prop · H903215 · 2022-04-05 00:00:00 — Därutöver ska till en begäran om ackordsförhandling bl.a. bifogas en rekonstruktörsberättelse, ett rekonstruktörsyttrande, ett rekonstruktörs- intyg, ett rekonstruktörsbevis och förskott på kostnaden för ackordsfrågans handläggning hos rätten samt säkerhet för vad som inte täcks av förskottet (3 kap. 11 §). I avsnitt 8.4.1 föreslår regeringen att några av dessa uppgifter ska bifogas en begäran om planförhandling. Enligt insolvensdirektivet ska rekonstruktionsplanen innehålla vissa obligatoriska uppgifter (artikel 8.1), närmare bestämt –gäldenärens identitet, –gäldenärens tillgångar och skulder för inlämnandet av rekonstruktionsplanen, inbegripet värdet av tillgångarna, samt en redo- görelse för gäldenärens ekonomiska situation och arbetstagarnas ställning samt en redogörelse för orsakerna till och omfattningen av gäldenärens svårigheter, –de berörda parterna och deras fordringar eller intressen, –de berörda parternas gruppindelning och värdena av fordringarna och intressena i varje grupp, –de parter som inte berörs av rekonstruktionsplanen och en redogörelse för skälen till varför planen inte ska beröra dem, –vem som har förordnats till rekonstruktör, –villkoren i rekonstruktionsplanen, och –en motivering till varför planen har rimliga utsikter att förhindra att gäldenären blir insolvent och säkerställa verksamhetens livskraft. Medlemsstaterna ska vidare tillhandahålla en checklista via internet för rekonstruktionsplaner (artikel 8.2). Regeringen kan konstatera att den nuvarande lagen om företags- rekonstruktion, som i princip saknar uttryckliga regler om rekonstruktions- planens innehåll, skiljer sig från direktivets utförliga bestämmelser om vilka uppgifter som ska ingå i en rekonstruktionsplan. I praktiken inne- håller visserligen rekonstruktionsplanerna flera av de uppgifter som direktivet kräver. För att säkerställa att så verkligen blir fallet och för att det ska framgå tydligt hur genomfört direktivet anser regeringen emellertid att det bör framgå av den nya lagen vilka uppgifter Prop. 2021/22:215 som ska finnas i rekonstruktionsplanen eller bifogas till denna. Direktivets regler om vad som ska ingå i en rekonstruktionsplan är såväl utförliga som något formella till sin natur. Flera uppgifter, t.ex. de om identiteten på gäldenären och rekonstruktören samt om gäldenärens verksamhet, har karaktär av formalia utan direkt betydelse för den egent- Med det senare avses främst de föreslagna rekonstruktionsåtgärderna, dvs. de åtgärder som föreslås för att få rätsida på gäldenärens ekonomiska svårigheter. Det är emellertid inget problem att rekonstruktionsplanen kommer att innehålla ytterligare uppgifter. Tvärtom har det ett värde att planen ger en fullständig bild av gäldenärens Att rättsverkan av en fastställd rekonstruktionsplan främst kommer att omfatta de föreslagna rekonstruktionsåtgärderna och deras finansiering snarare än olika kringuppgifter om gäldenären och dennes ekonomi är självklart. Det är också givet att det bör vara möjligt att anpassa utformningen av rekonstruktionsplanen efter förhållandena i det enskilda fallet. Det finns t.ex. inte något hinder mot ett upplägg där själva rekonstruktionsåtgärderna redovisas i en separat handling medan vissa andra uppgifter redovisas i bilagor till denna handling. I det följande redogörs för regeringens överväganden om vilka uppgifter som bör framgå av rekonstruktionsplanen eller bifogas till denna. framhållas att uppräkningen i direktivet är en minimireglering. struktionsplanen ska innehålla åtminstone de uppgifter som anges i upp- Regeringen tar därför också ställning till om rekon- struktionsplanen bör innehålla några ytterligare uppgifter än de som anges Utredningen har tagit fram ett förslag till checklista för Checklistan kan vara ett värdefullt verktyg, inte minst för mindre företag och det finns anledning att närmare överväga hur den på ett ändamålsenligt sätt kan göras tillgänglig för dem. Uppgifter om gäldenären och rekonstruktören Rekonstruktionsplanen ska enligt direktivet innehålla uppgift om gälde- närens identitet och vem som är rekonstruktör (artikel 8.1 a och f). praktiken framgår dessa uppgifter alltid av rekonstruktionsplanen. uttryckligt krav på detta finns dock inte . Regeringen föreslår att det införs ett sådant krav i den nya lagen. I rekonstruktionsplanen ska alltså uppgifter om gäldenärens identitet finnas med, närmare bestämt gäldenä- rens namn och personnummer eller organisationsnummer, samt kontakt- I planen ska även anges vem som utsetts till rekonstruktör. Gäldenärens tillgångar och skulder Enligt direktivet ska rekonstruktionsplanen innehålla uppgifter om gälde- närens tillgångar och skulder vid tiden för inlämnandet av planen, inbegripet värdet av tillgångarna (artikel 8.1 b). lagen om företagsrekonstruktion ska en förteckning över gäldenärens tillgångar och skulder, samt den senaste balansräkningen bifogas till en begäran om ackordsförhandling (3 kap. 10 § andra stycket). serna om rekonstruktionsplanens innehåll bör utformas med ledning av vad som gäller för dagens ackordsförhandling. Det bör därför i den nya lagen föreskrivas att det till rekonstruktionsplanen ska bifogas mot- 2021/22:215 svarande uppgifter om gäldenärens tillgångar och skulder. I enlighet med vad som anförs av Lagrådet bör dock senaste årsredovisningen eller års- bokslutet bifogas och inte enbart den senaste balansräkningen. Enligt den nuvarande lagen om företagsrekonstruktion får förteckningen över tillgångar och skulder inte ha upprättats senare än ansökan om ackordsförhandling gjordes. I lagen anges däremot inte vilken tidpunkt som förteckningen ska avse. Enligt regeringen finns det goda skäl för att knyta tidpunkten till förhållandena vid beslutet om företagsrekon- struktion. Som framgår av regeringens förslag i avsnitt 8.4.3 är det nämligen denna tidpunkt som är avgörande för vilka fordringar som ska delta i planförhandlingen. Av direktivet följer emellertid att uppgiften om gäldenärens tillgångar och skulder, samt värderingen av tillgångarna, ska avse tidpunkten för när planen lämnas in. Förutom i de undantagsfall där gäldenären begär planförhandling redan i ansökan om företagsrekon- struktion kommer denna tidpunkt att ligga i ett senare skede. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att förteckningen över tillgångar och skulder ska avse såväl förhållandena vid beslutet om företagsrekonstruktion som vid begäran om planförhandling. Detta bedöms nödvändigt för att ska leva upp till direktivet. Stiftelsen framhåller i detta sammanhang att förslaget kommer att innebära att vissa uppgifter redovisas två gånger. I praktiken bör det dock räcka att redovisa de föränd- ringar av gäldenärens tillgångar och skulder som skett i förhållande till tidpunkten för beslutet om företagsrekonstruktion. I den utsträckning det inte skett några förändringar kan en hänvisning göras till uppgifterna om hur det såg ut vid tiden för beslutet. På så sätt undviks onödig dubbel- redovisning och arbetet med att ta fram förteckningen över tillgångar och skulder bör därmed inte bli alltför betungande. Vilka närmare krav som ska ställas på förteckningen framgår av avsnitt 8.5.2. En redogörelse för gäldenärens ekonomiska situation Enligt direktivet ska en rekonstruktionsplan innehålla en redogörelse för gäldenärens ekonomiska situation samt orsakerna till och omfattningen av gäldenärens svårigheter (artikel 8.1 b). Detta motsvaras av den rekonstruk- törsberättelse som enligt den nuvarande lagen om företagsrekonstruktion ska bifogas en begäran om ackordsförhandling (3 kap. 11 § första stycket 1). I berättelsen ska rekonstruktören ange boets tillstånd och orsakerna till gäldenärens betalningssvårigheter. Berättelsen ska även innehålla bl.a. uppgift om den utdelning som kan påräknas i en konkurs och upplysning om egendom som har frångått gäldenären under sådana förhållanden att den kan bli föremål för återvinning, när det finns anledning anta att gäldenären gjort sig skyldig till brott mot sina borgenärer och i så fall grun- den för detta samt hur gäldenären har fullgjort sin bokföringsskyldighet. Enligt regeringen täcker detta väl in kraven i direktivet. Enligt den nuva- rande ordningen ska rekonstruktörsberättelsen bifogas en ansökan om ackordsförhandling och regeringen föreslår att rekonstruktörsberättelsen framöver ska bifogas rekonstruktionsplanen. Regeringen anser vidare, till skillnad från Plana, att rekonstruktörsberättelsen bör innehålla en redo- görelse för vilka åtgärder som vidtagits under rekonstruktionen. Även denna uppgift är nämligen typiskt sett av intresse för att de berörda parter- na ska kunna ta ställning till rekonstruktionsplanen och bedöma utsikterna till att rekonstruktionen blir lyckosam. Advokatfirman anser att rekonstruktörsberättelsen även bör innehålla uppgift om vilka betalningar av äldre skulder som har skett efter att rekonstruktionsförfarandet inleddes och vad som är anledningen till betalningarna. Att sådan information av betydelse ska redovisas får emellertid anses innefattas i kravet att redogöra för vilka åtgärder som vidtagits under rekonstruktionen. Något särskilt tillägg om denna fråga bedöms därför inte nödvändigt. Stiftelsen påpekar att det är en brist att det inte krävs att rekonstruktören ska uttala sig om huruvida styrelsen i ett aktiebolag har följt aktiebolagslagens regler om upprättande av en kontrollbalansräkning. Att rekonstruktören ska uttala sig om detta är emellertid inget som direk- tivet kräver. Ett sådant krav skulle i regel förutsätta en betydande arbets- insats från rekonstruktörens sida. Som framgår ovan kommer rekonstruk- tören med regeringens förslag att vara skyldig att yttra sig om en rad olika saker, såsom gäldenärens bokföring, om det finns anledning att anta att gäldenären begått brott mot sina borgenärer och om gäldenären har gjort sig av med egendom på ett sådant sätt att det kan bli aktuellt med åter- . Regeringen anser att den föreslagna uppgiftsskyldigheten får anses tillräcklig och att de berörda parterna kommer att ha ett fullgott underlag för ställningstagandet till om rekonstruktionsplanen kan godtas. Arbetstagarnas ställning och planens konsekvenser för arbetstagarna Enligt insolvensdirektivet ska arbetstagarnas ställning framgå av rekon- struktionsplanen (artikel 8.1 b). Detta bör anges i den nya lagen. Vad som avses med arbetstagarnas ställning anges inte närmare i direktivet. Enligt regeringens uppfattning bör det handla om t.ex. vilka anställda som finns i gäldenärsföretaget och vilka anställningsformer som förekommer. Exakt vilka uppgifter som ska lämnas kommer att variera i varje enskilt fall. Enligt regeringen bör i planen i vart fall anges vilken information som har förmedlats till de anställda, t.ex. om de har informerats om konse- kvenserna av företagsrekonstruktionen och om rätten till lönegaranti. Har rekonstruktören fattat beslut om lönegaranti bör detta framgå. Av betydel- se är också vilka kontakter som har tagits och vilken information som har förmedlats till de fackliga organisationer som är representerade på arbets- platsen. Rekonstruktionsplanen bör därför innehålla uppgifter om vilken information som lämnats och vilket samråd som skett med arbetstagar- representanter, samt vilka konsekvenser planen får för de anställda i form av t.ex. uppsägningar eller arbetstidsförkortning (artikel ). Uppgifter om berörda och icke-berörda parter samt om gruppindelning Enligt direktivet ska rekonstruktionsplanen innehålla uppgifter om vilka parter som berörs respektive inte berörs av planen samt om de berörda parternas gruppindelning (artikel 8.1 c–e). Kravet på att planen ska innehålla uppgifter om de berörda parternas gruppindelning är föranlett av att de berörda parterna ska delas in i olika grupper inför omröstningen av planen (se avsnitt 8.6.2). Rekonstruktören är enligt den nuvarande lagen om företagsrekonstruktion skyldig att lämna uppgift om varje borgenärs namn och postadress (3 kap. 14 §). Detta är inte tillräckligt för att svara mot kraven i direktivet. Regeringen föreslår att det av en rekonstruktions- plan ska framgå 2021/22:215 – vilka som är berörda av planen och deras fordringar eller rättigheter, –gruppindelningen av de berörda parterna och värdena av fordringar och rättigheterna i varje grupp, samt –vilka borgenärer och företagsägare som inte berörs av planen och skälen för varför planen inte ska beröra dem. När plansammanträdet inleds ska rätten pröva valet av berörda parter och gruppindelningen i rekonstruktionsplanen. Det är därför nödvändigt att rekonstruktionsplanen innehåller skälen till förslaget till gruppindelning. Rekonstruktionsplanen ska enligt direktivet innehålla villkoren i planen (artikel ). I synnerhet ska följande uppgifter framgå: –alla föreslagna rekonstruktionsåtgärder, –den tidsperiod inom vilken de föreslagna rekonstruktionsåtgärderna ska gälla, –vilka åtgärder som vidtagits för att informera och samråda med arbetstagarrepresentanterna, –de övergripande konsekvenserna för de anställda, t.ex. uppsägningar eller arbetstidsförkortning, –gäldenärens beräknade kassaflöde, om detta föreskrivs i nationell rätt, och –ny finansiering som planeras som en del av rekonstruktionsplanen och skälen till varför denna är nödvändig för att genomföra planen. En viss motsvarighet till direktivets bestämmelser finns beträffande ackordsförhandling. Enligt den nuvarande lagen om företagsrekonstruk- tion ska en begäran om ackordsförhandling innehålla ett ackordsförslag som anger vilken utdelning borgenärerna kan påräkna och när betalning ska ske, samt om det ställts säkerhet för ackordet (3 kap. 10 §). Av natur- liga skäl är regleringen av de krav som ställs på ackordsförslaget inte lika omfattande som de krav som bör ställas på rekonstruktionsplanen, eftersom ett ackordsförslag enligt dagens regelverk endast omfattar den ekonomiska uppgörelsen och de närmare villkoren för betalning. Vilka rekonstruktionsåtgärder som behöver vidtas under en företags- rekonstruktion kommer att variera från fall till fall. Som Lagrådet fram- håller kan en skulduppgörelse förväntas vara en del av många rekonstruk- tionsplaner. Direktivets rekonstruktionsbegrepp är emellertid brett och lämnar betydande utrymme för gäldenären att föreslå de åtgärder som gäldenären anser är nödvändiga och lämpliga för att få företaget på fötter igen. Det är därför svårt att i lagen ställa alltför detaljerade krav på det materiella innehållet i rekonstruktionsplanen. Regeringen föreslår att det i den nya lagen ska anges att planen ska innehålla uppgift om de föreslagna rekonstruktionsåtgärderna och tidpunkten eller tidsperioden för de före- slagna åtgärderna. I linje med vad Lagrådet anför bör det av lagen uttryck- ligen framgå att det föregående inkluderar uppgift om en eventuell skuld- uppgörelse. Det är främst uppgifterna om rekonstruktionsåtgärderna som kommer att kunna bli föremål för någon form av rättsverkan om planen fastställs. Planen ska innehålla de uppgifter som bedöms vara relevanta för att de berörda parterna ska kunna rösta om den. I lagen bör också anges att planen ska innehålla uppgift om eventuell ny finansiering och varför den är nödvändig för att genomföra planen. Denna uppgift är viktig för att domstolarna ska kunna ta ställning till om det finns förutsättningar att fastställa planen eftersom en plan inte ska fastställas om den nya finansieringen inte är nödvändig eller om den otillbörligen skadar borge- närernas intressen (se avsnitt 8.7.1). Information om ny finansiering är naturligtvis typiskt sett av intresse även för de berörda parterna när de ska ta ställning till om de kan godta planen. Att planen ska innehålla uppgifter om arbetstagarnas ställning och planens konsekvenser för anställningar tar regeringen ställning till ovan. Som framgår av avsnitt 6.3.3 bör gäldenären normalt i ansökan om företagsrekonstruktion redogöra för företagets betalningsströmmar. Någon föreskrift om att rekonstruktionsplanen måste innehålla gäldenärens beräknade kassaflöde finns inte i svensk rätt och regeringen föreslår inte heller någon sådan föreskrift. Det finns dock inget som hindrar att gäldenären väljer att lämna information om det beräknade kassaflödet i rekonstruktionsplanen om det skett några väsentliga föränd- ringar sedan ansökan om företagsrekonstruktion eller om det annars bedöms lämpligt. Som framgår av regeringens förslag i avsnitt 8.3.1 kommer även åtgär- der som inte är verkställbara eller ens bindande att kunna föreslås i en rekonstruktionsplan. En följd av direktivets regler om vad som ska ingå i en plan är att den kommer att innehålla även andra uppgifter än själva rekonstruktionsåtgärderna. Att information om t.ex. gäldenären och dennes ekonomi inte kan bli föremål för någon särskild rättsverkan fram- står som självklart. , Rekonstruktör- och konkursförvaltarkollegiet i , och framhåller vikten av att rekonstruktionsplanen specificerar vilka åtgärder som är tänkta att vara verkställbara. Regeringen vill med anledning av dessa synpunkter framhålla att vilka delar av en rekonstruktionsplan som går att verkställa ytterst är en fråga för Krono- fogdemyndigheten att ta ställning till i det enskilda fallet. För att underlätta för myndighetens bedömning är det, såsom påpekas av remissinstanserna, lämpligt att det redan i rekonstruktionsplanen anges vilka delar som bedöms verkställbara. Enligt regeringen behöver detta inte anges i lagen utan det är tillräckligt att frågan utvecklas i författningskommentaren. Uppgift om varför planen kan säkra verksamhetens livskraft Enligt direktivet ska rekonstruktionsplanen innehålla en motivering till varför planen har rimliga utsikter att förhindra gäldenärens insolvens och säkerställa verksamhetens livskraft (artikel 8.1 h). Detta har en viss mot- svarighet i den nuvarande lagen om företagsrekonstruktion som anger att det i rekonstruktionsplanen ska redovisas hur syftet med rekonstruktionen ska uppnås (2 kap. 12 §). Till en begäran om ackordsförhandling ska även bifogas ett yttrande från rekonstruktören om huruvida han eller hon anser att ackordsförslaget bör antas av borgenärerna (3 kap. 11 § första stycket 2). Den nuvarande regleringen behöver kompletteras för att svara mot kraven i direktivet. Regeringen föreslår att det till rekonstruktionsplanen ska bifogas ett yttrande från rekonstruktören som förklarar varför planen har rimliga utsikter att säkra verksamhetens livskraft och förebygga insolvens. Därutöver bör nuvarande regler om innehållet i rekonstruktörs- yttrandet föras över till den nya lagen. 2021/22:215 8.5.2 Närmare om innehållet i förteckningen över Regeringens förslag: Tillgångarna i förteckningen över tillgångar och skulder ska tas upp till marknadsvärdet då förteck- ningen upprättades. Värdet ska bestämmas med utgångspunkten att gäldenärens verk- samhet helt eller delvis ska fortsätta. I förteckningen ska det dessutom finnas en värdering med utgångspunkt från det pris till vilket tillgång- arna hade kunnat säljas i en konkurs. Om värdet av egendom som en borgenär har särskild förmånsrätt eller säkerhet genom återtaganderätt i bedöms understiga borgenärens fordran, ska säkerhetens värde anges i förteckningen. Detsamma ska gälla för egendom som är föremål för finansiell leasing och för fordringar som är förenade med allmän förmånsrätt. I övrigt ska de nuvarande reglerna om gäldenärens förteckning över tillgångar och skulder i huvudsak föras över till den nya lagen. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår att ansökan om företagsrekonstruktion ska utgöra den relevanta tidpunkten för beräkning av ränta på en berörd parts fordran och för beräkningen av hur stor del av en borgenärs fordran som inte täcks av allmän förmånsrätt. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller invänder inte mot det. Akademin för insolvensrätt vid Handels- högskolan vid anser att utredningens förslag om hur värderingen av gäldenärens tillgångar ska gå till riskerar att bli svår- tillämpat och efterfrågar en definition av värderingsbegreppen i lag. Insti- tutet för företagsrekonstruktion instämmer med utredningens förslag om att förmånsberäkningen ska göras utifrån uppskattade marknadsvärden. Plana menar att det är tidsödande att ange värdet på gäldenärens tillgångar och att det knappast är nödvändigt att kräva detta. anser att konkursvärdet även bör ange vad en borgenär kan förväntas få vid utdel- ning i konkurs. Stiftelsen har en lagteknisk synpunkt. Skälen för regeringens förslag: Av insolvensdirektivet följer att det i rekonstruktionsplanen ska anges uppgifter om gäldenärens tillgångar och skulder vid tiden för inlämnandet av planen och att detta inbegriper en värdering av tillgångarna (artikel 8.1 b). Regeringen anser därför, till skill- nad från Plana, att det är nödvändigt att det till rekonstruktionsplanen bifogas uppgift om värdet på gäldenärens tillgångar. Direktivet anger inte hur värderingen av tillgångarna ska göras. Det nu gällande kravet på att tillgångarna i bouppteckningen ska tas upp till noggrant uppskattade värden, bör därför i och för sig vara tillräckligt för att ska leva upp till direktivet (3 kap. 14 §). Enligt regeringen framstår det emellertid som en brist att nuvarande regler inte anger vilken värderingsmetod som ska tillämpas eftersom värderingen kommer att skilja sig beroende på om den görs utifrån antagandet att verksamheten ska fortsätta (fortlevnadsvärdet eller marknadsvärdet) eller utifrån vad till- gångarna hade kunnat inbringa vid en försäljning i en konkurs (konkurs- värdet). Även Akademin för insolvensrätt vid vid framhåller vikten av tydliga regler för hur värde- ringen av gäldenärens tillgångar ska göras. När gäldenären lägger fram ett förslag till rekonstruktionsplan gör gälde- nären normalt bedömningen att verksamheten kan överleva. Det är enligt regeringen därför rimligt att värderingen i förteckningen över tillgångar och skulder görs med utgångspunkt i tillgångarnas marknadsvärde då förteckningen upprättades. Det bör anges i den nya lagen. Med utgångspunkten att gäldenärens verksamhet helt eller delvis ska fortsätta bör marknadsvärdet kunna ligga till grund för beräkningen av det högsta värde som kan erbjudas i en skulduppgörelse i rekonstruktionsplanen. Det lägsta värdet är tillgångarnas förväntade försäljningsvärde i en konkurs, dvs. Regeringen anser att även detta värde bör framgå av förteckningen. Därigenom får de berörda parterna en uppfattning om vad alternativet är om rekonstruktionsplanen inte antas. Konkursvärdet får också betydelse om rätten behöver ta ställning till om förslaget till rekon- struktionsplan uppfyller testet om borgenärers bästa intresse eller om det blir aktuellt att fastställa planen trots att en grupp motsatt sig detta (se avsnitt 8.7). Att rekonstruktionsplanen även ska innehålla uppgift om den utdelning som kan påräknas i en konkurs, på så sätt som efterfrågas av , framgår av regeringens förslag i avsnitt 8.5.1. Regeringen anser, till skillnad från Stiftelsen , att det inte finns skäl att samla alla de uppgifter som ska ingå i förteckningen över gäldenärens tillgångar och skulder samt rekonstruktionsplanens övriga innehåll i en och samma paragraf. Det skulle göra regleringen svårläst och därmed också otydlig. Till skillnad från Akademin för insolvensrätt vid vid anser regeringen att det inte finns något behov av att ytterligare utveckla värderingsbegreppen i lagen. Enligt den nuvarande lagen om företagsrekonstruktion ska det av boupp- teckningen vidare framgå om en borgenär har förmånsrätt och om värdet av den egendom i vilken en borgenär har särskild förmånsrätt bedöms understiga fordrans totala belopp (3 kap. 14 § tredje och fjärde styckena). Skälet till detta är att uppgifterna behövs för att avgöra om borgenären ska delta i omröstningen och till vilket belopp. Med en borgenär som har förmånsrätt likställs en borgenär som till säkerhet för sin fordran har gjort förbehåll om återtaganderätt (3 kap. 3 § femte stycket).