prop · H903178 · 2022-03-21 00:00:00 — Regeringen anser att det kan finnas situationer där förutsättningarna för en vårdnadsöverflyttning enligt 6 kap. 8 § finns redan när barnet har varit placerad i familjehemmet . Det gäller särskilt i de fall då barnet har placerats i tidig ålder. Som redovisats ovan är majoriteten av de barn som blir kvar i vården barn som placerats i tidig eller mycket tidig ålder. För yngre barn är och barnet kan under den tiden ha fått en stark bindning till familjehemmet. Det kan dock behövas i familjehemmet för att barnet ska anses ha stadigvarande vårdats och fostras i familjehemmet. Även när det gäller äldre barn kan det i vissa fall finnas skäl att ansöka om vårdnadsöverflyttning när barnet har varit placerad . Det kan handla om ett barn som har rotat sig i familjehemmet och betraktar det hemmet som sitt eget. påpekar att det finns en risk att förslaget medför att äldre barn hamnar i en lojalitetskonflikt om barnet i familjehem behöver delta i en process kring en eventuell vårdnadsöverflytt. Regeringen anser att det är viktigt att socialnämnden hanterar frågor om vårdnadsöverflyttning med varsamhet. behöver vara lyhörd inför det stöd som barnet kan behöva i samband med att frågor om vårdnadsöverflyttning aktualiseras, för att bland annat undvika att barnet hamnar i en lojalitetskonflikt. Detta är ett ansvar som vilar på socialnämnden . efterlyser en analys av vilka konsekvenser förslaget kan få för vårdnadshavarnas motivation till att ta emot frivilligt stöd och 2021/22:178 utvecklas i sitt föräldraskap. Även Förvaltningsrätten i påpekar att en risk med för tidigt fokus på vårdnadsöverflyttning är att vårdnadshavare som har omsorgsbrister inte kommer att våga erkänna detta och ta emot stöd och hjälp. påpekar att en återförening efter ett tvångsomhändertagande förutsätter ett fungerande samarbete mellan vårdnadshavare och socialnämnden och den omständigheten att social- nämnden utreder förutsättningarna för att frånta vårdnadshavarna vårdnaden om barnet riskerar att påverka samarbetet kring en återförening i en negativ riktning. Regeringen anser att det inte går att bortse från att den omständigheten att socialnämnden överväger frågan om vårdnadsöverflyttning riskerar att påverka både samarbetet med vårdnadshavarna och vårdnadshavarnas vilja och motivation till att ta emot stöd. Det är därför av yttersta vikt att socialnämnden arbetar med att motivera vårdnadshavarna till att utvecklas i sitt föräldraskap och lämnar vårdnadshavarna det stöd och den hjälp som Att socialnämnden har en sådan skyldighet följer av 6 kap. 7 § punkt 4 SoL. Av förarbetena till den bestämmelsen framgår att social- tjänstens arbete ska vara inriktat på att långsiktigt och stödja Den hjälp som vårdnadshavare kan behöva efter ett omhändertagande, t.ex. krisbearbetning, behöver uppmärk- behöver också hjälpa vårdnads- havaren att på ett lämpligt sätt upprätthålla kontakten med barnet. känner ofta stor oro för sina föräldrar, särskilt om dessa lever destruktivt i t.ex. missbruk och hemlöshet. Det är inte ovanligt att vårdnadshavarnas situation försämras efter omhändertagandet och att de drar sig undan Det är därför viktigt med ett motivations- arbete för att förmå dem att ta emot hjälp. Utgångspunkten är, som nämnts ovan, i första hand att barn ska återförenas med sin vårdnadshavare när vården inte längre behövs. är dock en återförening mellan barn och vårdnadshavare inte möjlig. I denna situation är det viktigt att social- tjänsten bemöter vårdnadshavarna på ett respektfullt och ärligt sätt. har ett fortsatt ansvar för att hjälpa vårdnadshavarna med att upprätthålla kontakten med barnet. måste dock alltid utgå från barnets eller den unges behov och intressen (se 2012/13:10 s. 84 och 85). Vid frågor om tvångsvård av barn och vårdnadsöverflyttning aktuali- seras de krav som följer av . Enligt artikel 8.1 i har var och en rätt till respekt för sitt privat och Enligt artikel 8.2 får en offentlig myndighet inte inskränka åtnjutande av denna rättighet annat än med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till bl.a. skydd för hälsa eller moral eller för andra personers fri- och rättigheter. har upprepade gånger understrukit vikten av att – när detta är till barnets bästa – åtgärder vidtas för att barn ska kunna återförenas med sina föräldrar och inte hinna rota sig i fosterfamiljen (se t.ex. Saleck mot , dom ). flera domar understrukit myndigheternas skyldighet att verka för förening av föräldrar och barn som vistas i familjehem (se bl.a. Görgülü mot , nr 74969/01, dom , R. mot , nr 34141/96, dom och mot , nr 35141/06, dom När det gäller hur förslaget om att tidigarelägga socialnämndens skyl- Prop. 2021/22:178 dighet att överväga vårdnadsöverflyttning förhåller sig till artikel 8 i gör regeringen bedömningen att förslaget inte innebär någon ytterligare inskränkning av artikel 8 i då förslaget inte förändrar förutsättningarna för när överflyttning av vårdnad kan ske enligt 6 kap. 8 § . Övervägande om överflyttning av vårdnaden säkerställer trygghet och stabilitet anser att det inte är tillräckligt underbyggt i promemorian att en tidigareläggning av övervägandet om vårdnadsöverflyttning leder till att fler fall kan prövas i domstol. Även och är tveksamma till att förslaget kommer att leda till fler vårdnadsöverflyttningar. Uppgifter från statistik om socialtjänstinsatser till barn och unga visar att det 2020 rapporterades att vårdnadsöverflyttningar skett till familjehemsföräldrar för 319 barn och 2019 rapporterades att vårdnadsöverflyttning skett till familjehemsföräldrar för 340 barn. rapporterades att vårdnadsöverflyttning skett till familjehemsföräldrar för 369 barn, 2016 för 356 barn, 2014 för 285 barn och 2013 för 259 barn. saknas fullständiga uppgifter. Det är svårt att ge en prognos över hur många fler ansökningar om överflyttning av vårdnaden som kan komma att prövas i domstol och hur många fler vårdnadsöverflyttningar som kan ske om socialnämnden blir skyldig att överväga överflyttning av vårdnaden då barnet har varit placerad i familjehemmet . Som framgår ovan bedömer dock regeringen att det kan finnas situationer där förutsättningarna för en vårdnadsöverflyttning enligt 6 kap. 8 § finns redan när barnet har varit placerad i familjehemmet . För yngre barn kan vara en relativt satt i relation till barnets ålder och mognad. Majoriteten av de barn som blir kvar i vården är barn som placerats i tidig eller mycket tidig ålder. Genom att det tydligt framgår av lagstiftningen att socialnämnden har en skyldighet att särskilt överväga frågan om vårdnadsöverflyttning när barnet har varit placerad i samma familjehem , kan fler fall komma under domstolens prövning och vårdnadsöverflyttningar komma till stånd i fler fall där förutsättningarna är uppfyllda. anser att det i lagtexten tydligare bör framgå att övervägande av överflyttning av vårdnaden kan ske tidigare än i samma familjehem. önskar en tydligare flexibilitet vad gäller tidsgränserna. Om socialnämnden finner att det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden vid ett tidigare datum än då barnet har varit placerad , finns inget som hindrar socialnämnden att göra detta. Regeringen delar inte Rädda Barnens synpunkt om att det behöver framgå av lagtexten. Som redovisats ovan har i ett tillkännagivande till regeringen framfört att socialnämnden bör överväga en ansökan om överflyttning av vårdnaden senast efter det att barnet eller den unge varit placerad i samma familjehem , i stället för som . I tillkännagivandet anges att detta bör framgå av respektive lag, SoL och LVU. regeringen nu föreslår att socialnämnden ska överväga om det finns skäl 2021/22:178 att ansöka om överflyttning av vårdnaden när barnet har varit placerad i samma familjehem anses tillkännagivandet från tillgodosett (bet. 2020/21:SoU5 punkt 2, rskr. 2020/21:128). Familjehemmen bör ges förutsättningar att kunna ta över vårdnaden MFoF pekar på vikten av att familjehemmen ges goda förutsättningar att möta barnets behov. För att möjliggöra fler vårdnadsöverflyttningar behövs enligt stöd till familjehemmen, vilket även Stiftelsen lyfter. Även kommun framhåller att ett motiv till att familjehemsföräldrar inte vill överta vårdnaden kan vara att familjehemmet inte vill bidra till att barnet förlorar insatser från som endast erbjuds barn som är familjehemsplacerade, till exempel insatser för skolgång. Ett annat hinder är att familjehemmet förlorar sin handledning som de kan bli part i framtida vårdnadstvister. efterlyser fördjupade resonemang kring de situationer där det saknas förutsättningar för en vårdnadsöverflyttning, som hemflytt inte är aktuellt. och Maskrosbarn anser att det behöver utredas varför familjehem tackar nej till att bli vårdnadshavare samt vilket stöd som skulle kunna behövas och Barnrättsbyrån, och framför bland annat att de saknar en djupare analys över anledningarna till att institutet vårdnadsöverflyttning inte används i större utsträckning och vilka problem som finns, både ur placerade barns och ungas perspektiv, ur socialnämndens perspektiv samt ur familjehemmets perspektiv. Även belyser möjliga orsaker till att familjehem inte vill ta över vårdnaden och lämnar förslag på hur antalet vårdnadsöverflyttningar skulle kunna öka. Vårdföretagarna påpekar också att förslaget kan komma att påverka möjligheten att rekrytera familjehem. Kammarrätten i uppger att det saknas ett resonemang kring situationen för barn som, vanligtvis i inledningen av vård som beslutats med stöd av LVU, har behövt flytta mellan flera olika jour- eller familjehem. Det finns enligt kammarrättens mening även skäl att se över förutsättningarna för adoption av barn som är långvarigt placerade i familjehem. För att uppnå syftet med att säkerställa trygghet, säkerhet och stabilitet för familjehemsplacerade barn bör man enligt kammarrättens mening även överväga förutsättningarna för ersättning till särskilt förordnade vårdnadshavare i familjehem. Kammarrätten anser att det finns ett behov av att införa en garanti för, eller i vart fall tydliggöra, att ersättning utgår även efter en vårdnadsöverflyttning. De synpunkter som remissinstanserna tar upp om att ge familjehemmen goda förutsättningar för att möta barns behov och om att öka förutsättningarna för familjehem att kunna överta vårdnaden om barn och att se över förutsättningar för adoption är viktiga och angelägna. Regeringen beslutade kommittédirektiv om att ge en särskild utredare i uppdrag att se över och föreslå åtgärder för hur kvaliteten i vården kan öka när barn och unga placeras i bl.a. familjehem och jourhem med stöd av SoL eller LVU (dir. 2021:84). Syftet med uppdraget är att säkerställa att barn och unga som placeras utanför det egna hemmet alltid ska garanteras trygghet, säkerhet och en i övrigt god vård. I uppdraget ingår bl.a. att analysera hur fler lämpliga familjehem kan till- skapas, analysera hur stödet till familjehem kan stärkas, klarlägga om ersättningsnivån till familjehem påverkar tillgången till lämpliga hem och se över ersättningssystemet samt föreslå de författningsåtgärder och andra åtgärder som bedöms nödvändiga. Utredaren ska redovisa sitt uppdrag . I detta sammanhang kan det också nämnas att det ingår i de ovan nämnda direktiven om vikten av trygghet och kontinuitet för barn i utsatta situationer – en översyn av reglerna i (dir. 2021:70) att ta ställning till hur stödet till vårdnadshavarna och barnet efter en vårdnadsöverflyttning kan förbättras. Utredaren ska också kartlägga och redovisa vilka omständigheter som särskilt beaktas vid prövningen av frågan om adoption när ett barn har stadigvarande vårdats och fostrats i ett annat enskilt hem än föräldrahemmet. Vidare ska utredaren överväga och bedöma om förutsättningarna för adoption bör justeras för att tillgodose familjehemsplacerade barns rätt till trygghet och stabilitet och hur övriga intressen – inte minst rätten till privat- och familjeliv – kan tillgodoses, och föreslå de författningsändringar som behövs. Uppdraget ska redovisas . Regeringen har också gett i uppdrag att genomföra kunskapshöjande insatser inom familjehemsvården (S2020/05272). I uppdraget lyfts frågor om bl.a. vårdnadsöverflyttning och familjehemmets inställning till vårdnadsöverflyttning och till en varaktig relation redan när familjehem rekryteras. Uppdraget ska slutredovisas . Med anledning av de två pågående utredningarna och regeringens uppdrag till om kunskapshöjande insatser inom familjehemsvården anser regeringen att de synpunkter som remissinstanserna framför om att ge familjehemmen goda förutsättningar för att möta barnens behov och att öka förutsättningarna för familjehemmen att överta vårdnaden och att se över om förutsättningarna för adoption behöver ändras är omhändertagna. När det gäller frågan om ersättning gäller att kommunen får fortsätta att betala skälig ersättning till den eller dem som har övertagit vårdnaden om ett barn. Vid en överflyttning av vårdnaden ska socialnämnden ge den särskilt förordnade vårdnadshavaren råd och stöd (6 kap. 11 § SoL). Det huvudsakliga syftet med bestämmelsen är att underlätta för de familjehem som överväger att överta vårdnaden om det eller de barn som finns placerade i familjehemmet (prop. 2012/13:10 s. 88–90 och s. 131 och 132). 2021/22:178 8 En skyldighet för socialnämnden att följa upp den unges situation efter avslutad LVU-vård Regeringens förslag: När vård upphör enligt 21 § lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga ska socialnämnden följa upp situationen för den som är . Om den unge ska återförenas med den eller dem som har vårdnaden om honom eller henne när vården upphör men återföreningen behöver förberedas, ska socialnämnden följa upp den unges situation först när återföreningen har skett. Vid en uppföljning får socialnämnden konsultera sakkunniga och i övrigt ta de kontakter som behövs samt samtala med den unge utan vårdnadshavarens samtycke och utan att vårdnadshavarens är när- När uppföljningen inleds respektive avslutas ska socialnämnden underrätta den unge, om den unge har fyllt , och vårdnadshavare En uppföljning ska avslutas senast från det att den Uppföljningen ska också avslutas om nämnden inleder en utredning enligt 11 kap. 1 § första stycket socialtjänstlagen. Den nuvarande bestämmelsen i socialtjänstlagen om socialnämndens möjlighet att följa upp ett barns situation efter avslutad placering ska endast gälla placeringar enligt socialtjänstlagen. tillföras en upplysningsbestämmelse om bestämmelserna om uppfölj- ning av ett barns situation när vård enligt lagen med särskilda bestäm- melser om vård av unga upphör. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens I promemorian föreslås en annan lydelse i fråga om när uppfölj- ningen ska inledas och avslutas. Vidare framgår det av promemorians förslag att om ett flyttningsförbud eller tillfälligt flyttningsförbud har meddelats i samband med att vården har upphört, ska socialnämnden följa upp den unges situation först när ett sådant förbud har upphört och den unge har återförenats med den eller dem som har vårdnaden om honom I promemorian föreslås att bestämmelsen om uppföljning ska anges i 1 § fjärde stycket LVU som en sådan annan åtgärd som får vidtas Promemorian innehåller inte något förslag på upplysnings- Remissinstanserna: Den övervägande majoriteten av remissin- stanserna tillstyrker förslaget. förslaget med motiveringen att nuvarande bestämmelser om uppföljning i SoL tillsammans med förtydliganden inom ramen för handläggningsstödet BBIC (Barns behov i centrum) skulle vara tillräckligt för att uppnå syftet Förvaltningsrätten i anser också att förslaget luckrar upp förhållandet mellan SoL och LVU, vilket kan leda till att tillämparen förlorar överblicken över vilka perspektiv som är viktiga enligt de olika lagarna. avstyrker förslaget med hänvisning till att lagstiftningen behöver ha kvar en viss flexibilitet vid planeringen av vårdens upphörande. Enligt Kammarrätten i är intentionen bakom förlaget lovvärd men det är tveksamt om förslaget kommer att få någon större praktisk betydelse eftersom socialnämnden inte har några sanktionsmöjligheter om barnets vårdnadshavare eller barnet själv väljer att inte delta i uppföljningen. Även ställer sig tveksam till att socialnämnden ska vara skyldig att följa upp barns situation och menar att det i stället bör handla om en rekommendation om att följa upp. Inspektionen för vård och omsorg () påpekar bland annat att den föreslagna lagtexten lämnar utrymme för vissa tolkningssvårigheter i fråga om vilken lagstiftning som ska tillämpas när hemflytten behöver förberedas. anser inte att socialnämnden ska vara skyldig att avsluta uppföljningen när en utredning enligt 11 kap. 1 § SoL inleds. menar att uppföljningsskyldigheten i vissa fall kommer att vara överflödig. Vidare anser att den uppgiftsskyldighet som gäller för anmälningsskyldiga myndigheter enligt 14 kap. 1 § SoL även bör gälla vid uppföljning av ett barns situation efter avslutad vård enligt LVU. Vidare ser behov av att förtydliga tidpunkten för när socialnämndens uppföljningsskyldighet inträder. anser att det bör övervägas om inte samma krav på uppföljning bör gälla för placeringar som avslutats enligt SoL, och lyfter att det också finns ett stort behov av att följa upp situationen för barn som är placerade enligt SoL på grund av hedersrelaterat våld och förtryck. Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) framför att det kan finnas behov av uppföljning även för unga i åldersgruppen 18–. Även Barnens rätt i samhället () ser behov av uppföljning för unga som fyllt och menar att regeringen behöver tillsätta en utredning om den frågan. När det gäller förslaget om att en uppföljning ska avslutas senast från det att socialnämndens uppföljningsskyldighet inträder anser vissa remissinstanser, däribland , , , , , , Stiftelsen , Vision, kommun, och Brinn för barnen att tidsgränsen är för snäv och i stället bör vara 12 månader. Även Kammarrätten i framför att en uppföljningstid framstår – särskilt i situationer med bristande medverkan – som alltför kort. Andra remissinstanser, däribland , , Barnrättsbyrån, kommun, kommun och anser att det är rimligt att en uppföljning ska avslutas senast från det att socialnämndens uppföljningsskyldighet inträder. tillstyrker förslaget om att en uppföljning ska avslutas senast från det att uppföljningsskyldigheten inträder men anser att det inte kan uteslutas att uppföljningstiden behöver vara längre. Enligt ombudsmän () bör tidsgränsen motiveras närmare i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Några remissinstanser, däribland , , och , anser att socialnämnden även ska underrätta barn om när en uppföljning inleds och avslutas och Brottsofferjouren () menar att åldersgränsen bör ersättas av en mognadsbedömning i stället för en statisk åldersgräns. Kommuner och Regioner (SKR) anser att det finns behov av att reglera att den kommun som inlett en uppföljning också är skyldig att avsluta uppföljningen även om barnet byter vistelsekommun. ser behov av förtydligande när det gäller vilken kommun som ansvarar för uppföljningen och och undrar vad som händer om vårdnadshavarna inte följer planeringen eller inte sköter kontakten med socialnämnden. Skälen för regeringens förslag Det bör införas en skyldighet för socialnämnden att följa upp barns situation efter det att vård enligt LVU har upphört Bestämmelser om socialnämndens möjlighet att följa upp barns situation finns i SoL. Enligt 11 kap. 4 a § SoL får socialnämnden följa upp ett barns situation när en utredning som gäller barns behov av stöd och skydd avslutats utan beslut om insats. får också följa upp ett barns situation efter det att en placering i ett familjehem eller i ett hem för vård eller boende har upphört (11 kap. 4 b § SoL). ska kunna göra en uppföljning enligt dessa bestämmelser krävs att barnet, utan att förhållanden som avses i LVU föreligger, bedöms vara i särskilt behov av nämndens stöd eller skydd men samtycke till sådan åtgärd En uppföljning av ett barns situation efter avslutad utredning eller efter avslutad placering syftar förutom till fortsatt uppsikt över barnets förhållanden till fortsatt motivationsarbete för att möjliggöra de insatser till barnet som socialnämnden anser behövs. Syftet är också att ge socialnämnden en möjlighet att följa ett barn om det finns en berättigad oro för hans eller hennes situation i hemmet eller förhållanden i övrigt 2012/13:10 s. 133 och 134). fick i uppdrag av regeringen att på nationell nivå följa upp vissa bestämmelser som trädde i kraft 2013, däribland bestämmelserna i om uppföljning av barns situation efter avslutad utredning och efter avslutad placering. styrelsens rapport, som publicerades (Nya bestämmelser för den sociala barn- och ungdomsvården – Uppföljning av ändringar av SoL och LVU), uppgav av de svarande kommunerna och stadsdelarna att de använt möjligheten i 11 kap. 4 b § SoL att följa upp ett barns situation efter det att en placering har avslutats. uppgav att de inte fattat ett beslut om uppföljning och uppgav att de inte hade någon uppgift om i vilken utsträckning beslut om uppföljning hade fattats. av kommunerna och stads- delarna hade en skriftlig rutin eller liknande för att följa upp ett barns situation efter det att en placering har upphört. Av enkätens öppna svar framkom att flera kommuner även innan de nya bestämmelserna trädde i kraft brukade följa upp barnens situation efter avslutad Andra beskrev också att de fortsatte ha kontakt med barnen och de unga, även utan ett beslut om uppföljning eftersom det är vanligt att besluta om en öppen insats för barnet eller den unge i samband med att I promemorian dras slutsatsen att rapporten indikerar att möjligheten att följa upp ett barns situation efter avslutad placering kanske inte används i den utsträckning som bestämmelsen medger. i promemorian inte gjorts någon analys om orsakerna till att bestämmelsen kanske inte används i den utsträckning som medges, men en förklaring skulle enligt regeringens mening kunna vara att det av förarbetena framgår att bestämmelserna om uppföljning av ett barns situation ska tillämpas med restriktivitet (prop. 2012/13:10 s. 88). I promemorian redovisas att en skyldighet att följa upp barn efter avslutad vård enligt LVU efterfrågas av barnrättsorganisationer och myndigheter som utredaren varit i kontakt med. Vård enligt LVU är en ingripande åtgärd som får beslutas endast om det finns en påtaglig risk för att den unges hälsa eller utveckling skadas på grund av omsorgsbrister eller på grund av den unges eget beteende (2 och 3 §§ LVU). Vård enligt LVU ska upphöra när den inte längre behövs. När vården upphör ska socialnämnden noga förbereda den unges återförening med den eller dem som har vårdnaden om honom eller henne (21 § LVU). Oavsett om den unge ska återförenas med sina vårdnadshavare när vården upphör eller om någon återförening inte ska ske, t.ex. eftersom den unge ska flytta till eget boende eller vara fortsatt placerad i familjehem med stöd av SoL, kan den omständigheten att tvångsvården upphör innebära en stor omställning och risk för den unge. Att tvångsvården upphör innebär nämligen att de befogenheter som tillkommer socialnämnden för vården också upphör, liksom socialnämndens bestämmanderätt om barnet. Det är därför viktigt att socialnämnden kan följa barnets situation och utveckling efter det att vården avslutats, för att vid behov fånga upp eventuella behov av stöd och hjälp hos den unge. Det finns inga skyldigheter i lagstiftningen för socialnämnden att följa upp barns situation efter avslutad vård enligt LVU. Det finns däremot en möjlighet att följa upp ett barns situation efter avslutad placering enligt 11 kap. 4 b § SoL, men som framgår ovan indikeras det i promemorian att den möjligheten kanske inte används i den utsträckning som bestämmelsen medger.