prop · H903100 · 2022-04-19 00:00:00 — –Regeringen bedömer att det strukturella sparandet innevarande år kommer att avvika från överskottsmålets nivå, och att avvikelsen är motiverad av spridningen av covid-19 och av stabiliseringspolitiska skäl. –Den aktuella prognosen, som bygger på beslutade och aviserade reformer, visar på ett sparande över den målsatta nivån 2023. Prognoser för ekonomins ut- veckling är i allmänhet mycket svåra att göra. Den ökade ekonomiska och geo- politiska osäkerheten till följd av den ryska invasionen av och pandemin, medför att prognosen är ovanligt osäker. Finanspolitiken kan alltså framöver behöva anpassas till ett ekonomiskt läge som avviker från det som prognostiseras i denna proposition. –Bruttoskulden bedöms vara förenlig med skuldankarets riktmärke på av BNP 2021–2023. –Den nuvarande prognosen för de takbegränsade utgifterna innebär att utgifterna överstiger utgiftstaket med . –Regeringen bedömer att utgiftstaket bör uppgå till . Det är en ökning med jämfört med . –Kommunsektorn som helhet bedöms klara balanskravet . 4.1Uppföljning av målet för det finansiella sparandet Målnivån för det finansiella sparandet (överskottsmålet) anger att sparandet i den offentliga sektorn i genomsnitt ska motsvara en tredjedels procent av BNP över en konjunkturcykel. Det strukturella sparandet innevarande och nästkommande år används för att bedöma måluppfyllelsen i förhållande till överskottsmålet i ett framåt- blickande perspektiv. För att i efterhand utvärdera om överskottsmålet uppnåtts och för att upptäcka systematiska avvikelser används ett bakåtblickande åttaårigt genom- snitt av det faktiska finansiella sparandet. Det bakåtblickande genomsnittet ska dock inte styra finanspolitiken på kort sikt. Det strukturella sparandet ligger under överskottsmålets nivå Regeringen bedömer att det strukturella sparandet innevarande år kommer att avvika från överskottsmålets nivå, men att avvikelsen är motiverad av spridningen av covid-19 och av stabiliseringspolitiska skäl. Det finanspolitiska ramverket anger uttryckligen att det kan vara motiverat att bedriva en aktiv finanspolitik som försvagar sparandet av stabiliseringspolitiska skäl. Det betyder att även om finanspolitiken leder till en tydlig avvikelse från överskottsmålet innevarande år bedöms den förda finans- politiken vara förenlig med det finanspolitiska ramverket. Om en målavvikelse konstateras ska dock regeringen redogöra för varför avvikelsen uppstått och hur en återgång till målnivån ska ske. Även det bakåtblickande genomsnittet av det finansiella sparandet –2021 bedöms ligga under målnivån (se tabell 4.1). Avvikelsen är motiverad av pandemin och av stabiliseringspolitiska skäl Spridningen av covid-19 har medfört ökade direkta kostnader för t.ex. sjukvård, smitt- spårning, testning och vaccinering, vilket har försvagat det strukturella sparandet. Dessutom har pandemin inneburit att stora finanspolitiska åtgärder behövt vidtas för att dämpa de akuta ekonomiska effekterna för hushåll och företag. Detta har medfört att sparandet avviker från den målsatta nivån för överskottsmålet. Det strukturella sparandet bedöms bli -0,av potentiell BNP, vilket är lägre än över- skottsmålets nivå (se tabell 4.1). Behoven av finanspolitiskt stöd för att dämpa de ekonomiska effekterna av pandemin förväntas minska . Externa bedömare, som t.ex. Europeiska kommissionen, och , pekar dock på vikten av att inte dra tillbaka stimulanser för snabbt, givet den djupa låg- konjunktur som följde av pandemin. Till detta kommer risker kopplade till den ryska invasionen av . Utvecklingen av den geopolitiska och säkerhetspolitiska situationen har inneburit ytterligare behov av finanspolitiska åtgärder. Åtgärderna har framför allt riktats mot att möta prisökningar på energi till följd av invasionen av . Tabell 4.1 Finansiellt sparande i den offentliga sektorn samt indikatorer för avstämning mot överskottsmålet Procent av BNP om inte annat anges. Utfall 2021, prognos 2022–2025 -0,2 -0,5 -0,1 -0,2 -0,4 1 Andel av potentiell BNP. Källor: och egna beräkningar. Prognosen visar på ett sparande över överskottsmålet 2023 Den aktuella prognosen, som bygger på beslutade och aviserade reformer, visar på ett sparande över den målsatta nivån 2023. Prognoser för ekonomins utveckling är i allmänhet mycket svåra att göra. Den ökade ekonomiska och geopolitiska osäkerheten till följd av den ryska invasionen av , men även till följd av pandemin, medför att prognosen är ovanligt osäker. Utvecklingen av den geopolitiska och säkerhetspolitiska situationen kommande år kan också behöva hanteras genom ytterligare finanspolitiska insatser inom områden som t.ex. försvar och migration. Finanspolitiken kan framöver behöva anpassas till ett läge som avviker från det som prognostiseras i denna proposition. Enligt det finanspolitiska ramverket ska regeringen i den ekonomiska vårpropo- sitionen redogöra för utvecklingen av den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld. Om denna skuld avviker från skuldankaret, dvs. av BNP, med av BNP, enligt utfallet i nationalräkenskaperna för det föregående året eller enligt prognoserna för det innevarande året eller det följande budgetåret i den ekonomiska vårpropositionen, ska regeringen lämna en skrivelse till som den ekonomiska vårpropositionen lämnas. I skrivelsen ska regeringen redogöra för vad som orsakat avvikelsen och hur regeringen avser att hantera denna. Bruttoskuldens andel av BNP bedöms ligga inom skuldankarets toleransintervall (se diagram 4.1 och avsnitt 8.6). En viktig faktor, utöver den ekonomiska utvecklingen, bakom att skuldkvoten minskar är att då inledde en övergång till en helt egenfinansierad valutareserv efter att tidigare ha finansierat en del av reserven genom lån i . Övergången sker gradvis och bidrar också till att skuldkvoten minskar genom att statens lånebehov minskar (se avsnitt 7 och tabell 7.2). I nuvarande prognos, som endast inkluderar den finanspolitik som aviserats eller beslutats fram t.o.m. denna proposition, väntas bruttoskulden minska och uppgå till strax av BNP 2023. Diagram 4.1 Offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld Källor: och egna beräkningar. 4.3Uppföljning av utgiftstaket och bedömning av utgiftstakets nivå Utgiftstaket utgör en övre gräns för utgiftsnivån i statens budget och beslutas framåt. För att utgiftstaket ska främja en kontrollerad utgiftsutveckling och vara ett stöd för att uppnå överskottsmålet och långsiktigt hållbara finanser, är det en grund- läggande förutsättning att takets nivå i normalfallet inte ändras. Det finns dock inte några formella hinder för att besluta om att ändra en tidigare fastställd nivå på utgiftstaket. Nivån kan exempelvis ändras om finanspolitiken behöver anpassas till betydande nya yttre förutsättningar, men det bör endast ske i ytterst sällsynta fall. Regeringen har en riktlinje för hur stor budgeteringsmarginalen minst behöver vara i budgeteringsfasen för att hantera osäkerheter. Enligt riktlinjen bör utrymmet till ut- giftstaket uppgå till av de takbegränsade utgifterna för det inne- varande året (t), för (t + 1), för det andra följande året (t + 2) och för det tredje följande året (t + 3). Den nuvarande prognosen för de takbegränsade utgifterna innebär att de takbegränsade utgifterna överstiger det av beslutade utgiftstaket med (se tabell 4.2). När det finns risk för att ett beslutat utgiftstak kommer att överskridas ska regeringen enligt budgetlagen (2011:203) vidta sådana åtgärder som den har befogenhet till eller föreslå nödvändiga åtgärder. Givet det osäkra läget i omvärlden har regeringen valt att inte vidta eller föreslå några sådana åtgärder . Regeringen har påbörjat ett arbete för att kunna återkomma i budgetpropositionen med förslag till utgiftsbegränsande åtgärder. Enligt nuvarande prognos är budgeteringsmarginalen mindre än regeringens riktlinje för hur stor budgeteringsmarginalen minst bör vara, vilket innebär att utrymmet för reformer som ökar de takbegränsade utgifterna är mycket begränsat. Regeringen anser att budgeteringsmarginalen är tillräcklig för att hantera den osäkerhet som finns i prognoserna. Jämfört med prognosen i den beslutade budgeten beräknas budgeteringsmarginalen bli mindre 2022, mindre 2023 och mindre 2024. I avsnitt 6 görs en närmare genomgång av hur prognosen för de takbegränsade utgifterna förändrats sedan den beslutade budgeten . Tabell 4.2 Ursprungligt och faktiskt utgiftstak Miljarder kronor om inte annat anges Årlig nominell förändring av -0,4 1De tekniska justeringar som redovisas här är de ackumulerade tekniska justeringarna . 2Finanspolitiskt motiverade ändringar av utgiftstakets nivåer kan enligt praxis göras av en ny regering. Dessa ändringar medför en reell förändring av utgiftstakets begränsande effekt på de takbegränsade utgifterna. De reella ändringar som redovisas här är de ackumulerade reella ändringarna . 3Den slutgiltiga nivån på utgiftstaket är summan av den ursprungliga nivån och eventuella tekniska och reella justeringar. 4Förändring av utgiftstakets nivå jämfört med föregående år vid det tillfälle nivån beslutades av . Notera att beloppen i denna rad avviker från förändringen mellan åren för de ursprungligt beslutade nivåerna på utgiftstaket (rad 1) eftersom fastställda nivåer regelbundet justeras av tekniska skäl. Källor: och egna beräkningar. Bedömning av utgiftstakets nivå Regeringens bedömning: bör utgiftstaket för staten, inklusive ålders- pensionssystemet vid sidan av statens budget, uppgå till . Skälen för regeringens bedömning Enligt budgetlagen är det obligatoriskt för regeringen att i budgetpropositionen föreslå en nivå på utgiftstaket för det tredje tillkommande året. Det är praxis att regeringen redan i den ekonomiska vårpropositionen redovisar sin bedömning av Regeringen redovisar i det följande sin bedömning av utgiftstakets nivå . Bedömningen görs med utgångspunkt i de bestämnings- faktorer som redovisas i skrivelsen för finanspolitiken (skr. 2017/18:207). Utgiftstaket i förhållande till överskottsmålet De takbegränsade utgifterna beräknas uppgå till 2025 (se tabell 4.3). I förhållande till den bedömda nivån på utgiftstaket på kan de takbegränsade utgifterna öka med maximalt . bör ett utrymme motsvarande lämnas obudgeterat under utgiftstaket i budgetpropositionen som en buffert för oförutsedda händelser under budgetåret, i enlighet med riktlinjen för budgeteringsmarginalens minsta storlek. I budgetpropositionen bör därmed de takbegränsade ut- gifterna som mest uppgå till . Det betyder att den bedömda nivån på utgiftstaket medger att de takbegränsade utgifterna t.o.m. budgetpropositionen som mest kan bli högre än i nuvarande bedömning. Detta utrymme för möjliga utgiftsökningar mot- svarar av BNP. Att det finns ett ledigt utrymme under utgiftstaket betyder dock inte i sig att det finns ett utrymme för reformer som ökar de takbe- gränsade utgifterna. Reformer på utgiftssidan kan genomföras efter avstämning mot överskottsmålet med hänsyn tagen till eventuella inkomstförändringar. De takbegränsade utgifterna kan av flera skäl komma att bli högre, och budgeterings- marginalen i motsvarande utsträckning mindre än enligt den aktuella utgiftsprognosen, exempelvis till följd av makroekonomiska förändringar, såsom högre inflation, oförut- sedda volymökningar i transfereringssystemen eller beslut om reformer. Om budgete- ringsmarginalen delvis tas i anspråk för nya reformer, eller oförutsedda volymökningar i de statliga transfereringssystemen, försämras normalt det strukturella sparandet. Om budgeteringsmarginalen delvis tas i anspråk för utgiftsökningar till följd av makro- ekonomiska förändringar påverkas i många fall inte möjligheten att uppnå överskotts- målet. Tabell 4.3 Utgiftstak och takbegränsade utgifter Miljarder kronor om inte annat anges Av beslutade nivåer på utgiftstaket Regeringens bedömning av nivå på utgiftstaket Utgiftstak, procent av BNP Utgiftstak, procent av potentiell BNP Utgiftstak, fasta priser1 Takbegränsade utgifter, procent av BNP Takbegränsade utgifter, fasta priser2 Budgeteringsmarginal, procent av takbegränsade utgifter -0,4 Budgeteringsmarginal, procent av BNP -0,1 Finansiellt sparande, procent av BNP -0,5 Strukturellt sparande, procent av BNP -0,4 Offentliga sektorns utgifter, procent av BNP 1Beräkningen i fasta priser är utförd med en schabloniserad metod. Utgifter motsvarande andelen transfererings- anslag (känsliga för förändringar i volymer och makroekonomiska förutsättningar) är omräknade med implicitprisindex för hushållens konsumtionsutgifter, utgifter motsvarande andelen förvaltningsanslag (pris- och löneomräknade anslag) är omräknade med implicitprisindex för statliga konsumtionsutgifter och utgifter motsvarande andelen anslag som inte är indexerade är omräknade med prisindex för BNP. Av de takbegränsade utgifterna har , motsvarande riktlinjen för budgeteringsmarginalens storlek , behandlats som transfereringsanslag. 2Samma metod har använts som vid beräkningen av utgiftstaket (se not 1) med undantag för att av de takbegränsade utgifterna inte behandlats som transfereringsanslag. Källor: och egna beräkningar. Utvecklingen av de takbegränsade utgifterna och budgeteringsmarginalens storlek Bedömningen av utgiftstakets nivå medför att nivån utgör av potentiell BNP, vilket är högre än utgiftstakets nivå . Det innebär en högre årlig ökning av utgiftstaket än den genomsnittliga årliga ökningen av nivån sedan utgiftstaket infördes till det senaste . Den genomsnittliga årliga ökningen i löpande priser uppgår till , medan ökningen 2025 uppgår till . Budgeteringsmarginalen 2025 uppgår till av de takbegränsade utgifterna. Det är ett större utrymme än den säkerhetsmarginal på som regeringen vill upprätthålla till utgiftstaket för det tredje tillkommande året i enlighet med riktlinjen för budgeteringsmarginalens minsta storlek. En budgeteringsmarginal som endast motsvarar säkerhetsmarginalen skulle kunna medföra att möjligheterna att genomföra prioriterade reformer på utgiftssidan begränsades. Om det bedöms förenligt med överskottsmålet är det rimligt att reformer ska kunna genom- föras på budgetens utgiftssida. Om det tillgängliga utrymmet under utgiftstaket t.o.m. budgetpropositionen , dvs. utöver bedömningen av de takbegränsade utgifterna i denna proposition, skulle tas i anspråk för högre utgifter ger det en genomsnittlig årlig ökningstakt för de takbegränsade utgifterna på 2022–2025. Denna ökning kan jämföras med den genomsnittliga förändringen för de tak- begränsade utgifterna enligt prognosen i denna proposition vilken uppgår till en ökning 2022–2025. Att utgifterna ökar så svagt beror på de tillfälliga åtgärder regeringen vidtagit 2022 med anledning av pandemin och invasion av . Den genomsnittliga ökningstakten –uppgick till . Bortser man som hade osedvanligt höga utgifter uppgick den genomsnittliga ökningstakten till . Att det finns utrymme under utgiftstaket betyder dock inte i sig att det kommer att användas för att öka de faktiska takbegränsade utgifterna. Utgiftstaket i förhållande till potentiell BNP Utgiftstakets nivå uppgår till av potentiell BNP 2022. minskar andelen till av potentiell BNP. Utgiftstaket 2022 höjdes i budgetpropositionen (prop. 2020/21:1) för att regeringen skulle kunna vidta åtgärder med anledning av pandemin. har andelen av potentiell BNP minskat jämfört med den första bedömningen av taket . Vid den första bedömningen av nivån för utgiftstaket och uppgick andelen till . Den bedömda nivån uppgår till av potentiell BNP. 4.4Uppföljning av det kommunala balanskravet I målet för den offentliga sektorns sparande ingår det finansiella sparandet i kommun- sektorn, dvs. i kommuner och regioner. Det finns dock inte ett krav på visst finansiellt sparande för kommuner och regioner. För kommuner och regioner är det i stället det ekonomiska resultatet som är avgörande, och om det uppfyller kraven i kommunal- lagen (2017:725) på en balanserad budget. Kommuner och regioner ska upprätta en budget för nästa kalenderår där intäkterna överstiger kostnaderna, det s.k. balanskravet. Kommunernas och regionernas årsredovisning ska enligt lagen (2018:597) om bokföring och redovisning bl.a. innehålla en upplysning om balanskravet har uppfyllts. Negativa balanskravsresultat ska enligt kommunallagen som huvudregel återställas . Balanskravet anger en miniminivå, men för att uppnå kommunallagens krav på god ekonomisk hushållning behöver resultatet i regel vara högre. Varje kommun och region avgör själv vad en god ekonomisk hushållning innebär för dem. Starkt balanskravsresultat i kommunsektorn 2020 Kommunernas och regionernas årsredovisningar ska innehålla en bedömning av om balanskravet har uppfyllts. Uppgifter finns ännu inte tillgängliga. Regeringen återkommer i budgetpropositionen med uppgifter . Balanskravsresultatet uppgick för kommunsektorn som helhet till , varav kommunerna svarade för . Differensen mellan balanskravsresultatet och årets resultat består främst av justeringar för realisationsvinster och förändring av resultatutjämningsreserven. Kommuner och regioner får reservera överskott till en resultatutjämningsreserv som kan användas för att utjämna intäkter över en konjunkturcykel. Resultatutjämningsreserverna uppgick till för sektorn som helhet, varav kommunerna stod för Nästan två tredjedelar av kommunerna (188 kommuner) och drygt hälften av regionerna (11 regioner) har avsatt medel till en resultatutjämnings- reserv. Vid utgången av 2020 var det 20 kommuner och 2 regioner som hade ett negativt resultat kvar att återställa, totalt respektive . Balanskravet 2021–2025 De kommunala skatteintäkterna utvecklas relativt starkt 2022 och 2023 i jämförelse med de senaste tio årens genomsnitt. Det gör att kommunsektorns inkomster ut- vecklas positivt, trots att statsbidragen till sektorn minskar samtliga prognosår efter de stora tillskotten som gjordes 2020 och 2021 till följd av pandemin. Kommunsektorns resultat förväntas uppgå till 2021 och 2022. –2025 väntas resultatet bli omkring 18–. Regeringen bedömer att kommunsektorn som helhet kommer att redovisa ett positivt balanskravsresultat –2025. I avsnitt 8.5 beskrivs de antaganden och bedömningar som ligger till grund för prognosen. I detta avsnitt redovisas och analyseras utvecklingen av offentliga sektorns skatteintäkter och statens inkomster. Inledningsvis redovisas de offentligfinansiella effekterna av skatte- och avgiftsförändringarna i propositionen Vårändringsbudget (prop. 2021/22:99) och vissa övriga propositioner med förslag till ändringar i statens budget som har beslutats och aviserats , se avsnitt 5.1. Därefter redovisas utvecklingen av den offentliga sektorns skatteintäkter och inkomsterna i statens budget. En jämförelse görs sedan med prognosen i den av beslutade budgeten (bet. 2021/22:FiU1, rskr. 2021/22:46). Avslutningsvis följs inkomsterna i statens budget upp. –Skatteintäkterna, exklusive utdebitering, beräknas minska med sammanlagt 2022 till följd av beslutade och aviserade förändringar på skatteområdet. –Enligt preliminära utfall bedöms den offentliga sektorns skatteintäkter ha ökat 2021 jämfört med året innan. Den starka återhämtningen i ekonomin 2021 medförde att viktiga skattebaser såsom lönesumman och hushållens konsumtion växte mycket kraftigt. Preliminära utfall indikerar därutöver en stark utveckling för företagens vinster och mycket stora kapitalinkomster för hushållen 2021. –förutspås tillväxten i svensk ekonomi bli lägre än 2021 och de totala skatteintäkterna väntas öka , vilket är i linje med genomsnittet –2019. Kapitalskatterna bidrar särskilt till att tillväxten dämpas då dessa endast ökar marginellt års nivå. ––2025 väntas skatteintäkterna i genomsnitt öka i något lägre takt än 2022. Intäkterna ökar snabbare än BNP 2023 till följd av att tillfälliga nedsättningar på skatt på arbete avslutas, men sett över hela perioden väntas intäkterna i genomsnitt växa i takt med BNP. –Prognosen för den offentliga sektorns skatteintäkter har reviderats upp med i genomsnitt –2024 i förhållande till den beslutade budgeten . 5.1Offentligfinansiella effekter av ändrade skatte- och avgiftsregler Offentligfinansiella effekter av ändringar i skatte- och avgiftsreglerna I tabell 5.1 redovisas offentligfinansiella effekter av ändringar i skatte- och avgiftsreglerna. I tabellen redovisas tre olika offentligfinansiella effekter. Effekterna redovisas i periodiserade termer och beräkningarna avser effekten på den konsoliderade offentliga sektorns finansiella sparande. Bruttoeffekten beskriver den direkta förändringen av intäkterna från den skatt som regeländringen avser. Referensalternativet vid tolkningen av bruttoeffekten är de förväntade skatteintäkterna i frånvaro av regeländringar. Utöver den direkta effekten kan en regeländring ge upphov till indirekta effekter på de offentliga finanserna av olika slag. Indirekta effekter uppstår om skatteändringen påverkar underlaget för andra skatter eller offentliga utgifter och därigenom påverkar de offentliga finanserna. offentligfinansiella nettoeffekten utgörs av summan av bruttoeffekten och de indirekta effekterna. Den offentligfinansiella effekten av en regelförändring förväntas i vissa fall vara olika stor . Det kan bero på att åtgärden är tillfällig eller på att åtgärdens indirekta effekter inte uppkommer . Den varaktiga effekten är ett mått på den bestående årliga effekten av en skatteändring och möjliggör jämförelser av regeländringar vars nettoeffekter fördelas olika över tiden. För en detaljerad beskrivning av metodfrågor kopplade till redovisningen av offentligfinansiella effekter hänvisas till publikation Beräkningskonventioner 2022, som publiceras på . Tabell 5.1 Offentligfinansiella effekter av ändringar i skatte- och avgiftsreglerna – Fler åtgärder på -0,45 -0,45 -0,10 -0,05 -0,01 Förlängd skatte- och avgiftsfrihet för förmån av fri parkering -0,06 -0,06 -0,39 -0,39 -0,10 -0,05 -0,01 –Slopad karenstid för stöd vid korttidsarbete, förstärkt evenemangsstöd och andra åtgärder med anledning av coronaviruset samt kompensation till hushållen för -0,03 -0,07 -0,03 En ytterligare förlängning av anståndstiden för att möjliggöra avbetalning av tillfälliga anstånd -0,03 -0,07 -0,03 Avvikelse från tidigare avisering åldersgränser i skatte- och -0,44 -0,35 -0,44 Sänkt skatt på diesel inom jord-, -0,44 -0,35 -0,44 Skattelättnad för arbetsresor – -5,50 -5,50 -5,50 -5,50 -0,89 -0,80 1I BP21 aviserades en offentligfinansiell effekt för förslaget om vissa justerade åldersgränser i skatte- och socialavgiftssystemet (avsnitt 13.11). Utifrån propositionen Justerade åldersgränser i pensionssystemet och i kringliggande system (prop. 2021/22:181) har effekten av förslaget justerats för perioden –2025. Källa: Egna beräkningar. har beslutat att skattefriheten för förmån av fri parkering i anslutning till arbetsplatsen förlängs till att gälla förmåner som lämnas – Åtgärden bedöms minska skatteintäkterna med 2022 (prop. 2021/22:89, bet. 2021/22:FiU16, rskr. 2021/22:137). har också beslutat att dels utöka utrymmet för tillfälliga anstånd med inbetalning av skatt, dels förlänga återbetalningstiden med i förhållande till den förlängning som aviserades i budgetpropositionen (prop. 2021/22:1). Det ökade utrymmet för anstånd bedöms minska skatteintäkterna med 2022. Förlängningen av anståndstiden påverkar inte skatteintäkterna , men har effekter för de offentliga finanserna efterföljande år (prop. 2021/22:89, bet. 2021/22:FiU16, rskr. 2021/22:137 respektive prop. 2021/22:113, bet. 2021/22:FiU44, rskr. 2021/22:169). I propositionen Justerade åldersgränser i pensionssystemet och i kringliggande system (prop. 2021/22:181) föreslår regeringen bl.a. att vissa åldersgränser i skatte- och avgiftssystemet ska höjas 2023 och 2026. Förslaget om vissa justerade åldersgränser i skatte- och socialavgiftssystemet aviserades i budgetpropositionen . I aviseringen bedömdes förslaget ha en offentligfinansiell nettoeffekt på (prop. 2020/21:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. avsnitt 13.11).