prop · H903102 · 2022-01-27 00:00:00 — förvaltare ska lämna till Finans- förvaltare ska lämna till Finans- inspektionen enligt 13 kap. 6 §, inspektionen enligt 13 kap. 6 §, 23. avgifter enligt 13 kap. 15 §, 28. avgifter enligt 13 kap. 15 §, 24. på vilket språk handlingar 29. på vilket språk handlingar som avses i denna lag ska upprättas. som avses i denna lag ska upprättas. 2021/22:102 2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (2021:110) om ändring i lagen (2019:543) om ändring i lagen (2018:1799) om ändring i lagen (2018:546) om ändring i lagen (2017:1149) om ändring i lagen (2014:798) om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa Härigenom föreskrivs att 15 kap. 2 § lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder i stället för lydelsen enligt lagen (2021:110) om ändring i lagen (2019:543) om ändring i lagen (2018:1799) om ändring i lagen (2018:546) om ändring i lagen (2017:1149) om ändring i lagen (2014:798) om ändring i lagen om förvaltare av alternativa investerings- fonder ska ha följande lydelse. Lydelse enligt SFS 2021:110 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.vilka åtgärder en AIF-förvaltare ska vidta för att uppfylla de krav som följer av 3 kap. 2 § tredje stycket, 2.vilka åtgärder en AIF-förvaltare ska vidta om förvaltaren tar emot medel med redovisningsskyldighet enligt 3 kap. 2 a §, 3.vad en AIF-förvaltare ska iaktta för att uppfylla skyldigheterna i 4 kap. 2 § första stycket 4, 4.hur en AIF-förvaltare ska lämna uppgifter enligt 4 kap. 5 c § och 6 kap. 2 c § första stycket och hur den sonderande marknads- föringen ska dokumenteras enligt 4 kap. 5 b § första stycket 3 och 6 kap. 2 b § första stycket, 5.tillhandahållande av informa- tion om de uppgifter som utförs genom sådana funktioner som avses i 5 kap. 2 § andra stycket 4, 6 § första stycket och 11 § första stycket 1, 6.på vilket språk en AIF- förvaltare ska tillhandahålla funktionerna i 5 kap. 2 § andra stycket 4, 6 § första stycket och 11 § första stycket 1, 7.hur en AIF-förvaltare ska offentliggöra avsikten att upphöra med marknadsföring enligt 5 kap. 7 a § första stycket 2, en AIF-förvaltare som efter en 5 kap. 7 a § av andelar eller aktier i en eller aktieägare i fonden här i 7 c § första stycket, 4. vilka poster som får räknas in i 9. vilka poster som får räknas in i enligt 7 kap. 1–4 §§, enligt 7 kap. 1–4 §§, 5. vilka åtgärder en AIF-förval- 10. vilka åtgärder en AIF-förval- tare ska vidta för att uppfylla de tare ska vidta för att uppfylla de krav som följer av 8 kap. 1 a §, krav som följer av 8 kap. 1 a §, 6. vilka uppgifter som ska ingå i 11. vilka uppgifter som ska ingå i en underrättelse enligt 8 kap. 14 § en underrättelse enligt 8 kap. 14 § och i en ansökan om godkännande och i en ansökan om godkännande enligt 8 kap. 16 §, samt vilken enligt 8 kap. 16 §, samt vilken som ska lämnas till som ska lämnas till 7. en AIF-förvaltares ersätt- 12. en AIF-förvaltares ersätt- ska iaktta för att uppfylla villkoren ska iaktta för att uppfylla villkoren enligt 8 kap. 22 §, enligt 8 kap. 22 §, 8. hur uppgifter enligt 8 13. hur uppgifter enligt 8 kap. 25 § första stycket ska lämnas, 25 § första stycket ska lämnas, 9. vilka uppgifter som ska ingå i 14. vilka uppgifter som ska ingå i 10 kap. 1 § och 12 kap. 7 §, 10 kap. 1 § och 12 kap. 7 §, 10. vilka uppgifter som ska ingå i 15. vilka uppgifter som ska ingå i ett faktablad enligt 10 kap. 2 § och ett faktablad enligt 10 kap. 2 § och 12 kap. 8 §, 12 kap. 8 §, 11. tillhandahållande av informa- 16. tillhandahållande av informa- tionsbroschyr och faktablad enligt tionsbroschyr och faktablad enligt 10 kap. 3 §, 10 kap. 3 §, 12. hur volatiliteten i skillnaden 17. hur volatiliteten i skillnaden ligt 10 kap. 14 § ska beräknas, ligt 10 kap. 14 § ska beräknas, 13. hur informationen 10 kap. 16 § ska presenteras, 10 kap. 16 § ska presenteras, 14. vilka uppgifter som ska ingå i 19. vilka uppgifter som ska ingå i underrättelser enligt 11 kap. 4, 5 underrättelser enligt 11 kap. 4, 5 och 7 §§ samt vilken information och 7 §§ samt vilken information och vilka handlingar som och vilka handlingar som ska lämnas till , ska lämnas till , iaktta för att uppfylla bestämmel- serna i 12 kap. 3 §, 16. innehåll i årsberättelser och halvårsredogörelser enligt 12 kap. 17. kriterier för de finansiella tillgångar som medel i en special- fond får placeras i, vilka tekniker och instrument en AIF-förvaltare får använda samt villkor och gränser för sådan användning, det system för riskhantering som en specialfonder ska ha och beräkning av exponeringar enligt 12 kap. 13 §, 18. på vilket sätt underrättelse ska lämnas, vilka fel och försum- melser som ska rapporteras till ningar för överföring av finansiella 12 kap. 14 §, 19. hur beräkning och redovis- ning av en specialfonds risknivå ska utföras enligt 12 kap. 15 §, 20. vilken information som ska lämnas till andelsägare, hur den ska utformas, på vilket sätt den ska tillhandahållas och vad som ska 12 kap. 16 §, specialfonder ska iakttas för att uppfylla skyldigheterna i 12 kap. 19 §, 22. vilka upplysningar AIF-för- valtare ska lämna till Finansinspek- tionen enligt 13 kap. 6 §, 23. avgifter enligt 13 kap. 15 §, samt 24. på vilket språk handlingar som avses i denna lag ska upprättas. 20. vad AIF-förvaltaren ska iaktta för att uppfylla bestämmel- serna i 12 kap. 3 §, 21. innehåll i årsberättelser och halvårsredogörelser enligt 12 kap. 10 §, 22. kriterier för de finansiella tillgångar som medel i en special- fond får placeras i, vilka tekniker och instrument en AIF-förvaltare får använda samt villkor och gränser för sådan användning, det system för riskhantering som en AIF-förvaltare som förvaltar specialfonder ska ha och beräkning av exponeringar enligt 12 kap. 13 §, 23. på vilket sätt underrättelse ska lämnas, vilka fel och försum- melser som ska rapporteras till samt förutsätt- ningar för överföring av finansiella instrument och förvaltning enligt 12 kap. 14 §, 24. hur beräkning och redovis- ning av en specialfonds risknivå ska utföras enligt 12 kap. 15 §, 25. vilken information som ska lämnas till andelsägare, hur den ska utformas, på vilket sätt den ska tillhandahållas och vad som ska bifogas informationen enligt 12 kap. 16 §, 26. vad som vid förvaltning av specialfonder ska iakttas för att uppfylla skyldigheterna i 12 kap. 19 §, 27. vilka upplysningar AIF-för- valtare ska lämna till Finansinspek- tionen enligt 13 kap. 6 §, 28. avgifter enligt 13 kap. 15 §, samt 29. på vilket språk handlingar som avses i denna lag ska upprättas. Ärendet och dess beredning och rådets direktiv (EU) 2019/1160 av om ändring av direktiven /65/EG och 2011/61/EU vad gäller gränsöverskridande distribution av företag för kollektiva investeringar, kallat ändringsdirektivet, är ett resultat av kommissionens initiativ inom ramen för den s.k. kapitalmarknadsunionen som syftar till att stärka EU:s inre marknad. Medlemsstaterna ska genomföra direktivet och tillämpa de nationella bestämmelserna fr.o.m. det datumet. Ändringsdirektivet finns i bilaga 1. Ändringsdirektivet komp- letterar och rådets förordning (EU) 2019/1156 av om underlättande av gränsöverskridande distribution av före- tag för kollektiva investeringar och om ändring av förordningarna (EU) nr 345/2013, (EU) nr 346/2013 och (EU) nr 1286/2014, kallad EU:s förord- ning om gränsöverskridande distribution av fonder. Förordningen ska tillämpas fr.o.m. . De bestämmelser som riktar sig till fondförvaltare ska dock tillämpas fr.o.m. . EU:s förord- ning om gränsöverskridande distribution av fonder finns i bilaga 2. Under förhandlingarna om de båda EU-rättsakterna har en fakta- promemoria upprättats och överlämnats till (2017/18:FPM62). I ändringsdirektivet har det gjorts ändringar i och rådets direktiv /65/EG av om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), kallat UCITS-direktivet, och i och rådets direktiv /61/EU av om förvaltare av alternativa investeringsfonder samt om ändring av direktiv /41/EG och 2009/65/EG och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 1095/2010, kallat AIFM-direktivet. I promemorian Gränsöverskridande distribution av fonder, som har tagits fram inom , finns förslag till de lagstiftnings- åtgärder som bör vidtas med anledning av ändringsdirektivet och EU:s för- ordning om gränsöverskridande distribution av fonder. I huvudsak föreslås att ändringsdirektivet ska genomföras i svensk rätt genom ändringar i lagen (2004:46) om värdepappersfonder och lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder. En sammanfattning av promemorian Gränsöverskridande distribution av fonder finns i bilaga 3. Promemorians lagförslag finns i bilaga 4. Prome- har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. Remissvaren finns tillgängliga på regeringens webbplats () och i (Fi2021/02505). I bilaga 8 finns en uppställning som visar vilka bestämmelser som i svensk rätt genomför ändringsdirektivet. I propositionen behandlas promemorians förslag. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. I förhållande till lagrådsremissen görs vissa språkliga och redaktionella ändringar. 2021/22:102 4 Berörda regelverk, terminologi och Termen UCITS är en förkortning av den engelska benämningen Undertakings for in . Termen infördes genom rådets direktiv /611/EEG av om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag). Direktivet avsåg att harmonisera reglerna för öppna fondföretag som gör kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper med kapital från allmänheten och tillämpar principen om riskspridning. UCITS-direktiv ersattes senare av och rådets direktiv /65/EG av om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag). Det direktivet brukar ibland benämnas UCITS IV-direktivet och stämmer i många delar helt överens med direktiv. Vissa ändringar gjordes i UCITS IV-direktivet genom och rådets direktiv /91/EU av om ändring av direktiv /65/EG om samordning av lagar och andra författningar som avser fondföretag när det gäller förvarings- institutsfunktioner, ersättningspolicy och sanktioner. Direktivet benämns ibland UCITS V-direktivet. UCITS-direktivet innehåller grund- läggande regler för fondföretag och förvaltningsbolag som agerar på fond- företagets vägnar. I UCITS-direktivet ställs bl.a. krav på tillstånd för fond- företaget och förvaltningsbolaget, krav på information till andelsägarna och vissa krav som rör placeringarna av fondmedel. Vidare ställs krav på att fondföretagets tillgångar förvaras hos ett särskilt förvaringsinstitut som ska utöva viss kontroll över förvaltningsbolags och fondföretags agerande. I UCITS-direktivet gäller principen om hemmedlemsstatstillsyn, vilket innebär att tillsynen över ett fondföretag i huvudsak är något som den behöriga myndigheten i fondföretagets hemmedlemsstat ansvarar för. Det gäller även när ett fondföretag tillhandahåller tjänster i en annan medlems- stat. Ett fondföretag som bedriver verksamhet genom en filial i en värd- medlemsstat ska följa värdmedlemsstatens bestämmelser när det gäller uppförande och hemmedlemsstatens reglering när det gäller bl.a. bildande och drift. För tillsynen över uppförandet i värdmedlemsstaten ansvarar behörig myndighet i värdmedlemsstaten. syftar till ett gott konsumentskydd för andelsägare i fondföretag. De fondföretag som uppfyller kraven i direktivet får fritt marknadsföras och distribuera andelarna inom EU och i de länder som omfattas av . Genom ändringsdirektivet har det gjorts vissa ändringar i UCITS-direktivet när det gäller regler för marknadsföring och distribution av andelar i fondföretag (se avsnitt 4.5). Vidare har vissa regler om marknadsföringskommunikation som tidigare funnits i UCITS- direktivet ersatts av bestämmelser i förordning om gränsöver- skridande distribution av fonder. AIFM-direktivet antogs 2011 och reglerar juridiska personer vars normala verksamhet består i förvaltning av en eller flera alternativa investerings- fonder. I direktivet benämns sådana förvaltare AIF-förvaltare. Genom AIFM-direktivet infördes en harmoniserad EU-rättslig reglering av AIF- förvaltare. Alternativa investeringsfonder definieras i direktivet som ett företag för kollektiva investeringar, inbegripet dess delfonder, som tar emot kapital från ett antal investerare för att investera det i enlighet med en fastställd investeringspolicy till förmån för dessa investerare, och som inte omfattas av UCITS-direktivet. AIFM-direktivet är tillämpligt på alla AIF-förvaltare oavsett de förval- tade alternativa investeringsfondernas struktur och rättsliga form. Direk- tivet reglerar förvaltarna och bara i begränsad utsträckning fonderna, som kan vara bildade på kontraktsrättslig eller associationsrättslig grund, genom trustlagstiftning eller på annat sätt. Av de företag för kollektiva investeringar som förekommer på den svenska marknaden träffas vissa nationellt reglerade fonder (specialfonder) av definitionen av alternativa investeringsfonder. Andra fonder som förekommer i och som omfattas av direktivets definition är dock inte föremål för någon särskild reglering på fondnivå. Det rör sig främst om olika typer av slutna fonder, såsom riskkapitalfonder, fastighetsfonder och infrastrukturfonder. Innan AIFM-direktivet genomfördes i svensk rätt fanns det inte något svenskt regelverk som omfattade alla de former av förvaltare som regleras i det direktivet. Motivet bakom AIFM-direktivet kan sammanfattas som ett behov av ett harmoniserat regelverk för att förbättra förutsättningarna för övervakning av fondförvaltare vars verksamhet på olika sätt befaras kunna orsaka risker i det finansiella systemet. Direktivet innehåller därför regler som ska göra det möjligt för medlemsstaternas tillsynsmyndigheter att identifiera, över- vaka och vid behov bemöta systemrisker samt till andra behöriga myndigheter, Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten, , och (, ESRB) vidarebefordra information om användandet av finansiell hävstång. Vidare fanns ett behov av att öka den offentliga insynen i och inflytande över fonder som agerar på marknaden för företagskontroll, s.k. riskkapitalfonder. Därtill fanns en vilja att skapa en inre marknad för AIF- förvaltare. AIF-förvaltare får genom AIFM-direktivet motsvarande möj- lighet att marknadsföra EU-baserade alternativa investeringsfonder inom EU som förvaltningsbolag får marknadsföra fondföretag (UCITS-fonder). AIFM-direktivet innebär dock att denna möjlighet gäller i fråga om EU- baserade AIF-förvaltares marknadsföring av EU-baserade alternativa investeringsfonder till professionella investerare. Respektive medlemsstat reglerar vad som gäller för marknadsföring till icke-professionella investe- rare inom den egna medlemsstatens territorium. Direktivet anger dock vissa minimiregler som ska gälla om medlemsstaten tillåter sådan marknadsföring. AIFM-direktivet innebär som ett första steg en harmonisering av regel- verket för EU-baserade AIF-förvaltare och marknadsföring av rade alternativa investeringsfonder till professionella investerare. För icke EU-baserade AIF-förvaltare och marknadsföring av icke EU-baserade 2021/22:102 alternativa investeringsfonder gäller inte reglerna om marknadsförings- pass utan minimiregler som medlemsstaterna måste ställa upp i det nationella regelverket för sådana förvaltare och fonder. I direktivet finns emellertid även harmoniserade regler och marknadsföringspass för icke EU-baserade AIF-förvaltare och marknadsföring av icke EU-baserade alternativa investeringsfonder, men de reglerna ska börja tillämpas först när kommissionen har antagit en delegerad akt om det. Ändringsdirektivet innehåller nya och ändrade regler i AIFM-direktivet om gränsöverskridande distribution av alternativa investeringsfonder (se avsnitt 4.5). Vidare har regler om marknadsföringskommunikation i AIFM-direktivet ersatts av bestämmelser i förordning om gränsöver- skridande distribution av fonder. är den svenska lagstiftningen på fondområdet harmoniserad med UCITS-direktivet. I samband med att ingick anpassades den svenska lagstiftningen om värdepappers- fonder till UCITS-direktivet genom lagen (1990:1114) om värdepappers- fonder. Den lagen ersattes av lagen (2004:46) om investerings- fonder som har ändrats , främst i samband med ändringar på EU-nivå (se t.ex. prop. 2002/03:150, prop. 2010/11:135 och prop. 2015/16:170). Omfattande ändringar i lagen gjordes även i samband med att AIFM-direktivet genomfördes i svensk rätt (se prop. 2012/13:155). Vid det tillfället ändrades lagens rubrik till lagen om värdepappersfonder med anledning av att nationella bestämmelser om specialfonder, för att an- passas till AIFM-direktivet, fördes över till lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder. Förutom bestämmelser som genomför UCITS-direktivet innehåller lagen om värdepappersfonder också vissa nationella bestämmelser som gäller bara i fråga om svenska fonder och fondbolag. I lagen om värdepappersfonder används termen värdepappersfond för det som i UCITS-direktivet kallas fondföretag. I lagen används termen fondföretag bara för utländska motsvarigheter till svenska värdepappers- fonder. Termen värdepappersfond används alltså bara för svenska fonder. På motsvarande sätt betecknar termen fondbolag ett svenskt aktiebolag som har fått tillstånd av att driva fondverksamhet, medan ett förvaltningsbolag är ett utländskt bolag som har fått mot- svarande tillstånd i sin hemmedlemsstat. De svenska värdepappersfonderna är inte självständiga rättssubjekt utan bildade på kontraktsrättslig grund. Värdepappersfonden kan inte förvärva rättigheter eller ta på sig skyldigheter. som uteslutande ska handla i andelsägarnas gemensamma intresse ansvarar för förvaltningen och företräder andelsägarna i alla frågor som rör värdepappersfonden. , och förvaltningsbolag som är etablerade inom EES och i sitt hemland har det tillstånd som avses i UCITS-direktivet, får förvalta värdepappersfonder. Värdepappersfonder vänder sig till allmänheten och hushållens sparande i värdepappersfonder är stort. Att värdepappersfonder är en sparande- produkt för konsumenter med stort skyddsbehov är en av utgångs- Prop. 2021/22:102 punkterna för bestämmelserna i lagen om värdepappersfonder. melserna är dock utformade för att skydda samtliga andelsägare, oavsett om de är konsumenter eller näringsidkare. Krav om hur ett fondbolag ska vara organiserat och hur medel i en värdepappersfond får placeras är exempel på skyddsregler. Att tillgångarna i fonden ska hållas åtskilda och förvaras av ett förvaringsinstitut är ett annat exempel. Vidare finns det långtgående krav på information till andelsägare. har tillsyn över svenska fondbolag och förvaringsinstitut samt över utländska fondföretag som marknadsförs i . Lagen om värdepappersfonder innehåller även bestämmelser om fondbolags gränsöverskridande verk- samhet inom EES och fondföretags verksamhet i . Det är i dessa delar som det i denna proposition föreslås ändringar. 4.4Lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder Lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder trädde i kraft och genomför AIFM-direktivet i svensk rätt (prop. 2012/13:155). Av lagen följer att en AIF-förvaltare är en juridisk person, vars normala verksamhet består i förvaltning av en eller flera alternativa investeringsfonder. Med förvaltning av en alternativ investeringsfond avses att, i förhållande till fonden, utföra åtminstone portföljförvaltning eller riskhantering. innebär att fatta och genomföra investeringsbeslut för fondens räkning och riskhantering innebär att hantera de risker som uppstår i förvaltningen. En alternativ investerings- fond ska ha en AIF-förvaltare som ansvarar för att kraven i lagen och andra författningar som reglerar verksamheten uppfylls. Det är möjligt för en juridisk person att vara både alternativ investeringsfond och AIF- förvaltare (en intern AIF-förvaltare är en internt förvaltad alternativ investeringsfond). En alternativ investeringsfond är ett företag som har bildats för kollektiva investeringar och som tar emot kapital från ett antal investerare för att investera i enlighet med en fastställd investeringspolicy till förmån för dessa investerare, och som inte kräver auktorisation enligt UCITS- direktivet. har här en vidare innebörd än i andra sammanhang. Eftersom en alternativ investeringsfond kan vara bildad på kontraktsrättslig grund krävs inte att det rör sig om en juridisk person. Definitionen av alternativ investeringsfond omfattar – utöver special- fonder – fonder som inte omfattas av lagen om värdepappersfonder, exempelvis riskkapitalfonder, fastighetsfonder eller råvarufonder. Lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder innehåller krav om hur en AIF-förvaltare ska vara organiserad såsom verksamhets- och kapitalkrav. Även om alternativa investeringsfonder främst riktar sig till professionella investerare innehåller lagen vissa investerarskyddsregler såsom krav på information till investerare och att tillgångarna i fonden ska hållas åtskilda av ett förvaringsinstitut. För specialfonder och andra alternativa investeringsfonder som får marknadsföras till icke-professio- 2021/22:102 nella investerare är konsumentskyddsreglerna mer långtgående än för övriga alternativa investeringsfonder. En EES-baserad AIF-förvaltare får med stöd av sitt tillstånd i hemlandet enligt AIFM-direktivet förvalta EES-baserade alternativa investerings- fonder och marknadsföra andelar i sådana fonder till professionella investerare även i andra länder inom EES. Lagen om förvaltare av alterna- tiva investeringsfonder innehåller även bestämmelser om svenska AIF- förvaltares verksamhet i andra länder inom EES och utländska AIF- förvaltares verksamhet i . Lagen innehåller också bestämmelser om marknadsföring av icke EES-baserade alternativa investeringsfonder i och icke EES-baserade AIF-förvaltares verksamhet här i landet som träder i kraft först den dag som regeringen bestämmer. Det är i huvud- sak i ovan angivna delar som det i denna proposition föreslås ändringar och nya bestämmelser. 4.5EU:s förordning om gränsöverskridande distribution av fonder och ändringsdirektivet EU:s förordning om gränsöverskridande distribution av fonder EU:s förordning om gränsöverskridande distribution av fonder och ändringsdirektivet, se nedan, antogs . Förordningen syftar till att fastställa enhetliga regler om offentliggörandet av nationella bestämmelser om marknadsföringskrav för företag för kollektiva investe- ringar och om marknadsföringskommunikation riktad till investerare, liksom gemensamma principer för avgifter som tas ut av förvaltare av före- tag för kollektiva investeringar i samband med deras gränsöverskridande verksamhet (artikel 1). Den innehåller också bestämmelser om att det ska inrättas en central databas för gränsöverskridande marknadsföring av före- tag för kollektiva investeringar. Förordningen ska tillämpas på AIF-förvaltare som är auktoriserade enligt AIFM-direktivet, förvaltningsbolag för fondföretag (benämns fond- bolag i svensk rätt när det är svenska bolag), förvaltare av godkända risk- kapitalfonder enligt och rådets förordning (EU) nr 345/2013 om europeiska riskkapitalfonder (EuVECA- förvaltare) och förvaltare av godkända fonder för socialt företagande enligt och rådets förordning (EU) nr 346/2013 av om europeiska fonder för socialt företagande (EuSEF- förvaltare) (artiklarna 2 och 3 i förordningen). I förordningen finns bestämmelser om krav för marknadsförings- kommunikation.