prop · H903215 · 2022-04-05 00:00:00 — någon affärsmässig kreditprövning och utan att någon säkerhet kan krävas. Staten kan inte välja sina kredittagare och inte heller i förväg hindra att ett företag skapar sig krediter genom att underlåta att betala skatteskulder eller Det finns vidare särskilda regler för hur ska agera under en företagsrekonstruktion i lagen (2007:324) om hantering av vissa borgenärsuppgifter. Av lagen följer bl.a. att Skatte- verket får anta förslag om ackord, om det kan anses ekonomiskt fördel- aktigt för det allmänna och det inte med hänsyn till gäldenärens personliga förhållanden eller av någon annan anledning framstår som olämpligt från allmän synpunkt (4 § första stycket). För andra myndigheter under regeringen föreskrivs i förordningen (1993:1138) om hantering av statliga fordringar bl.a. att en myndighet får anta ett förslag om ackord, om det kan anses fördelaktigt för staten (16 § första stycket). För statens del kommer skulduppgörelsen i de allra flesta fall att vara den viktigaste rekonstruktionsåtgärden att bevaka. lär det bli aktuellt för staten att överväga någon annan åtgärd, såsom att låta en fordran omvandlas till ägarandelar i gäldenären (se mer om s.k. debt-to-equity swap nedan). Att olika borgenärer kan ha olika intressen i en rekonstruktion är emellertid inget problem. heterna att anpassa rekonstruktionsåtgärderna till vad som är nödvändigt i varje enskilt fall att öka med regeringens förslag. Att borgenärer har olika intressen är också något som ska beaktas vid gruppindelningen. Regeringen föreslår i avsnitt 8.6.2 att borgenärer med offentligrättsliga fordringar ska placeras i en egen grupp inför omröstningen om rekonstruk- På så sätt säkerställs att det beaktas att statens roll under rekonstruktionen skiljer sig från de övriga borgenärernas. tionsplanen kommer nämligen som huvudregel inte att kunna fastställas om inte samtliga grupper godkänner den. Regeringen anser mot denna bakgrund att nuvarande bestämmelser om minsta ackordslikvid och tidsfrist för betalning inte bör föras över till den Detta betyder emellertid inte att gäldenärens betalningsförmåga kommer att sakna betydelse enligt det nya regelverket. i avsnitt 6.3.3 att livskraftstestet ska skärpas. kommer minska risken för att en gäldenär vars utsikter att få rätsida på verksamheten är mycket små över huvud taget beviljas företagsrekon- Den nuvarande gränsen för minsta ackordslikvid bör utgöra ett riktmärke vid rättens bedömning om livskraftstestet är uppfyllt. gäldenärens betalningsförmåga är mer begränsad än så bör det som regel ställa särskilda krav på gäldenären att förklara varför rekonstruktionen ändå har förutsättningar att bli lyckosam. Regeringen anser heller inte att ett avskaffande av den nuvarande gränsen kommer att påverka risken för oredlighetsbrott, en fråga som lyfts av . skärpning av livskraftstestet föreslår regeringen i avsnitt 6.3.2 att det ska krävas att gäldenären har ordnad bokföring för att kunna beviljas företags- upptäckta brister i bokföringen kommer också utgöra grund för att rekonstruktionen ska upphöra (se avsnitt 9.1). Rekonstruktören ska vidare i rekonstruktionsplanen uttala sig om huruvida det finns skälig anledning att anta att gäldenären har gjort sig skyldig till brott mot sina borgenärer och i så fall grunden för detta samt hur gäldenären har fullgjort sin bokföringsskyldighet (se avsnitt 8.5.1). detta följer att rekonstruktionsförfarandet endast kommer att vara Prop. 2021/22:215 tillgängligt för gäldenärer vars verksamhet bedrivits på ett seriöst sätt och att de berörda parterna kommer ha tillgång till relevant information vid ställningstagandet till om förslaget till rekonstruktionsplan ska godtas. Om det trots detta i ett enskilt fall skulle uppdagas att gäldenären har gjort sig skyldig till oredlighet mot borgenär så utgöra det en särskild grund för att upphäva en fastställd rekonstruktionsplan (se avsnitt 8.11). Det ska vidare framhållas att det även kommer att finnas en rad andra skydd för borgenärerna inbyggda i det nya förfarandet. Ett av flera sådana är att planen inte kommer att kunna fastställas om en berörd part som inte samtycker till rekonstruktionsplanen får ett sämre utfall i planen än vad som hade varit fallet vid en konkurs eller om planen på annat sätt är till skada för en berörd part (se avsnitt 8.7.1). Regeringen gör alltså bedöm- ningen att det kommer att finnas ett tillräckligt skydd mot missbruk av regelverket. Företagsägarnas roll under rekonstruktionen I direktivet definieras s.k. andelsinnehavare (equity holders i den engelska språkversionen) som personer som har ett ägarintresse i en gäldenär eller en gäldenärs verksamhet, i den utsträckning personerna inte är borgenärer (artikel 2.1.3). Begreppet andelsinnehavare inkluderar även aktieägare. Det handlar alltså om gäldenärsföretagets ägare. Regeringen anser att begreppet andelsinnehavare inte återspeglar detta. I det följande används därför begreppet företagsägare trots att begreppet rent språkligt passar mindre bra för t.ex. ekonomiska föreningar. En viktig fråga är om och på vilket sätt företagsägare ska kunna påverkas av innehållet i en rekonstruktionsplan. Företagsägarnas ställning i det svenska rekonstruktionsförfarandet har varit föremål för diskussion . Det har bl.a. riktats kritik mot att företagsägarna inte kan tvingas att göra avkall på sitt ägande som ett led i rekonstruktionen. I stället får ägarna behålla sitt ägande som borgenärerna kan tvingas skriva ned sina fordringar genom ett ackord. Detta har ansetts vara problematiskt eftersom företagets framtida lönsamhet går till företagets ägare genom det bibehåll- na ägandet. saknas det tvingande rättsliga instrument för att låta borgenärerna få del av framtida vinster i verksamheten, trots att det är dessa som genom ackordet skapar det framtida värdet (se SOU 2010:2 Del 2 s. 298 f. och där gjorda hänvisningar). Prioritetsordningen vid företagsrekonstruktion skiljer sig på detta sätt väsentligt mot vad som gäller vid en konkurs. Vid en konkurs ska konkurs- kostnaderna och de skulder som konkursboet ådragit sig betalas först. Därefter ska konkursborgenärerna få betalt i den rangordning som följer av förmånsrättslagen (1970:979). Företagsägarna ligger sist i prioritets- ordningen vid en konkurs och saknar veto mot att konkursförvaltaren säljer hela verksamheten och samtliga tillgångar till högstbjudande. Företags- ägarnas innehav är då i princip värdelöst och de kan därför inte räkna med att få någon utdelning i konkursen. Den s.k. omvända förmånsrättsordning som gäller vid företagsrekon- struktion är enligt regeringens uppfattning otillfredsställande. Eftersom alternativet till företagsrekonstruktion ofta är konkurs är det rimligt att, i vart fall som utgångspunkt, samma prioritetsordning gäller vid rekonstruk- 2021/22:215 tion som vid konkurs. Med hänsyn till att företagsägarnas innehav i företaget i princip är värdelöst om det går i konkurs framstår det dessutom som rimligt att företagsägarna vid en rekonstruktion tvingas bära en större del av företagets förluster och att rekonstruktionsplanen i vissa fall bör kunna fastställas även mot deras vilja. Att rekonstruktionsplanen ska kunna omfatta åtgärder som påverkar företagsägarna följer av direktivets rekonstruktionsbegrepp (artikel 2.1.1). Direktivet förutsätter alltså att åtgärderna i en rekonstruktionsplan ska kunna påverka även företagsägarna. Direktivet innehåller därför bestäm- melser som syftar till att hindra företagsägare från att otillbörligt motverka att en rekonstruktionsplan antas om den skulle kunna återställa gälde- närens livskraft. Ett sätt att uppnå detta är att undanta företagsägare från rätten att rösta om planen även om de är att betrakta som berörda parter, dvs. trots att de påverkas av innehållet i rekonstruktionsplanen (artikel 9.3). Tillåts företagsägarna att delta i omröstningsförfarandet ska det vara möjligt att fastställa planen genom en gruppöverskridande cram-down om en eller flera grupper av företagsägare inte samtycker till planen (skäl 57). Det finns en viss risk för att färre företag ansöker om företagsrekonstruk- tion om företagsägarnas rättigheter kan påverkas negativt av rekonstruk- tionsplanen. Det som redogörs för ovan talar dock för att företagsägare bör kunna omfattas av åtgärder i en rekonstruktionsplan. Risken för att färre företag skulle ansöka om företagsrekonstruktion på den grunden att det skulle riskera att försämra ägarnas ställning bör inte heller överdrivas. I normalfallet gynnas företagsägarna av att företaget återfår sin livskraft och kan drivas vidare. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att företagsägare ska omfattas av reglerna om rekonstruktionsplaner. Detta öppnar bl.a. för möjligheten att i planen föreslå att en borgenärs skuld ska konverteras till aktieägande (s.k. debt-to-equity swap). En borgenär kan då få del av företagets even- tuella framtida vinster genom att gå in som ägare i företaget, på bekostnad av företagsägarna som får ge upp hela eller delar av sitt befintliga innehav eller får sitt innehav utspätt. På så sätt kan, enligt regeringens mening, det värde som skapas genom företagsrekonstruktionen fördelas mer rättvist mellan de berörda parterna som det skapar ett incitament för en borgenär att gå med på en nedsättning av sin fordran om borgenären tror att det kan leda till att rekonstruktionen lyckas och att gäldenärens verk- samhet kan generera vinster . Att en företagsägare som berörs av åtgärderna i förslaget till rekonstruktionsplan ska delta vid omröst- ningen framgår av avsnitt 8.4.3. Byte av styrelse och verkställande direktör Företagsledningen har ett betydande inflytande i ett företags verksamhet. Om det finns brister i ledningens kompetens eller lämplighet kan detta utgöra hinder mot rekonstruktionens genomförande. Det kan därför finnas ett behov av att byta ut personer i styrelsen eller den verkställande direktören. Detta lär inte vålla några större problem om majoritetsägaren är positivt inställd till och medverkar under rekonstruktionen eftersom det är bolagsstämman som enligt aktiebolagslagen har rätt att utse och entlediga styrelsen, och styrelsen i sin tur har rätt att utse och entlediga den verkställande direktören (8 kap. 8, 14 och 27 §§). reglerna i lagen om anställningsskydd hindrar normalt inte detta eftersom Prop. 2021/22:215 arbetstagare med företagsledande ställning är undantagna från lagens tillämpningsområde (1 § andra stycket 1). Problem kan i stället uppkomma om majoritetsägaren inte ställer sig bakom ett byte av styrelse. Regeringen anser att det finns fördelar med att kunna genomföra en ledningsförändring direkt i rekonstruktionsplanen. Något hinder mot att inkludera sådana åtgärder i planen bör därför inte finnas. att den fastställda planen ersätter ett stämmobeslut och att styrelsens eller den verkställande direktörens uppdrag upphör genom att planen fastställs. För att detta ska vara möjligt krävs ändringar av eller avvikelser från reglerna i aktiebolagslagen. Något krav på att avvika från befintliga bolagsrättsliga regler i syfte att göra det möjligt att byta ut ledningen i gäldenärsföretaget finns inte i direktivet. Det har inte heller framkommit något som tyder på att det finns ett så stort behov av en sådan reglering att det är motiverat att ändra de reglerna. Ett byte av ledningen får i stället tas in som ett villkor i planen. Det bör t.ex. vara möjligt att villkora planen genom att föreskriva att bytet av styrelse eller verkställande direktör utgör en förutsättning för att en kreditgivare ska bidra med finansiering. villkoret inte uppfylls kan det leda till att planen upphävs. Det är inte enbart genom att nå en ekonomisk uppgörelse med borge- närerna som företagets förutsättningar att överleva kan förbättras. de viktigaste åtgärderna under rekonstruktionen torde vara att säkra nytt kapital och få externa aktörer att våga investera i företaget. anges också att en rekonstruktionsåtgärd kan vara just att ändra villkoren eller strukturen på en gäldenärs tillgångar och skulder eller någon annan del av gäldenärens kapitalstruktur (artikel 2.1.1). Ett sätt att göra detta är att tillföra nytt kapital, t.ex. genom ett aktieägartillskott eller genom att Enligt aktiebolagslagen kan aktiekapitalet ökas genom fondemission, nyemission, emission av teckningsoptioner eller emission av konvertibler (11 kap. 1 §). En fördel med att öka aktiekapitalet är att emissionen kan riktas mot en extern investerare, som genom att gå in som aktieägare kommer att få del av företagets framtida vinster. Under förutsättning att gäldenärsföretaget i grunden är livskraftigt kan det underlätta för gäldenären att få ny finan- För att ge gäldenären de rättsliga verktyg som behövs för att underlätta kapitaltillgång anser regeringen att samtliga dessa former för ökning av aktiekapitalet bör kunna genomföras inom ramen för en rekon- För att möjliggöra detta krävs avsteg från aktiebolags- lagens bestämmelser om företrädesrätt och stämmobeslut för emissions- Regeringen återkommer till denna fråga i avsnitt 8.3.2. framgår där inte bara får, utan ska, medlemsstaterna göra sådana undantag när det krävs för att en rekonstruktionsplan ska kunna fastställas. Om gäldenärsföretaget har gjort stora förluster kan det vara svårt att få externa aktörer att vilja investera i gäldenärsföretaget. Det gäller inte minst om det egna kapitalet understiger det registrerade aktiekapitalet. minskning av aktiekapitalet kan då vara nödvändig inför ett beslut om 2021/22:215 nyemission i syfte att öka intresset för att investera i företaget. En minsk- ning av aktiekapitalet får enligt aktiebolagslagen göras för täckning av en förlust, avsättning till fritt eget kapital och återbetalning till aktieägarna (20 kap. 1 §). Regeringen anser att även en minskning av aktiekapitalet bör kunna genomföras inom ramen för en rekonstruktionsplan. I avsnitt 8.3.2 föreslår regeringen avsteg från aktiebolagslagens regler för att möjliggöra detta. Förhållandet till egendomsskyddet i regeringsformen och En konsekvens av regeringens förslag om vilka åtgärder som ska vara möjliga att föreslå i en rekonstruktionsplan är att det framöver kommer att vara möjligt att föreslå åtgärder som påverkar företagsägarna. Fråga upp- kommer därmed om förslagens förenlighet med egendomsskyddet i regeringsformen och . Egendomsskyddet i regeringsformen innebär att ingen ska tvingas avstå från sin egendom till det allmänna eller till någon enskild genom expro- priation eller något annat sådant förfogande eller tåla att det allmänna inskränker användningen av mark eller byggnad utom när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen (2 kap. 15 §). Den som tvingas avstå från sin egendom ska få full ersättning för förlusten. Den enskilde ska också få ersättning när det allmänna inskränker användningen av mark eller byggnad på visst sätt. Även innehåller bestäm- melser om skydd för egendom. Att lagar och föreskrifter inte får meddelas i strid med följer av regeringsformen (2 kap. 19 §). Av framgår att varje fysisk eller juridisk person ska ha rätt till respekt för sin egendom och att ingen får berövas sin egendom annat än i det allmännas intresse och under de förutsättningar som anges i lag och i folkrättens allmänna grundsatser (artikel 1 i tilläggsprotokoll 1). Detta hindrar dock inte en stats rätt att införa sådan lagstiftning som den anser är nödvändig för att reglera nyttjandet av egendom i överens- stämmelse med det allmännas intresse eller för att säkerställa betalning av skatter eller andra pålagor eller av böter och viten. Rekonstruktion av i grunden livskraftiga verksamheter får anses utgöra ett angeläget allmänt intresse. Som utvecklas närmare i avsnitt 8.7.1 ska det vara möjligt att fastställa en rekonstruktionsplan mot företagsägarnas vilja endast om de genom planen inte får ett sämre utfall än vad som hade varit fallet vid en konkurs. Alternativet till en framgångsrik rekonstruktion är i praktiken ofta att verksamheten läggs ned genom konkurs eller likvidation och att tillgångarna säljs, med följden att aktieägarna förlorar allt värde i sitt ägande. Eftersom företagsägarna i en sådan situation befinner sig sist i prioritetsordningen är deras innehav i företaget normalt värdelöst. Regeringen gör därför bedömningen att förslagen om företags- ägarnas rättigheter är förenliga med bestämmelserna om egendomsskydd i regeringsformen och . Undantag från reglerna i aktiebolagslagen Regeringens förslag: En fastställd rekonstruktionsplan enligt vilken aktiekapitalet ska ökas eller minskas ska ha samma verkan som om beslutet har fattats av bolagsstämman. Om en ändring av aktiekapitalet kräver att bolagsordningens uppgifter om aktiekapitalet ändras, ska en fastställd rekonstruktionsplan också innehålla nödvändiga ändringar av Även sådana ändringar ska ha samma verkan som om beslutet fattats av bolagsstämman. Vad som anges i aktiebolagslagen om styrelsens skyldigheter att upprätta förslag till beslut om ökning eller minskning av aktiekapitalet ska i stället gälla den som begär Det ska vara tillåtet att frångå aktiebolagslagens regler om företrädes- rätt vid ökning av aktiekapitalet i en fastställd rekonstruktionsplan. Ett beslut om att fastställa en rekonstruktionsplan som har fått laga kraft ska i ett registreringsärende hos ha samma verkan som ett bolagsstämmobeslut som kan klandras. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. ningen föreslår inte något undantag från kravet på godkännande av bolagsstämman i moderbolaget vid vissa emissioner som beslutas av ett bolag som är dotterbolag till ett publikt aktiebolag. heller inte någon regel om vilken prövning som ska göras i ett registre- Till skillnad från regeringen föreslår utredningen att en ändring av aktiekapitalet som också kräver en ändring av bolagsordningen ska få genomföras utan att bolagsordningen ändras samt att det vid fondemission i en rekonstruktionsplan ska vara tillåtet att göra undantag från aktieägarnas rätt till fondaktier. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller invänder inte emot det. Några remissinstanser avstyrker delar av förslaget eller har synpunkter på det. utredningens förslag om att ett bolags aktiekapital alltid ska kunna ökas eller minskas utan hinder av bolagsordningens fastställda minimi- och maximigränser är förenligt med aktiebolagslagen (2005:551). verket påpekar vidare att det i denna del är otydligt om utredningens förslag kräver att bolagsordningen ändras eller inte och om en minskning av aktiekapitalet ska få ske för andra ändamål än täckande av förlust. framhåller vidare vikten av att bolagsordningen korre- sponderar med det verkliga aktiekapitalet och att det bör förtydligas att aktiekapitalet inte kan minskas under det lagstadgade minimikapitalet. anser vidare att ett bolag som beviljats rekonstruktion inte utan samtycke från rekonstruktören ska kunna anmäla ändringar i styrelsens sammansättning eller av aktiekapitalet utöver vad som framgår av en fastställd rekonstruktionsplan. efterfrågar i övrigt flera klargöranden och förtydliganden, bl.a. vad gäller vilka handlingar som ska ges in till i samband med anmälan av en ökning eller minskning av aktiekapitalet och vem som ska göra en sådan anmälan, vad som ska hända om redan hunnit registrera ett öknings- eller minskningsärende och överrätten, efter överklagande, anser att rekon- struktionsplanen i vissa delar inte ska fastställas samt vad som ska gälla för domstolarnas skyldighet att underrätta om vissa beslut. 2021/22:215 avstyrker förslaget bl.a. med hänsyn till att det riskerar att skapa gränsdragningsproblem. Stiftelsen kan inte se hur en ändring av aktiekapitalet i en rekonstruktionsplan ska registreras och hur det ska vara möjligt för tredje man att på ett enkelt sätt kunna se förändringen av det. anser att det kan finnas skäl att närmare överväga hur rekonstruktören ska förhålla sig till att aktieägarna kan ha sinsemellan olika intressen. vid Upp- sala universitet framhåller att en bättre lösning än utredningens förslag om att aktiekapitalet ska kunna ökas eller minskas utan ändring av bolags- ordningen vore att föreskriva att bolagsordningen kan ändras som ett led i ändringen av aktiekapitalet. Skälen för regeringens förslag Förhållandet till och aktiebolagslagen Enligt insolvensdirektivet ska medlemsstaterna avvika från vissa bestäm- melser i och rådets direktiv (EU) 2017/1132 av den om vissa aspekter av bolagsrätt (det s.k. bolagsrättsdirektivet) i den utsträckning och det behövs för att säkerställa att bolagsrättsliga regler inte lägger hinder i vägen för en företagsrekonstru- ktion (se artikel 32 i insolvensdirektivet och artikel 84 i bolagsrätts- Undantag kan bl.a. behöva göras från skyldigheterna att sammankalla en bolagsstämma och att erbjuda aktier med företrädesrätt till befintliga aktieägare för att säkerställa att aktieägare inte hindrar antagandet och genomförandet av en rekonstruktionsplan genom att miss- bruka sina rättigheter enligt bolagsrättsdirektivet. behöver inte göra undantag från bolagsrätten, om de säkerställer att deras bolagsrättsliga krav inte äventyrar rekonstruktionsförfarandets ändamål. Undantag behöver inte heller göras om medlemsstaten har andra, lika ändamålsenliga, verktyg som syftar till att säkerställa att aktieägare inte på ett otillbörligt sätt hindrar antagandet eller genomförandet av en rekon- struktionsplan som skulle kunna återupprätta verksamhetens livskraft (skäl Vad som skulle kunna utgöra sådana verktyg utvecklas inte närmare i Mer konkret innebär det ovan nämnda att regler om att ökning eller minskning av aktiekapitalet måste beslutas av bolagsstämman och före- trädesrätt för aktieägare inte ska utgöra hinder mot att en rekonstruktions- plan antas och genomförs. Undantag från bolagsrätten kan t.ex. krävas när en rekonstruktionsplan föreskriver att nya aktier ska erbjudas borgenärer i utbyte mot deras fordringar på bolaget (s.k. debt-to-equity swap). avsteg i nationell rätt bör endast gälla som det behövs för att anta och genomföra en rekonstruktionsplan (skäl 96). Detta kan tolkas som ett uttryck för att en allmän proportionalitetsprincip ska gälla för de av- vikelser från bolagsrätten som övervägs av medlemsstaterna. Även om direktivet alltså inte ovillkorligen kräver att medlemsstaterna gör undantag från bolagsrättsliga regler är det svårt att se vilka andra åtgärder som skulle kunna säkerställa att aktieägare inte på ett otillbörligt sätt hindrar genomförandet av en ändring av aktiekapitalet i en rekonstruk- Som framhålls av kan aktieägarna sinsemellan ha Utan en möjlighet att avvika från reglerna i aktiebolags- lagen skulle en majoritetsägare kunna blockera ett beslut om ökning av aktiekapitalet genom att rösta mot detta vid bolagsstämman. Om det Prop. 2021/22:215 i stället anses nödvändigt med en minskning av aktiekapitalet, något som kräver kvalificerad majoritet, skulle till och med en minoritetsägare kunna motsätta sig beslutet och därmed riskera företagsrekonstruktionens genomförande. Regeringen anser mot denna bakgrund att det är nödvän- digt att införa undantag från vissa bolagsrättsliga regler för att ska leva upp till direktivet. Regeringen föreslår därför att nedan angivna bestämmelser i aktiebolagslagen inte ska hindra att sådana bolagsrättsliga åtgärder som anges i insolvensdirektivet föreslås i rekonstruktionsplanen och fastställs med bindande verkan. I det följande redogörs närmare för vilka regler som det ska vara möjligt att avvika från. Ökning eller minskning av aktiekapitalet Av bolagsrättsdirektivet följer bl.a. att alla ökningar av aktiekapitalet som huvudregel ska beslutas av bolagsstämman och att det även krävs beslut av bolagsstämman för att minska aktiekapitalet (artikel 68 och 73). I samma direktiv anges också vilka omröstningsregler som gäller för sådana beslut när det finns flera slag av aktier i bolaget (artikel 68.3 och 74).