt vad som beskrivs i avsnittet om beräkningsunderlag. Beräkningarna är behäftade med osäkerhet både vad gäller reseavdragen och den föreslagna skattereduktionen. Källa: och egna beräkningar. Antalet personer som bedöms komma att omfattas av den föreslagna skattereduktionen är högre, jämfört med antalet reseavdrag, i samtliga kommungrupper utom i storstadskommunerna. lättnaden per person bedöms bli lägre med skattereduktionen i samtliga Sammantaget uppskattas en mindre andel av den totala skattelättnaden, enligt förslaget, gå till personer bosatta i storstads- kommunerna och en större andel av den totala skattelättnaden går till bosatta i övriga kommungrupper jämfört med nuvarande reseavdrag. till förslagets effekter på ekonomisk standard för personer i olika kommungrupper, uppskattas personer i storstadskommunerna i genomsnitt få en något lägre ekonomisk standard till följd av förslaget (se figur 11.5). Personer bosatta i mycket avlägset belägna landsbygdskommuner får den största genomsnittliga ökningen. De genomsnittliga effekterna är dock 2021/22:228 i konsekvensanalysen framgår att det framför allt är arbetsresande med bil, med en högre marginalskatt eller med långa avstånd, som kan få en minskad skattelättnad med den föreslagna skattereduktionen jämfört med nuvarande reseavdrag. Baserat på uppgifter i Trafikanalys sammanställning (PM 2020:6) uppskattas att ca 50 000 förvärvsarbetande gör arbetsresor längre än och räknar med bilavdrag. Merparten av dessa personer är bosatta i stadskommuner. Andelen personer som betalar statlig inkomstskatt, och därmed har en högre marginalskatt, är relativt hög bland personer med reseavdrag i storstäder och täta kommuner nära större stad. I dessa kommungrupper kan därmed skattelättnaden i genomsnitt minska något mer för en arbetsresande med bil jämfört med i övriga kommungrupper. De personer som kan få en större skattelättnad jämfört med dagens reseavdrag är framför allt personer som reser med kollektivtrafik på avstånd utanför storstadsregionerna. Utanför storstäderna är arbetsresor med kollektivtrafik mer vanligt förekommande främst bland personer bosatta i kommuner nära storstad eller större stad. Det är också i dessa kommungrupper som antalet personer som omfattas av skattelättnaden ökar mest i förhållande till nuvarande regler (se tabell 11.8). Figur 11.5 Genomsnittlig förändring av ekonomisk standard till följd av förslaget i olika kommungrupper enligt Tillväxtanalys kommunindelning Landsbygdskommuner mycket avlägset belägna Landsbygdskommuner nära en större stad Täta kommuner avlägset belägna Täta kommuner nära en större stad -0,02 -0,01 0,00 0,01 0,02 0,03 0,04 0,05 0,06 0,07 Anm.: Ekonomisk standard är summan av hushållets samtliga inkomster minus skatter justerat för hushållets storlek och sammansättning. Källa: och egna beräkningar. Effekter för den ekonomiska jämställdheten Förslaget påverkar den ekonomiska jämställdheten mellan män och kvinnor eftersom både reseavdragets användning och resmönstren i viss utsträckning skiljer sig åt mellan kvinnor och män. Som framgår i betänkande gör män i genomsnitt längre arbetsresor och använder i större utsträckning än kvinnor bil som färdmedel. 2021/22:228 gjorde ca 373 000 kvinnor och 499 000 män rese- Medelavdraget var runt för kvinnor, jämfört med för män. Eftersom män är överrepresenterade i högre inkomstlägen blir även avdragets skattemässiga värde i genomsnitt större för män än för kvinnor. Andelen av den föreslagna skattereduktionen som beräknas tillfalla män blir dock fortsatt högre än för kvinnor, eftersom män i genomsnitt gör längre arbetsresor än kvinnor. Skattelättnaden i form av skattereduktionen beräknas dock bli något mindre ojämnt fördelad mellan kvinnor och män i förhållande till skattelättnaden med dagens reseavdrag. Den ekonomiska jämställdheten bedöms därmed förstärkas men marginellt (se figur 11.6). Figur 11.6 Genomsnittlig förändring av individuell disponibel inkomst bland kvinnor respektive män -0,01 Källa: och egna beräkningar. 11.9Effekter för statliga myndigheter och de allmänna förvaltningsdomstolarna Förslaget förväntas medföra kostnader för avseende utveckling av formulär och it-system, information och rättsligt stöd. beräknar dessa engångskostnader till ca . Regeringens bedömning är att tillkommande kostnader ryms inom befintliga ekonomiska ramar. Förslaget innebär en stor förändring av regelverket för arbetsresor. De föreslagna bestämmelserna bedöms dock vara enklare att tillämpa jämfört med kommitténs förslag, eftersom det t.ex. inte föreslås att ett tidsvinstkrav vid bristfällig kollektiv ska införas. Förslaget medför även ökade 2021/22:228 möjligheter för att kontrollera regelefterlevnaden. Initialt kan antalet överklaganden av beslut förväntas öka. Denna initiala ökning av ärenden bör dock kunna hanteras inom ordinarie verksamhet. För vissa förmåner kommer skattereduktionen att innebära att den enskilde behöver lämna fler uppgifter till , detta gäller exempelvis särskilt bostadstillägg. uppskattar att de kommer att få kostnader för it-utveckling på ca 2,25 till till följd av förslaget. Regeringens bedömning är att tillkommande kostnader ryms inom befintliga ekonomiska ramar. Konsekvenser för de allmänna förvaltningsdomstolarna Förslaget innebär en stor förändring av regelverket för arbetsresor. De föreslagna bestämmelserna bedöms dock vara enklare att tillämpa jämfört med kommitténs förslag, eftersom det t.ex. inte föreslås att ett tidsvinstkrav vid bristfällig kollektivtrafik ska införas. bedömer att målen hos domstolarna kommer att öka och att denna tillfälliga ökning inte kan hanteras inom givna anslagsramar. anser därför att anslaget till Domstolar bör ökas med , lämpligen . Initialt kan antalet överklaganden av beslut förväntas öka. Denna initiala ökning av antal mål i de allmänna förvaltningsdomstolarna bedöms dock kunna hanteras inom domstolarnas befintliga ekonomiska ramar. Den i propositionen föreslagna skattereduktionen för arbetsresor innebär att det införs en regional differentiering av skattereduktionen för de fysiska personer som är bosatta och har sin arbetsplats i vissa storstadsområden. För att dessa personer ska ha rätt till skattereduktion för arbetsresor måste de ha ett avstånd mellan bostad och arbetsplats som överstiger en avståndsgräns som är högre än vad som gäller för skattskyldiga som inte är bosatta och har sin arbetsplats i sådana områden. Den högre avståndsgränsen gäller arbetsresor hänförliga till inkomstslaget tjänst men även arbetsresor hänförliga till inkomstslaget näringsverksamhet, exempelvis en enskild näringsidkares arbetsresor. En lagreglering, genom vilken förutsättningen och storleken på skattereduktionen knyts till den skattskyldiges hemvist, aktualiserar frågan om om statsstöd är tillämpliga. Europeiska unionens statsstödsregler finns i artiklarna 107–109 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, förkortat EUF-fördraget. Statsstödsreglerna utgår från ett generellt förbud för medlemsstaterna att ge statligt stöd, men det finns undantag. Ett stöd omfattas enligt artikel 107.1 av statsstödsbestämmelserna om det uppfyller fyra kriterier . 1.ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, 2.snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen genom att 3.gynna vissa företag eller viss produktion, och 4.påverka handeln mellan medlemsstaterna. Åtgärder som inte uppfyller dessa fyra kriterier utgör inte ett statligt stöd enligt artikel 107 i EUF-fördraget och är därmed tillåtna enligt . Fysiska personer kan bedriva och själva beskattas för resultatet av sådan verksamhet som omfattas av företagsdefinitionen i om statsstöd. En fysisk person kan t.ex. driva företag i form av enskild näringsverksamhet eller som delägare i handelsbolag. För att om statligt stöd ska aktualiseras behöver dock stödet snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, och påverka handeln mellan medlemsstaterna. Huvudregeln vid inkomstbeskattningen är att alla utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster ska dras av som kostnad. Privata levnadskostnader får dock inte dras av. Från denna grundläggande princip har undantag gjorts för utgifter för arbetsresor i det nuvarande reseavdragssystemet. Avdragsrätten för dessa utgifter finns på grund av särskild reglering. Utgifter för arbetsresor har i skattesammanhang historiskt sett bedömts ha karaktär av privata levnadskostnader eftersom de har orsakats av den skattskyldiges val av bostadsläge. Skälet till att utgifterna trots sin karaktär får dras av är att det för många skattskyldiga rör sig om en avsevärd kostnad som ändå har ett visst samband med inkomsternas förvärvande. Bakom synsättet om visst samband ligger bl.a. tankar om att den skattskyldige ibland själv kan ha svårt att styra var den kan få tag i en bostad eller ett arbete och då tvingas acceptera att bosätta sig och arbeta på platser som kan medföra betydande utgifter för arbetsresor (SOU 2019:36 s. 160). Med hänsyn till arbetsresornas privata karaktär kan den föreslagna differentieringen av skattereduktionen, som utgår ifrån var den skattskyldige är bosatt och som innebär att en högre avståndgräns ska gälla för skattskyldiga som bor i vissa storstadskommuner, inte anses snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion eller påverka handeln mellan medlemsstaterna. Förslaget är därför förenligt med regler om statligt stöd. Förslagen i propositionen bedöms även vara förenligt med i övrigt. 2021/22:228 12 12.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt 10 § Vid beräkning av den statliga inkomstskatt som hänför sig till de utländska inkomsterna ska den del av den statliga inkomstskatten som hänför sig till de utländska förvärvsinkomsterna respektive den del som hänför sig till de utländska kapitalinkomsterna beräknas var för sig. Den statliga och kommunala inkomstskatt som hänför sig till de utländska förvärvsinkomsterna (intäktsposter efter avdrag för kostnadsposter) ska anses utgöra så stor del av den skattskyldiges hela statliga respektive kommunala inkomstskatt på förvärvsinkomst, beräknad utan avräkning, som de utländska förvärvsinkomsterna utgör av den skattskyldiges sammanlagda förvärvsinkomst före allmänna avdrag, grundavdrag och sjöinkomstavdrag. Motsvarande gäller i tillämpliga delar vid beräkning av den del av den statliga inkomstskatten som hänför sig till de utländska kapitalinkomsterna. Vid tillämpning av första stycket ska, om den skattskyldige fått skattereduktion enligt 67 kap. inkomstskattelagen (1999:1229), sådan reduktion anses ha skett från och statlig inkomstskatt, statlig fastighetsskatt respektive fastighetsavgift med så stor del av reduktionen som respektive skatt eller avgift utgör av det sammanlagda beloppet av nämnda skatter och avgift före sådan reduktion. Skattereduktion enligt 67 kap. 5–9 d, 34, 35, 46–48 och 53–64 §§ inkomstskattelagen ska dock anses ha skett bara från inkomstskatt. Om en skattskyldig enligt 2 § första stycket 4 lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel ska betala avkastningsskatt gäller följande. Vid beräkningen av spärrbeloppet ska, vid bestämmande enligt första stycket av den statliga inkomstskatt som hänför sig till de utländska inkomsterna, avkastningsskatt likställas med statlig inkomstskatt på förvärvsinkomst. I paragrafen regleras hur den statliga inkomstskatten som hänför sig till utländska förvärvsinkomster respektive kapitalinkomster och den kommunala inkomstskatten som hänför sig till utländska förvärvsinkomster ska beräknas. Ändringen i andra stycket innebär att skattereduktion för arbetsresor enligt 67 kap. 53–64 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) vid beräkningen endast ska anses ha skett från inkomstskatt. Det är en följd av ändringen i 67 kap. 2 § andra stycket inkomstskattelagen. 12.2Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 11§ Bestämmelser om hur skatten ska beräknas finns i 65 kap. Bestämmelser om beräkning av skatt på ackumulerad inkomst finns i 66 kap. Bestämmelser om skattereduktion för underskott av kapital, arbetsinkomst (jobbskatteavdrag), sjukersättning och aktivitetsersättning, förvärvsinkomst, boende i vissa områden (regional skattereduktion), arbetsresor, allmän pensionsavgift, sjöinkomst, hushållsarbete, installation av grön teknik, gåva, mikroproduktion av förnybar el och avgift till arbetslöshetskassa finns i 67 kap. Paragrafen innehåller hänvisningar till de kapitel som finns om Prop. 2021/22:228 beräkningen av skatten och om skattereduktion. Ändringen i tredje stycket innebär att även skattereduktion för arbetsresor tas med i uppräkningen. 2 § Utgifter som avses i följande paragrafer ska dras av utan någon beloppsmässig begränsning, nämligen utgifter –vid tjänsteresor enligt 5–17 §§, –vid tillfälligt arbete på annan ort eller vid dubbel bosättning enligt 18–22 och 31 §§, –för hemresor enligt 24 och 31 §§, –för egenavgifter enligt 36 §, –för arbetsgivaravgifter enligt 36 a §, och –i hobbyverksamhet enligt 37 §. Första stycket gäller också i fråga om utgifter för resor i tjänsten som företas med annat transportmedel än egen bil eller förmånsbil. Utgifter för inställelseresor enligt 25 § och övriga utgifter ska dras av bara till den del kostnaderna under beskattningsåret sammanlagt överstiger . I paragrafen ges upplysningar om beloppsgränser för avdrag för olika utgifter. Ändringen i tredje stycket innebär att beloppsgränsen för resor mellan bostaden och arbets- och utbildningsplatsen tas bort från uppräkningen. Ändringen är en följd av att avdragsrätten för dessa utgifter avskaffas. Ändringen innebär vidare att beloppsgränsen för utgifter för inställelse- Dessa utgifter ska dras av tillsammans med övriga utgifter till den del kostnaderna under beskattningsåret sammanlagt överstiger Övervägandena finns i avsnitt 6.3. 24 § När en skattskyldig på grund av sitt arbete vistas på en annan ort än den där den skattskyldige eller dennes familj bor, ska utgifter för hemresor dras av, om avståndet mellan hemorten och arbetsorten är längre än . göras för högst en hemresa och bara för utgifter för resor mellan två platser inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Avdraget ska beräknas efter utgiften för det billigaste färdsättet. för flygresa och utgifter för tågresa ska dock dras av. Om det saknas godtagbara allmänna kommunikationer, ska utgifter för resa med egen bil dras av med och för varje kilometer. För resa med den skattskyldiges förmånsbil ska utgifter för dieselolja dras av med för varje kilometer och utgifter för annat drivmedel med för varje kilometer. gäller också om den skattskyldige har använt sin sambos eller en närståendes Utgifter för väg-, bro- och färjeavgifter samt skatt enligt lagen (2004:629) om trängselskatt ska också dras av I paragrafen regleras avdragsrätten för hemresor. Ändringarna i tredje stycket föranleds av att 27 och 29 §§ upphör att Ändringarna innebär ingen ändring i sak när det gäller avdragsrätten för hemresor med egen bil eller förmånsbil. Övriga ändringar är endast språkliga. 31 § Om skattskyldiga som har skattefri förmån av utbildning eller annan åtgärd enligt 11 kap. 17 § får ersättning för ökade levnadskostnader och för utgifter för 2021/22:228 hemresor, ska avdrag göras för ökade levnadskostnader enligt de regler som gäller för tillfälligt arbete på annan ort enligt 18 § och för utgifter för hemresor enligt 24 §. Avdraget för ökade levnadskostnader får dock inte överstiga vare sig uppburen ersättning eller de schablonbelopp som anges i 21 §. Har den skattskyldiges anställning upphört på grund av uppsägning får avdrag inte göras för tid efter uppsägningstidens utgång. I paragrafen regleras avdragsrätten för utgifter i samband med utbildning eller annan åtgärd vid omstrukturering, personalavveckling eller liknande. Ändringen innebär att första stycket tas bort till följd av att avdragsrätten för utgifter för resor mellan bostaden och platsen för utbildningen eller annan åtgärd avskaffas. Sådana resor kommer i stället att omfattas av skattereduktionen för arbetsresor enligt 67 kap. 53 §. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om skattereduktion för fysiska personer i 2– 64 §§ och för juridiska personer i 2 och 27–33 §§. Skattereduktion ska anges i hela krontal så att öretal faller bort. I paragrafen ges upplysningar om vilka bestämmelser i kapitlet som reglerar skattereduktion för fysiska respektive juridiska personer. Ändringen i första stycket är en följd av att nya bestämmelser införs och innebär att en hänvisning görs till bestämmelserna om skattereduktion för arbetsresor. 2 § Skattereduktion ska göras för sjöinkomst, allmän pensionsavgift, arbetsinkomst (jobbskatteavdrag), sjukersättning och aktivitetsersättning, förvärvsinkomst, boende i vissa områden (regional skattereduktion), arbetsresor, underskott av kapital, hushållsarbete, installation av grön teknik, gåva, mikroproduktion av förnybar el och avgift till arbetslöshetskassa i nu nämnd ordning. Skattereduktion ska räknas av mot och statlig inkomstskatt som beräknats enligt 65 kap., mot statlig fastighetsskatt enligt lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt samt mot fastighetsavgift enligt lagen (2007:1398) om fastighetsavgift. Skattereduktion enligt 5–9 d, 34, 35, 46–48 och 53–64 §§ ska dock räknas av endast mot inkomstskatt. I paragrafen anges i vilken ordning skattereduktionerna ska göras när en skattskyldig har rätt till flera skattereduktioner. Första stycket har kompletterats så att det framgår att skattereduktion för arbetsresor ska göras efter regional skattereduktion men före underskott av kapital. Ändringen i andra stycket innebär att det läggs till en hänvisning till de nya 53–64 §§ vilket medför att även den nya skattereduktionen för arbetsresor ska räknas av endast mot inkomstskatt. Övervägandena finns i avsnitt 4.7. 34 § Rätt till skattereduktion med har fysiska personer som året före beskattningsåret är folkbokförda i en kommun som anges i bilaga 67.1. Rätt till skattereduktion har även obegränsat skattskyldiga som saknar Prop. 2021/22:228 folkbokföring i året före beskattningsåret, om hemortskommunen är en sådan som anges i bilaga 67.1. I paragrafen anges vilka personer som kan få regional skattereduktion och skattereduktionens storlek. Ändringarna i första och andra styckena innebär att numreringen av bilagan ändras från bilaga 67 till bilaga 67.1 och är en följd av att det införs en ny bilaga, bilaga 67.2. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. 53 § Skattskyldiga har i den omfattning som anges i detta kapitel rätt till skattereduktion för resor mellan bostaden och arbetsplatsen (arbetsresor). Med arbetsresor avses även resor mellan bostaden och platsen för skattefri utbildning eller annan åtgärd enligt 11 kap. 17 §. I paragrafen, som är ny, finns den grundläggande bestämmelsen om att skattskyldiga har rätt till skattereduktion för resor mellan bostaden och arbetsplatsen (arbetsresor). Av första stycket följer att skattskyldiga har rätt till skattereduktion för arbetsresor i den omfattning som anges i detta kapitel. Definitionen av arbetsresor motsvarar nuvarande 12 kap. 26 §. Begreppet arbetsresor omfattar inte endast resor tur och retur mellan en bostad och en arbetsplats utan exempelvis även resor mellan arbetsplatser hos olika arbetsgivare. Med arbetsplats avses den skattskyldiges tjänsteställe enligt 12 kap. 8 §. Om den anställda har tjänsteställe i bostaden är detta den anställdas arbetsplats. Enligt andra stycket utvidgas begreppet arbetsresor till att även omfatta resor mellan bostaden och platsen för skattefri utbildning eller annan åtgärd enligt 11 kap. 17 §, dvs. sådana resor som regleras i nuvarande 12 kap. 31 § första stycket. Övervägandena finns i avsnitt 4.1 och 6.2. 54 § Skattereduktion ska göras för den del av avståndet mellan bostad och arbetsplats som enkel väg överstiger men inte , om inte annat följer av andra stycket. För den som är bosatt och har sin arbetsplats i en sådan kommun som anges i bilaga 67.2 gäller i stället att skattereduktion ska göras bara för den del av avståndet mellan bostad och arbetsplats som enkel väg överstiger men inte . För rätt till skattereduktion ska den skattskyldige under beskattningsåret ha minst som uppfyller villkoren i första eller andra stycket. I paragrafen, som är ny, anges vissa villkor för att en skattskyldig ska ha rätt till skattereduktion. Enligt första stycket ska skattereduktion göras för den del av avståndet mellan bostad och arbetsplats enkel väg som överstiger men inte . Det innebär exempelvis att om avståndet är exakt enkel väg har den skattskyldige inte rätt till skattereduktion. Om avståndet är enkel väg kommer av avståndet att ingå i beräkningen av skattereduktionen. finns även en övre avståndsgräns om . För den del av resan 2021/22:228 som överstiger har den skattskyldige inte rätt till skattereduktion. I andra stycket anges att för den som är bosatt och har sin arbetsplats i en sådan kommun som anges i bilaga 67.2 ska skattereduktion i stället göras för den del av avståndet mellan bostad och arbetsplats enkel väg som överstiger men inte . Det kan förekomma att en skattskyldig, som bor i en sådan storstadskommun som anges i bilaga 67.2, under reser mellan arbetsplatser belägna i och utanför en storstadskommun. I dessa fall ska den lägre avståndsgränsen, dvs. , tillämpas för hela resan. Den övre avståndgränsen är densamma för samtliga skattskyldiga, dvs. För rätt till skattereduktion ska den skattskyldige enligt tredje stycket under beskattningsåret ha minst som uppfyller villkoren i första eller andra stycket. Gränsen innebär att den skattskyldige inte har rätt till skattereduktion för arbetsresor vid 29 eller färre resdagar under beskattningsåret.