prop · H903231 · 2022-04-19 00:00:00 — 4 § andra stycket, genomför annan sexuell handling än som annan sexuell handling än som avses i 4 och 5 §§, döms för sexuellt avses i 4 och 5 §§, döms för sexuellt övergrepp mot barn till fängelse i övergrepp mot barn till fängelse i lägst och högst . Detsamma gäller den som i annat fall på ett otillbörligt sätt förmår barnet att företa eller tåla en sådan Är brottet med hänsyn till anse som mindre grovt, döms för sexuellt övergrepp mot barn till fängelse i högst . Är brottet grovt, döms för grovt Om brottet är grovt, döms för sexuellt övergrepp mot barn till grovt sexuellt övergrepp mot barn fängelse i lägst ett och högst . till fängelse i lägst och sex Vid bedömningen av om brottet är månader och högst . grovt ska det särskilt beaktas om bedömningen av om brottet är grovt gärningsmannen är närstående till ska det särskilt beaktas om gär- barnet eller i övrigt utnyttjat sin ställning eller missbrukat ett sär- barnet eller i övrigt utnyttjat sin skilt förtroende eller om fler än en ställning eller missbrukat ett sär- förgripit sig på barnet eller på annat skilt förtroende eller om fler än en sätt deltagit i övergreppet eller om förgripit sig på barnet eller på annat brottet med hänsyn till tillväga- sätt deltagit i övergreppet eller om gångssättet eller barnets låga ålder brottet med hänsyn till tillväga- eller annars inneburit ett hänsyns- gångssättet eller barnets låga ålder löst utnyttjande av barnet. eller annars inneburit ett hänsyns- löst utnyttjande av barnet. 4 Senaste lydelse 2018:618. Den som främjar eller utnyttjar att ett barn utför eller medverkar i sexuell posering, döms för utnyttjande av barn för sexuell posering till fängelse i högst . Detsamma gäller den som försätter barnet i eller utnyttjar att barnet av någon annan försätts i en situation som innebär sexuell posering.Första stycket gäller även den som begår en gärning som avses där mot ett barn som fyllt femton men inte , om poseringen är ägnad att skada barnets hälsa eller utveckling.Om brottet är grovt, döms för grovt utnyttjande av barn för sexuell posering till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om brottet avsett en verksamhet som bedrivits i större omfattning, medfört betydande eller inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av barnet. 2021/22:231 Bilaga 4 Den som, i annat fall än som Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, har sam- avses förut i detta kapitel, har vagi- lag med eget barn eller dess avkom- nalt samlag med eget barn eller ling, döms för samlag med dess avkomling, döms för samlag avkomling till fängelse i högst två med avkomling till fängelse i högst Den som, i annat fall än som Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, har sam- avses förut i detta kapitel, har vagi- lag med sitt helsyskon, döms för nalt samlag med sitt helsyskon, samlag med syskon till fängelse i döms för samlag med syskon till fängelse i högst . Vad som sägs i denna paragraf gäller inte den som förmåtts till gärningen genom olaga tvång eller på annat otillbörligt sätt. Den som främjar eller utnyttjar att ett barn utför eller medverkar i sexuell posering, döms för utnyttjande av barn för sexuell posering till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller den som begår en sådan gärning mot ett barn som fyllt femton men inte , om poseringen är ägnad att skada barnets hälsa eller utveckling. Är brottet grovt, döms för grovt utnyttjande av barn för sexuell posering till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om brottet avsett en verksamhet som bedrivits i större omfattning, medfört betydande eller inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av barnet. Den som, i annat fall än som Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, förmår avses förut i detta kapitel, förmår 5Senaste lydelse 2005:90. 6Senaste lydelse 2005:90. 7Senaste lydelse 2019:806. Detsamma gäller den som begår en gärning enligt andra stycket mot ett barn under femton år.Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, blottar sig för någon annan på ett sätt som är ägnat att väcka obehag eller annars genom ord eller handlande ofredar en person på ett sätt som är ägnat att kränka personens sexuella integritet döms för sexuellt ofredande till böter eller fängelse i högst två år.Om ett brott som avses i första stycket är grovt, döms för grovt sexuellt ofredande mot barn till fängelse i lägst och högst . Om ett brott som avses i andra stycket är grovt, döms för grovt sexuellt ofredande till samma straff.Vid bedömningen av om ett brott är grovt ska det särskilt beaktas om ett barn som inte fyllt att mot ersättning företa eller tåla en sexuell handling, döms för utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling till fängelse i högst . Vad som sägs i första stycket gäller även om ersättningen har utlovats eller getts av någon annan. ett barn som inte fyllt att mot ersättning företa eller tåla en sexuell handling, döms för ut- nyttjande av barn genom köp av sexuell handling till fängelse i lägst Är brottet med hänsyn till anse som mindre grovt, döms för utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling till fängelse i Vad som sägs i första och andra ersättningen har utlovats eller getts av någon annan. Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, sexuellt berör ett barn eller förmår barnet att företa eller medverka i någon handling med sexuell innebörd, döms för sexuellt ofredande till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller den som blottar sig för någon annan på ett sätt som är ägnat att väcka obehag eller annars genom ord eller handlande ofredar en person på ett sätt som är ägnat att kränka personens sexuella integritet. 8 Senaste lydelse 2005:90. 2021/22:231 Bilaga 4 fler än en förgripit sig på offret eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om gärningsmannen med hänsyn till offrets låga ålder eller någon annan omständighet visat särskild hänsynslöshet. Den som, i annat fall än som Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, skaffar avses förut i detta kapitel, skaffar sig en tillfällig sexuell förbindelse sig en tillfällig sexuell förbindelse mot ersättning, döms för köp av mot ersättning, döms för köp av sexuell tjänst till böter eller sexuell tjänst till fängelse i högst ett fängelse i högst . Vad som sägs i första stycket gäller även om ersättningen har utlovats eller getts av någon annan. Den som har begått en gärning Den som har begått en gärning enligt 5 § eller 6 § första stycket enligt 5 § eller 6 § andra stycket mot ett barn eller mot ett barn eller enligt 8 § första stycket eller 10 § enligt 8 § första stycket eller 10 § första stycket, ska inte dömas till första stycket första meningen, ska ansvar om det är uppenbart att gär- inte dömas till ansvar om det är ningen inte inneburit något över- uppenbart att gärningen inte inne- grepp mot barnet med hänsyn till burit något övergrepp mot barnet den ringa skillnaden i ålder och ut- med hänsyn till den ringa skill- veckling mellan den som har begått naden i ålder och utveckling mellan gärningen och barnet samt omstän- den som har begått gärningen och digheterna i övrigt. barnet samt omständigheterna i Detsamma gäller den som har begått en gärning enligt 10 a § om den har syftat till en sådan gärning som anges i första stycket och som, om den hade fullbordats, enligt vad som anges där uppenbarligen inte skulle ha inneburit något övergrepp mot barnet. Denna lag träder i kraft . 9Senaste lydelse 2011:517. 10Senaste lydelse 2009:343. Förslag till lag om ändring i 27 kap. 20 d § Med hemlig rumsavlyssning avses avlyssning eller upptagning som 1.görs i hemlighet och med ett tekniskt hjälpmedel som är avsett att återge ljud, och 2.avser tal i enrum, samtal mellan andra eller förhandlingar vid sammanträden eller andra sammankomster som allmänheten inte har tillträde till. Hemlig rumsavlyssning får användas vid en förundersökning om 1.brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , 2.spioneri enligt 19 kap. 5 § , 3.brott som avses i 26 § lagen (2018:558) om företagshemligheter, om det finns anledning att anta att gärningen har begåtts på uppdrag av eller har understötts av en främmande makt eller av någon som har agerat för en främmande makts räkning och det kan antas att brottet inte leder till endast böter, 4.annat brott om det med hänsyn till omständigheterna kan antas att brottets straffvärde överstiger fängelse och det är fråga om a) människohandel enligt 4 kap. 1 a § , b) grov människoexploatering enligt 4 kap. 1 b § tredje stycket , c) våldtäkt enligt 6 kap. 1 § första stycket , d) grovt sexuellt övergrepp enligt d) grovt sexuellt övergrepp enligt 6 kap. 2 § andra stycket brotts- 6 kap. 2 § tredje stycket brotts- e)våldtäkt mot barn enligt 6 kap. 4 § första eller andra stycket , f) grovt sexuellt övergrepp mot f) grovt sexuellt övergrepp mot barn enligt 6 kap. 6 § andra stycket barn enligt 6 kap. 6 § tredje stycket g)grovt utnyttjande av barn för sexuell posering enligt 6 kap. 8 § tredje stycket , h)grovt koppleri enligt 6 kap. 12 § tredje stycket , i)grov utpressning enligt 9 kap. 4 § andra stycket , j)grovt barnpornografibrott enligt 16 kap. 10 a § sjätte stycket , k)grovt övergrepp i rättssak enligt 17 kap. 10 § tredje stycket , 1 Senaste lydelse 2020:174. Anmärkning: Ändring av 27 kap. 20 d § har också föreslagits i propositionen Utlandsspioneri (prop. 2021/22:55). 2021/22:231 Bilaga 4 l)grovt narkotikabrott enligt 3 § narkotikastrafflagen (1968:64), eller m)grov narkotikasmuggling enligt 6 § tredje stycket lagen (2000:1225) om straff för smuggling, 5. försök, förberedelse eller stämpling till brott som avses i 1–3, om en sådan gärning är belagd med straff, 6. försök, förberedelse eller stämpling till brott som avses i 4, om en sådan gärning är belagd med straff och det med hänsyn till omständigheterna kan antas att gärningens straffvärde överstiger fängelse . Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet Skärpt syn på våldtäkt och andra sexuella kränkningar Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i , 2.lag om ändring i . Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslagen föranleder följande yttrande. Lagrådsremissen innehåller förslag till ändringar i som innebär att straffen för flera sexualbrott, däribland våldtäkt, skärps. Vidare finns det i remissen förslag som medför att kriminaliseringen av brott som förövas på distans utvidgas till att avse situationer där gärningsmannen och offret agerar . Det föreslås också att bestämmelserna om våldtäkt och våldtäkt mot barn ska göras mer neutrala med avseende på kön och sexuell läggning samt att bestämmelsen om utnyttjande av barn för sexuell posering ska utvidgas så att den omfattar också fall där barnet varit passivt. Förslaget till lag om ändring i 2021/22:231 Bilaga 5 De resonemang i remissen som gäller s.k. distansövergrepp verkar utgå från att det vid sådana övergrepp alltid är fråga om tvångssituationer. Fall där någons deltagande kan bedömas vara icke-frivilligt måste emellertid kunna förekomma också i andra situationer, bl.a. sådana som avses i 6 kap. 1 § första stycket 2, dvs. situationer där det är fråga om utnyttjande av berusning, psykisk störning eller liknande. Till följd av den utgångspunkt som man har haft, sägs på åtminstone ett par ställen i remissen att det vid övergrepp som sker på distans torde vara sällsynt att gärningsmannen saknar uppsåt till att den andre inte deltar frivilligt (se s. 30 och 84). Det sagda är nog i och för sig riktigt vad gäller tvångsfallen, men det är inte korrekt i förhållande till utnyttjandefallen. I sådana fall kan man – tvärtom mot vad som antyds i remissen – säga att just det förhållandet att övergreppet sker på distans skapar ett ökat utrymme för misstag. Det är angeläget att texten i den fortsatta beredningen ses över med beaktande av att våldtäktsbrottet omfattar betydligt fler typsituationer än de som kan karaktäriseras som tvångssituationer. För övrigt kan det rent allmänt sägas, att det inte är problemfritt att lag- stiftaren uttalar sig om vad uppsåtsbedömningar i vissa specifika fall ska 2021/22:231 Bilaga 5 Risken finns att rättstillämpningen styrs på ett olyckligt vis. Här kan jämföras med hur domstolarna kom att använda NJA 1986 s. 392 (se ”Det afghanska körkortet” NJA 2019 s. 721). Frågan, om gärningsmannen har handlat med erforderligt uppsåt, måste alltid avgöras av domstolen i det enskilda fallet. I den mån man i lagförarbeten uttalar sig om mer generella frågor – vilket ibland kan vara befogat – bör därför understrykas att det är just detta man gör. I sammanhanget vill Lagrådet också påpeka att man i 6 kap., till skillnad från i annan lagstiftning, återger vad domstolen ska döma för i de fall fråga är om mindre grovt brott även när brottsbeteckningen är densamma som för brott av normalgraden (jfr t.ex. 6 kap. 1 § andra stycket där det anges att man i dessa fall ska döma för våldtäkt). När fråga blir om längre benämningar (se t.ex. den föreslagna 6 kap. 9 §) komplicerar detta lagtexten i onödan. Vad rätten ska döma för är ju självklart. Lagrådet föreslår att benämningarna stryks i samtliga paragrafer. En sådan strykning har inte några konsekvenser för frågan, vilket brott som är begånget eller vilket brott som någon ska dömas för. 4 kap. 3 § I lagtexten har brottstyperna tagits upp i den ordning som de kommer i den föreslagna 6 kap. 10 §. Detta kan i och för sig anses naturligt. Det leder emellertid till att sexuellt ofredande av barn och grovt sexuellt ofredande av barn inte hålls samman. Motsvarande gäller i fråga om sexuellt ofredande och grovt sexuellt ofredande. Detta gör bestämmelsen svår att ta till sig och öppnar för felläsningar. Det bör övervägas om inte en ordning där man håller ihop de olika graderna av en och samma brottstyp är att föredra. 6 kap. 1 § Förslaget innebär att minimistraffet för våldtäkt av normalgraden skärps från två till . sägs i författningskommentaren (se s. 83) att ändringen inte är avsedd att påverka gränsdragningen mellan brottets olika svårhetsgrader. Lagrådet vill mot den bakgrunden erinra om att våldtäktsbrottet fick ett betydligt vidare tillämpningsområde , vilket för vissa gärningar innebar en avsevärd straffskärpning. Det gäller framför allt de gärningar som tidigare utgjorde sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning (där minimistraffet var fängelse ) och gärningar som tidigare utgjorde sexuellt ofredande (där minimistraffet var böter, även om böter inte var aktuellt för de fall som omfattas av 6 kap. 1 §). I någon mån kompenserades detta av att utrymmet för differentiering och för domstolen att bedöma ett brott som mindre grovt ökade. Tillämpningen skulle enligt förarbetena dock fortsatt vara restriktiv, och någon generell norm av innebörd att nämnda fall alltid är att bedöma som mindre grova kan alltså inte ställas upp (jfr prop. 2017/18:177 s. 83 f.). Det kan mot denna bakgrund ifrågasättas om det finns skäl att nu skärpa minimistraffen – jfr det särskilda yttrandet i betänkandet och de många kritiska remissvaren. Under alla omständigheter – dvs. oavsett vilken bedömning man gör i den frågan (ytterst är den naturligtvis politisk) – måste det förhållandet, att man nu föreslår ytterligare en betydande skärpning av straffen, rimligen innebära ett ökat utrymme för differentiering, bl.a. genom ett i viss mån ökat utrymme för att bedöma ett brott som mindre grovt. Vad gäller de fall som tidigare utgjorde sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning innebär ju förslaget att man har gått ifrån ett lägsta straff på fängelse till ett minimistraff . Om man inte skapar ut- rymme för ökad differentiering finns enligt Lagrådets uppfattning en påtaglig risk för att den föreslagna regleringen leder till orimliga och knappast avsedda resultat. Förslaget innebär vidare en utvidgning av paragrafens tillämpnings- område så att den omfattar också fall där någon förmår en person som inte deltar frivilligt att företa eller tåla en sådan sexuell handling som avses i I denna del av förslaget har det lagts in en subsidiaritetsregel (se ”i annat fall” i den föreslagna lagtexten). Enligt Lagrådets mening bör denna subsidiaritetsregel strykas eftersom en sådan bestämmelse saknar funktion när såväl straffskalan som brottsbeteckningen är gemensam för de regler – den primära och den subsidiära – som aktualiseras. skapar regeln behov av att åklagare och domstolar gör bedömningar som i sak är överflödiga. Exempelvis kan det ifrågasättas varför åklagare och domstolar ska tvingas till att ta ställning till om första stycket första meningen är tillämplig i fall där det står klart att en gärning omfattas av första stycket andra meningen. När frågan gäller enbart vilken mening i paragrafen som någon ska dömas enligt är den, kort sagt, inte sådan att den förtjänar en särskild reglering. Avslutningsvis noterar Lagrådet att förslaget innebär att man justerar (moderniserar) formuleringen vad gäller grovt brott, men inte vad gäller mindre grovt brott. Lagrådet förordar att man gör lika i fråga om grovt brott och mindre grovt brott. Man skulle då kunna skriva t.ex. på följande Om ett brott, med hänsyn till omständigheterna vid brottet, är att bedöma som mindre grovt, döms till fängelse i lägst och högst . Om den inskjutna satsen – dvs. orden ”med hänsyn till omständigheterna vid brottet” – med en sådan formulering anses vara problematisk av språkliga skäl, kan den med fördel utgå. Att hänvisa till att bedömningen ska ske med hänsyn till omständigheterna vid brottet kan för övrigt generellt anses överflödigt såvida man inte, på sätt som ofta sker i (jfr t.ex. 8 kap. 2 §, 9 kap. 2 §, 10 kap. 2 § och 12 kap. 2 §), först anger någon annan omständighet som ska beaktas. I de fallen syftar emellertid tillägget närmast till att framhålla att en helhetsbedömning ska göras och att man inte enbart kan beakta den omständighet som särskilt framhävs. 6 kap. 2 och 4 §§ Vad Lagrådet har anfört i förhållande till 6 kap. 1 § gör sig, mutatis mutandis, gällande också i förhållande till 6 kap. 2 och 4 §§. 2021/22:231 Bilaga 5 6 kap. 6 § Lagrådets synpunkter på den föreslagna subsidiaritetsregleringen i 6 kap. 1 § och på formuleringen av grovt respektive mindre grovt brott gör sig gällande också i förhållande till denna paragraf. 6 kap. 8 § I en ny andra mening kriminaliseras försättande av ett barn i en situation som innebär sexuell posering. Men också utnyttjande av att barnet av någon annan försätts i en sådan situation kriminaliseras. I författningskommentaren (se s. 88) uttalas att sist nämnda bestämmelse träffar bara den som utnyttjar situationen som någon annan är aktiv med att försätta barnet i en sexuell pose. Detta framstår som en svårbegriplig begränsning av straffansvaret. Lagrådet kan ha förståelse för att man har sett ett behov av att avgränsa bestämmelsen i relation till utredningens förslag, som innebar kriminalisering av utnyttjande av att ett barn befinner sig i en situation som innebär sexuell posering. Men rimligen bör utnyttjande som sker på plats efter det att barnet av någon annan har försatts i den sexuella posen omfattas, liksom utnyttjande i realtid via länk. Vid föredragningen har förklarats att man med skrivningen har velat undvika bl.a. att utnyttjande som sker bara genom att någon ser på bilder i efterhand inte ska omfattas. Detta bör emellertid kunna klargöras i författningskommentaren, bl.a. under hänvisning till att detta senare handlande utgör barnpornografibrott. 6 kap. 10 § De föreslagna ändringarna, som skapar en komplicerad struktur som innefattar bl.a. en hänvisning till ett kommande stycke (jfr hänvisningen till andra stycket i det föreslagna första stycket), aktualiserar en fråga som också har kunnat ställas, nämligen om det inte vore bättre att dela upp paragrafen i två: en som tar sikte på sexuellt ofredande och en som tar sikte på sexuellt ofredande av barn. Det gäller inte minst med hänsyn till att den allmänna bestämmelsen om sexuellt ofredande kan ses som ett slags grundläggande bestämmelse om skydd för den sexuella integriteten och därför förtjänar en mer framskjuten position. Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Avslutande och allmänna anmärkningar om förslaget till straffskärpningar Lagrådet har granskat en lång rad förslag till straffskärpningar. Dessa har i regel motiverats med att nuvarande straffskalor inte fullt ut motsvarar brottslighetens svårhet. Ett sådant resonemang kan i och för sig vara helt adekvat med utgångspunkt i de grundläggande principer om proportionalitet och ekvivalens som ligger bakom påföljds- Lagrådet vill emellertid i detta sammanhang erinra om att ett tillvägagångssätt där man gång efter annan höjer straffskalorna för olika brott och motiverar åtgärden i det enskilda fallet, i praktiken innebär att man aldrig kommer in på den mer övergripande frågan om hur olika brottstyper ska placeras ut på skalan från bötesminimum till det strängast möjliga fängelsestraffet, dvs. frågan om var den allmänna repressionsnivån ska ligga. Repressionsnivån kommer i stället att växa fram genom successiva ändringar av straffskalorna för enskilda brott. Det låter sig visserligen sägas att det är närmast ogörligt att ta ett helhetsgrepp på frågan – det skulle i princip förutsätta en horisontell översyn av straffskalorna – men det kan likväl finnas anledning för lagstiftaren att backa ett steg och överväga helheten och inte bara göra justeringar i det enskilda. (Jfr här SOU 1986:13–15.) Det nu sagda har inte någon särskild koppling till just denna remiss, utan återspeglar en iakttagelse som har gjorts utifrån ett större antal remisser. 2021/22:231 Bilaga 5 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , Farmanbar, Karkiainen Regeringen beslutar proposition Skärpt syn på våldtäkt och andra sexuella kränkningar