prop · H903116 · 2022-02-15 00:00:00 — 2021/22:116 i hälso- och funktionstillståndet för att kunna anpassa insatserna och även veta när andra yrkesgrupper behöver kopplas in. Vidare bör omsorgskontakten kunna ingå i ett fungerande teamarbete. En fungerande samordning och samverkan med andra yrkesgrupper kan i sin tur ställa krav på en god organisationskunskap. Omsorgskunskap är ett annat centralt kompetensområde för den fasta omsorgskontakten. Det avser hur omsorgen ska ges och utformas utifrån omsorgstagarens individuella och föränderliga behov. Det omfattar både personlig omvårdnad och service. I det ingår också att ha kunskap om hur funktionstillståndet kan bevaras eller förbättras och hur man kan tillvarata omsorgstagarens egna förmågor. I detta sammanhang är det även viktigt att lyfta fram betydelsen av kompetens inom vardagsrehabilitering, vilket görs av vissa remissinstanser, nämligen (), för Medicinskt ansvariga sjuksköterskor och Medicinskt ansvariga för rehabilitering och Arbetsterapeuter. Vidare är det av central betydelse att den fasta omsorgskontakten har medicinska kunskaper om sjukdomar och diagnoser samt kompetens för att utföra hälso- och sjukvårdsuppgifter efter anvisning eller delegering från hälso- och sjukvården. Det kan till exempel handla om läkemedelshantering, såromläggning och provtagning. Därutöver krävs kunskaper om basal hygien som omfattar allt från basal hygien i omsorgssituationer till att ha kunskap om hur man begränsar smitta. Bemötande och kommunikation är andra viktiga områden där det är viktigt att den fasta omsorgskontakten har adekvat kompetens för att kunna bemöta omsorgstagaren med respekt och empati. Det handlar också om att vara lyhörd för omsorgstagarens behov och respektera hans eller hennes integritet. Ett bra bemötande handlar också om att anpassa kommunikationen till omsorgstagare, anhöriga och närstående utifrån deras behov och förutsättningar. Slutligen krävs även dokumentationskunskap, tillräckliga kunskaper i det svenska språket för att kunna tala, läsa, skriva och förstå samt kunskaper om teknik i vardagen och hur dessa kunskaper kan användas på ett adekvat sätt i omsorgsarbetet. Vad ligger i begreppet omsorg? En del remissinstanser såsom , , , Region och social utvärdering har framfört att det är oklart vad som avses med begreppen omsorg, som är ett av de behov som den fasta omsorgskontakten ska tillgodose, respektive omvårdnad samt att det i vissa fall kan bli otydliga gränsdragningar i relation till hälso- och sjukvårdens fasta vårdkontakt. Det finns inga entydiga definitioner av begreppen omsorg respektive omvårdnad. Omsorg kan ses som att ge stöd till omsorgstagare som av olika skäl har svårigheter i den dagliga livsföringen. Omvårdnad kan sägas ha en bredare betydelse och omfatta de åtgärder som vidtas inom vården och omsorgen. Förslaget om fast omsorgskontakt omfattar personer som har hemtjänst, vilket inbegriper både service och personlig omvårdnad. Det kan t.ex. handla om dagliga sysslor som städning, inköp och matlagning och även personlig omvårdnad, såsom till exempel hjälp med att äta och dricka, klä sig, förflytta sig eller sköta sin personliga hygien. 2021/22:116 fasta omsorgskontakten ska även kunna verka för att samordningen mellan olika aktörer och huvudmän fungerar. Inom hälso- och sjukvården gäller enligt 6 kap. 2 § patientlagen (2014:821) att en fast vårdkontakt ska utses för patienten om han eller hon begär det, eller om det är nödvändigt för att tillgodose hans eller hennes behov av trygghet, kontinuitet, samordning och säkerhet. Det innebär att patienten ska få en tydligt utpekad person som ska bistå och stödja patienten i kontakterna med vården och hjälpa till att samordna vårdens insatser. Syftet är framför allt att stärka patientens ställning men även att tydliggöra vårdens ansvar för samordning och kontinuitet. En fast vårdkontakt bör kunna bistå patienterna i att samordna vårdens insatser, informera om vårdsituationen, förmedla kontakter med andra relevanta personer inom hälso- och sjukvården och vara kontaktperson för andra delar av hälso- och sjukvården och för samt i förekommande fall andra berörda myndigheter som t.ex. (Patientlag prop. 2013/14:106 s. 99 f.). Reglerna för den fasta vårdrespektive omsorgskontaktens uppdrag påminner i stor utsträckning om varandra. Det får dock ändå anses stå klart att vårdkontakten främst ska tillgodose behov inom hälso- och sjukvården, medan omsorgskontakten ska tillgodose behov som uppstår inom och avser område när en hemtjänstinsats verkställs. Att det kan uppstå situationer då den fasta vårdkontaktens och den fasta omsorgskontaktens ansvar formellt sett överlappar varandra får dock anses vara naturligt, och inte något som innebär att den fasta omsorgskontaktens roll kan anses vara oklar. Enligt () förväntas antalet personer som är att öka från dagens 534 000 personer till ca 806 000 personer 2030. Den demografiska utmaningen tillsammans med stora pensionsavgångar bland hemtjänstpersonalen innebär att det finns ett stort rekryteringsbehov av omsorgspersonal. Därtill hade ca 16 000 personer hemtjänst . För att klara den framtida kompetensförsörjningen behöver verksamheterna rekrytera nya medarbetare och investera i personalens kompetens för att skapa förutsättningar för personalen att vilja stanna kvar i yrket. Undersköterskor i offentlig sektor, anställda inom hemtjänst, hemsjuk- vård och äldreboenden är största yrkesgrupp. en allt större andel äldre i befolkningen kommer yrkesgruppen behöva växa på för att tillgodose det växande behovet av vård och Regeringens satsningar på kompetensförsörjning Regeringen har tagit en rad initiativ i syfte att öka bemanningen inom –2018 avsattes totalt 7 miljarder kro- nor för att öka bemanningen inom äldreomsorgen. enligt drygt 19 000 årsarbetare tillkommit, vilket motsva- rar i genomsnitt 4 800 årsarbetare . Huvuddelen av medlen har an- vänts till att öka tillgången på personal som arbetar nära de äldre. ser till vilka yrkesgrupper som satsningen finansierat är undersköterskor den största gruppen. Både kommunala och enskilda utförare har tagit del 2021/22:116 av medlen. En uppföljning av satsningen visar att grundbemanningen i vissa kommuner har ökat både genom nyanställning av personal och genom en ökning av sysselsättningsgraden för redan anställda. Det har i sin tur bidragit till en bättre kontinuitet i bemanningen eftersom möjligheterna att schemalägga personalen så att de i högre utsträckning kan möta samma omsorgstagare har förbättrats. Regeringen beslutade om kompetenssatsningen Äldreomsorgslyftet. Satsningen innebär att ge ny och befintlig personal möjlighet att på betald arbetstid genomgå utbildning till vårdbiträde eller undersköterska inom vuxenutbildning eller motsvarande utbildning på folkhögskola. Staten finansierar kostnaden för den tid den anställde är frånvarande på grund av studier till vårdbiträde eller undersköterska . omfattar satsningen ca och utöver att utbilda sig till undersköterska eller vårdbiträde ges personalen även möjlighet att fortbilda sig genom kompetenshöjande utbildningar inom vård och omsorg. Första linjens chefer som arbetar inom vård och omsorg om äldre får också möjlighet att utbilda sig på arbetstid. har i budgetpropositionen beslutat att förstärka Äldreomsorgslyftet med ytterligare medel vilket innebär att satsningen omfattar . Satsningen bedöms bidra till att underlätta möjligheterna att utbilda sig till undersköterska inför den planerade regleringen av yrket. Parallellt med regeringens kompetenssatsning Äldreomsorgslyftet ingick SKR och en överenskommelse om att de kommuner som tar del av satsningen ska erbjuda tillsvidareanställningar på heltid. Regeringen tillsatte även 2019 en särskild utredare som fungerat som nationell samordnare. Samordnaren har arbetat med att skapa förutsättningar för en hållbar kompetensförsörjning inom kommunalt finansierad vård och omsorg om äldre. Samordnaren överlämnade sitt betänkande välja vård och omsorg – En hållbar kompetensförsörjning inom vård och omsorg om äldre (SOU 2021:52) . Betänkandet har remissbehandlats. Kompetenskraven på den fasta omsorgskontakten Några exempel på sådant som kan komma att bli centrala uppgifter för den fasta omsorgskontakten är att arbeta nära den som har hemtjänst, bygga en tillitsfull relation till honom eller henne, utföra hemtjänstinsatser och stödja omsorgstagaren i den dagliga livsföringen. Det innebär att den fasta omsorgskontaktens kärnkompetens behöver vara omsorgsarbete. har kraven på den medicinska kompetensen inom blivit högre. konstaterar till exempel i sin lägesrapport att allt fler äldre med komplexa behov får kvalificerade hälso- och sjukvårdsinsatser samt omsorg i ordinärt boende. Den fasta omsorgskontakten kan behöva kunna utföra kvalificerade uppgifter. Det handlar om såväl omsorgsinsatser som medicinska uppgifter, efter anvisning eller delegering från hälso- och sjukvården som ofta utförs på egen hand och under tidspress. Brister i centrala kompetensområden har visat sig kunna utgöra risker för patientsäkerheten och ger inte tillräckligt goda förutsättningar för att tillhandahålla en trygg och säker omsorg. Den nämnda utvecklingen och bristen på legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal, framför allt sjuksköterskor, talar för att den fasta omsorgskontakten i större utsträckning kan behöva arbeta med medicinska uppgifter på delegation från hälso- och sjukvården. Det är angeläget att det ställs särskilda kompetenskrav på den fasta omsorgskontakten. tog fram allmänna råd (SOSFS 2011:12) om grundläggande kunskaper hos personal som arbetar i omsorg om äldre. Dessa råd anger bl.a. att den personal som omfattas av de allmänna råden bör ha kunskaper och förmågor om exempelvis kommunikation, regelverk, det normala åldrandet, åldrandets sjukdomar, skötsel av hemmet, omsorg i livets slutskede och hälso- och sjukvård m.m. Dessa är råd som alltjämt gäller. har i sina årliga tillsynsrapporter pekat på att det fortsatt finns brister i kompetensen hos dem som arbetar inom äldreomsorgen. Det kan exempelvis handla om att legitimerad personal delegerar hantering av läkemedel till personal som inte har tillräcklig erfarenhet, kunskap eller språklig kompetens för att kunna utföra uppgiften på ett säkert sätt. Det finns anledning att tro att dessa brister inte endast förekommer när det gäller äldre personer som har hemtjänst. Mot bakgrund av vad som framkommer ovan är regeringens sammantagna bedömning att de särskilda kompetenskrav som bör ställas på den som utses till fast omsorgskontakt medför att hon eller han ska vara undersköterska. Det bedöms även kunna professionalisera vilket i förlängningen kan öka undersköterskeyrkets attraktivitet och status. Regeringen delar därmed inte de synpunkter som framförts av , Famna. Fremia, , och att även andra personalkategorier ska kunna utses till fast omsorgskontakt. Flera remissinstanser har emellertid påtalat svårigheter med att och kunna rekrytera tillräckligt många undersköterskor då det råder brist på undersköterskor (, , Vision, Famna och Fremia, kommun, , kommun, kommun och ). Regeringen delar remissinstansernas bedömning och anser därför att det redan när det föreslagna kravet på att kunna erbjuda en fast omsorgskontakt träder i kraft, inte kan vara ett krav att alla som utses till fast omsorgskontakt ska vara undersköterska. I kommunerna är undersköterskor och vårdbiträden de vanligaste yrkesgrupperna bland vård- och omsorgspersonalen. De som arbetar som undersköterska har i många fall antingen genomgått en gymnasieutbildning inom vård och omsorg eller någon form av vuxenutbildning med motsvarande kursinnehåll. Den kunskap och kompetens som en undersköterska besitter har stor betydelse för verksamheternas kvalitet och för patientsäkerheten. Det finns dock en otydlighet vad gäller kompetens- och utbildningskrav för yrket undersköterska. Enligt regeringens proposition Stärkt kompetens i vård och omsorg – reglering av undersköterskeyrket (prop. 2020/21:175 s 65) har enligt uppgifter från yrkesregistret med yrkesstatistik från endast runt två tredjedelar av undersköterskorna en utbildning inom kategorierna omvårdnad eller hälso- och sjukvård eller social omsorg. Arbetsgivare har svårt att bedöma kompetensen hos dem som söker eller innehar tjänst som undersköterska. Mot bakgrund av detta har regeringen 2021/22:116 tagit initiativ till reglering av yrket för att säkerställa en enhetlig kompetensnivå. Ett antal remissinstanser (, , SPF Seniorerna och ) anser att även annan personal än undersköterska ska kunna utses till fast omsorgskontakt under förutsättning att dessa har motsvarande eller högre kompetens eller tillhör någon annan grupp legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal. Enligt regeringens mening är det inte lämpligt att till exempel sjuksköterskor utses till fast omsorgskontakt, trots att kraven på den medicinska kompetensen i har blivit högre. Den senaste tidens utvecklingen med alltmer sammansatta vårdbehov hos personer som bor kvar hemma har lett till brist på legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal, framför allt sjuksköterskor. Det talar för att de i större utsträckning behöver arbeta med kvalificerade medicinska uppgifter. För att rätt kompetens ska användas på rätt plats och mot bakgrund av att den fasta omsorgskontaktens kärnkompetens bör vara omsorgsarbete, bedömer regeringen därför att det inte vore ändamålsenligt att utse legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal till fasta omsorgskontakter. ska den som utses till fast omsorgskontakt ha yrkestiteln undersköterska Till följd av regeringens proposition Stärkt kompetens i vård och omsorg –reglering av undersköterskeyrket (prop. 2020/21:175) gäller att det den införs ett krav på att endast den som har ett bevis om rätt att använda yrkestiteln undersköterska ska få använda titeln i yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område och i verksamhet enligt socialtjänstlagen (2001:453) och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Grunden för att få en skyddad yrkestitel kommer att vara det nya utbildningsinnehållet i gymnasieskolans vård- och omsorgsprogram. Vidare kommer övergångsbestämmelser att gälla som innebär att den som vid ikraftträdandet är tillsvidareanställd med yrkestiteln undersköterska räknat från ikraftträdandet ska få fortsätta att använda titeln även om han eller hon inte har fått bevis om rätt att använda den. ska även bevis om rätt att använda yrkestiteln undersköterska kunna ges till den som har en utbildning med inriktning mot vård och omsorg från gymnasieskolan eller vuxenutbildning enligt de bestämmelser om utbildningsinnehåll som gäller eller har gällt före . De initiativ som regeringen tagit för att öka bemanningen inom äldreomsorgen samt den kompetenssatsning som görs inom ramen för äldreomsorgslyftet bedöms kunna öka utbudet av undersköterskor. Därför är det, enligt regeringens mening rimligt att den som utses till fast omsorgskontakt ska vara undersköterska. Utredningen föreslår att en ny paragraf ska ange att som fast omsorgskontakt ska bara den få utses som innehar yrkestiteln undersköterska i enlighet med dels bestämmelserna i 3 kap. 3 § tredje stycket SoL, dels 4 kap. 5 a § patientsäkerhetslagen (2010:659), förkortad PSL. Regeringen konstaterar att det i 4 kap. 5 a § andra stycket PSL slås fast att ett bevis om rätt att använda yrkestiteln undersköterska efter ansökan ska utfärdas till den som har en utbildning med inriktning mot vård och omsorg från gymnasieskolan eller vuxenutbildning, eller har Prop. 2021/22:116 förvärvat en kompetens som motsvarar den som uppnås genom en sådan I 4 kap. 5 a § första stycket PSL anges att i yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område får endast den som har bevis om rätt att använda underskötersketiteln använda den. En motsvarande bestämmelse om rätten att använda titeln finns i 3 kap. 3 § tredje stycket SoL. Där anges att i verksamhet enligt socialtjänstlagen får endast den som har ett sådant bevis som avses i 4 kap. 5 a § PSL använda yrkestiteln undersköterska. Eftersom förslaget till ny bestämmelse om rätten att erbjudas en fast omsorgskontakt i SoL ska slå fast att som fast omsorgskontakt ska bara få utses den som har fått bevis om rätt att använda yrkestiteln undersköterska på de grunder som anges i 4 kap. 5 a § andra stycket PSL, finns enligt regeringen inte skäl att i den nya paragrafen i SoL hänvisa även till 3 kap. 3 § tredje stycket SoL i enlighet med utredningens förslag. Detta då 3 kap. 3 § tredje stycket SoL enbart reglerar under vilka förutsättningar en person får respektive inte får använda yrkestiteln undersköterska i verksamhet enligt SoL, och den bestämmelsen inte närmare reglerar under vilka förutsättningar som en person kan få bevis om skyddad yrkestitel som undersköterska. Utredningen föreslår i sitt författningsförslag att bestämmelsen om kravet på att den fasta omsorgskontakten ska vara undersköterska införs som en ny 5 b § i 5 kap. SoL. Regeringen anser att eftersom bestämmelsen reglerar vem som ska vara behörig att utses till fast omsorgskontakt bör paragrafen i stället placeras i anslutning till de andra bestämmelserna i 3 kap. som reglerar kompetenskraven för personal. Regeringen anser därför att den nya paragrafen bör betecknas 3 kap. 3 d §. 5.3Behandling av personuppgifter och frågor om offentlighet och sekretess Regeringens bedömning: Det saknas behov av ytterligare bestämmelser om behandling av personuppgifter eller om sekretess. Utredningens bedömning: Utredningen gör ingen bedömning i fråga om behov av bestämmelser om personuppgiftsbehandling och sekretess. Remissinstanserna: Förutom () har inga remissinstanser haft några synpunkter beträffande frågor om personuppgiftsbehandling och sekretess. påtalar vikten av att personuppgiftsansvariga har kontroll över vilken typ av verksamhet som bedrivs när olika arbetsuppgifter utförs, och hänvisar till att behandling av personuppgifter i verksamhet inom hälso- och sjukvården respektive regleras av olika regelverk som kompletterar EU:s dataskyddsförordning, i huvudsak patientdatalagen (2008:355) respektive lagen (2001:454) om behandling av personuppgifter inom och förordningen (2001:637) om behandling av personuppgifter inom . Enligt är det angeläget att klarlägga om personuppgiftsbehandlingen med anledning av en undersköterskas arbetsuppgifter som fast omsorgskontakt avser hälso- och sjukvård eller socialtjänst. Skälen för regeringens bedömning Syftet med förslaget till nya bestämmelser i om en skyldighet att erbjuda en fast omsorgskontakt till den som har hemtjänst är att omsorgskontakten främst ska utföra sådana uppgifter som kan betraktas som socialtjänst. Med socialtjänst avses bl.a. verksamhet enligt lagstiftningen om socialtjänst, däribland SoL. Det utesluter dock inte att en fast omsorgskontakt inom ramen för sitt uppdrag, som visserligen regleras i SoL, kan komma att utföra arbetsuppgifter som är att betrakta som hälso- och sjukvård på delegation av hälso- och sjukvårdspersonal, t.ex. såromläggning eller blodsockermätning. Att omsorgskontaktens arbetsuppgifter enligt regeringens förslag ska utföras av en undersköterska gör däremot inte i sig att arbetsuppgifterna ska betraktas som hälso- och sjukvård. Det innebär dock sammantaget att den personuppgiftsbehandling som kan bli aktuell inom den fasta omsorgskontaktens uppdrag kan komma att ske både inom ramen för verksamhet och inom ramen för hälso- och sjukvårdsverksamhet. Den fasta omsorgskontaktens arbetsuppgifter ska däremot inte avse några andra än sådana som kan utföra inom ramen för en hemtjänstinsats. Arbetsuppgifterna ska inte heller avse några andra än sådana som förekommer inom hälso- och sjukvården och där utförs av hälso- och sjukvårdspersonal. Regeringen bedömer därmed att de personuppgifter som en fast omsorgskontakt kan komma att behandla är sådana som behandlas inom och hälso- och sjukvården. Mot den bakgrunden bedömer regeringen att det inte behövs någon ytterligare reglering av personuppgiftsbehandlingen på och hälso- och sjukvårdens område än den som redan finns. Som anförts ovan ska den fasta omsorgskontaktens arbetsuppgifter inte avse andra än sådana som och i förekommande fall hälso- och sjukvården utför inom ramen för en hemtjänstinsats. För socialtjänstverksamhet gäller sekretess enligt 26 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. I den bestämmelsen anges att sekretess gäller inom för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. För hälso- och sjukvården gäller enligt 25 kap. 1 § OSL sekretess inom hälso- och sjukvården för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Regeringen bedömer att detta sekretesskydd är tillräckligt även för den fasta omsorgskontaktens roll och att några ändringar i OSL därför inte behövs. Det behövs ett uppdrag för vägledning och Regeringens bedömning: bör få i uppdrag att ta fram ett vägledningsmaterial som underlättar genomförandet av lagförslaget. Vägledningen bör ge information om hur de kan organisera arbetet runt den fasta omsorgskontakten för att åstadkomma kontinuitet, trygghet, samordning och individanpassad omsorg. I uppdraget bör det även ingå att kommunicera och informera om det nya lagförslaget. bör vidare ges i uppdrag att utreda vilka data och vilken statistik som behövs för en ändamålsenlig uppföljning av den nya bestämmelsen om krav på att den som har hemtjänst ska erbjudas fast omsorgskontakt om det inte bedöms vara uppenbart obehövligt, samt bedöma om det finns behov av att ta fram nya data, ny statistik eller nya indikatorer. Därefter bör få i uppdrag att följa upp och utvärdera tillämpningen av den nya bestämmelsen med fokus på förslagets effekt när det gäller kontinuitet, trygghet, individanpassad omsorg och samordning. I uppföljningen bör det även ingå att undersöka i vilken utsträckning fast omsorgskontakt erbjuds och vilken kompetens den som utses till fast omsorgskontakt har. Utredningens bedömning överensstämmer i stort med regeringens bedömning. Regeringen anser även att bör få i uppdrag att utreda vilken data och statistik som behövs för en ändamålsenlig uppföljning av den nya bestämmelsen samt bedöma om det finns behov av att ta fram ny data, statistik eller indikatorer. Remissinstanserna: En dryg tredjedel av remissinstanserna framför synpunkter, varav alla remissinstanser utom en tillstyrker bedömningen, däribland , Inspektionen för vård och omsorg , Myndigheten för vård- och omsorgsanalys, (), (), för Medicinskt ansvariga sjuksköterskor och Medicinskt ansvariga för rehabilitering, SKPF Pensionärerna, , , , kommuner och regioner (SKR) och . social utvärdering tillstyrker och poängterar att insatsen även bör utvärderas mer ambitiöst i forskning. kommun anser att det skulle vara tillräckligt med att utarbetar ett vägledande material samt stödjer kommunerna i implementering och uppföljning. tillstyrker och lyfter fram att relevanta professionsföreningar involveras i framtagandet. Vårdföretagarna avstyrker och förordar i stället att hemtjänstverksamheterna generellt följs upp utifrån ett antal fastställda kvalitetsmål. Skälen för regeringens bedömning: Syftet med den fasta omsorgskontakten är som tidigare nämnts att bidra till kontinuitet, trygghet, individanpassad omsorg och samordning. För att säkerställa ett ändamålsenligt genomförande av lagförslaget gör regeringen bedömningen att det behövs ytterligare vägledning i hur arbetet med den fasta omsorgskon- taktens mer specifikt bör planeras och bedrivas för att uppnå de avsedda 2021/22:116 målen.