prop · H903232 · 2022-04-19 00:00:00 — De används för att belöna insatser för kulturella, vetenskapliga och andra allmännyttiga ändamål. För omsorgsfull renvård är en medalj som delas ut till företrädare för renskötseln. Regeringens utmärkelse Professors namn är en ren hederstitel. Den delas främst ut för att belöna insatser utanför den akademiska världen som har stor folkbildande eller på annat sätt allmännyttig betydelse. Bland regeringens medaljer kan även framhållas memores alios fecere merendo. Den delades tidigare ut till utländska medborgare för berömliga gärningar men har inte delats ut . Kommittén konstaterar att det inte finns något formellt hinder mot att den åter kan börja delas ut. Regeringen delar den uppfattningen. Sammanfattningsvis ställer sig regeringen bakom vad kommittén föreslår när det gäller principer för det centrala belöningssystemet. främsta utmärkelser ska användas för att belöna förtjänstfulla insatser som är av sådan betydelse att de bör uppmärksammas på nationell nivå. Därutöver ska ordensutmärkelser kunna användas i protokollärt syfte och av regenten för tilldelning till medlem i det svenska kungahuset. 3.3Nominering till belöning inom det offentliga belöningssystemet Regeringens förslag: Var och en ska kunna nominera en person till utmärkelse för en förtjänstfull insats inom det centrala belöningssystemet. Nomineringar som gäller det statliga ordensväsendet ska enligt huvudregeln lämnas in till Kungl. Undantagsvis ska sådana nomineringar dock kunna lämnas till regeringen. Nomineringar till regeringens utmärkelser ska lämnas in till regeringen. Kommitténs förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som yttrar sig ställer sig bakom eller har inte några invändningar mot förslaget, däribland Försvarsmakten, och folkminnen, , , Kungl. , , , () och . Några av dessa remissinstanser, däribland och SLU, framhåller på olika sätt betydelsen av nomineringar och nomineringsprocesser. i lyfter särskilt fram länsstyrelsernas roll för att bidra med regional och lokal kunskap och för att tillförsäkra en god geografisk spridning över riket. understryker vikten av att hela samhället engageras i nomineringsprocessen. har liknande synpunkter och anser att en mycket vid krets av förslagsställare stärker legitimiteten och delaktigheten men att en nomineringsprocess som tillåter alla att nominera måste tydliggöra vad som gäller i fråga om t.ex. vad som kan utgöra en förtjänstfull insats. Musikaliska anger att organisationerna kommer att arbeta för att identifiera och nominera förtjänstfulla insatser inom sina respektive verksamheter. Försvarsmakten tillstyrker kommitténs förslag att tapper- hetsutmärkelser (Militärkorset) enbart bereds inom Försvarsmakten och Prop. 2021/22:232 att överbefälhavarens förslag ska lämnas direkt till regeringen. Försvarsmakten föreslår att myndighetens förslag om tilldelning av utmärkelser utanför de egentliga ordensvärdigheterna, dvs. ordensmedaljerna, kan ske med förslag direkt till regeringen. Några av remissinstanserna för fram synpunkter bl.a. på förslaget om den fria nomineringsrätten och om hur förslagen ska beredas. Reservofficerarna, som instämmer i förslaget att det ska vara öppet för envar att nominera, invänder mot att nomineringar till de medaljer som regeringen förfogar över, och som Reservofficerarna anser vara kungliga medaljer, ska sändas in direkt till regeringen. Reservofficerarna menar att det är troligt att det kommer att leda till onödigt merarbete och merkostnader och förordar att samtliga nomineringar lämnas in till Kungl. för beredning i rådet. i efterfrågar ett längre resonemang kring hur belöningssystemet säkerställer att underrepresenterade gruppers gärningar inte förbises och underskattas vid utdelningen av ordnar och utmärkelser. Skälen för regeringens förslag Var och en ska kunna nominera till belöning En av grundförutsättningarna för att kunna belöna förtjänstfulla insatser inom alla delar av samhället är att det inkommer användbara nomineringar till belöningssystemet. Ett modernt belöningssystem bör, precis som kommittén föreslår, välkomna nomineringar från alla aktörer i samhället – såväl myndigheter och andra offentliga organ som privatpersoner och företag eller andra privaträttsliga subjekt – i syfte att öka möjligheten att finna belöningsvärda insatser. En möjlighet för alla att nominera kan också bidra till att skapa en känsla av delaktighet i belöningssystemet. En ordning som innebär att alla ska kunna nominera kan, som framför, innebära ett relativt stort inflöde av nomineringar och att det bland dem kan finnas nomineringar som är oseriösa. Eftersom utmärkelserna är avsedda för gärningar som kommit hela samhället till gagn bör det enligt vara möjligt att hitta ett tillräckligt stort urval även utan en möjlighet för var och en att nominera. Regeringen anser för sin del att risken för att oseriösa nomineringar ska medföra några beaktansvärda problem i beredningsprocessen inte framstår som framträdande. Under alla förhållanden bedöms de oseriösa nomineringarna kunna hanteras effektivt inom ramen för systemet. I likhet med kommittén anser regeringen att fördelarna med en möjlighet för alla −såväl enskilda som andra samhällsaktörer − att nominera överväger de tänkbara nackdelarna. Det kan i sammanhanget även anmärkas att det redan i dagens system är möjligt för vem som helst att nominera till regeringens utmärkelser. För regeringen framstår det också som en självklarhet att en sådan möjlighet bör ingå i ett modernt belöningssystem. Det bör således som kommittén föreslår vara möjligt för var och en att nominera en person som utfört en förtjänstfull insats. Regeringen instämmer i kommitténs bedömning att även de organ som ingår i beredningen av utmärkelser på eget initiativ bör kunna upp- märksamma insatser som bör belönas. Det kan, som bl.a. i 2021/22:232 och SLU framför, också vara värdefullt att vända sig direkt till exempelvis landshövdingar, myndighetschefer och större organisationer för att efterfråga nomineringar eller påminna om möjligheten att nominera. Det förtjänar att framhållas att det givetvis är positivt om olika delar av vårt samhälle, likt och Kungl. Musikaliska , ser möjligheterna som finns med ett mer proaktivt arbete för att identifiera och nominera förtjänstfulla insatser i sin verksamhet eller inom sitt verksamhetsområde. i lyfter fram att kvinnors liksom vissa andra gruppers gärningar och insatser historiskt sett har underskattats och förbisetts och att det därför kan behövas system som säkerställer att detta inte återupprepas. Regeringen anser att det som för fram är viktigt att uppmärksamma och noterar att även kommittén resonerar kring det faktum att just kvinnor varit starkt underrepresenterade i statistiken över personer som tilldelats utmärkelser både inom ordensväsendet och av regeringen. Kommittén anför att det är sannolikt att det nya systemets breda ansats vad gäller insatser som berör hela samhället kommer att påverka fördelningen av utmärkelser vilket kan antas bidra till att könsfördelningen blir jämställd. Regeringen delar kommitténs uppfattning i den här delen och vill understryka betydelsen av att det målet nås för att systemet ska uppfattas som modernt och kunna nå önskad legitimitet i samhället. Samma slutsatser är det enligt regeringen rimligt att dra även när det gäller andra grupper som skulle kunna riskera att bli starkt underrepresenterade. Regeringen anser också att det ankommer på alla organ som ingår i beredningen att säkerställa att belöningssystemet uppmärksammar förtjänstfulla insatser i hela vårt samhälle. Ett sådant förhållningssätt kan t.ex. kräva att organen arbetar mer aktivt med nomineringar. En nominering bör innehålla en motivering för nomineringen och tillräcklig information för att personen som nominerats ska kunna identifieras. Regeringen noterar precis som kommittén att det av tradition inte ansetts lämpligt att en person nominerar sig själv till en belöning. Det synsättet bör prägla också det moderna belöningssystem som byggs ut. Sammanfattningsvis instämmer regeringen i kommitténs förslag till riktlinjer och att var och en som vill följaktligen bör kunna nominera till en belöning för en förtjänstfull insats inom det nya centrala belöningssystemet. En nominering ska lämnas till Kungl. Nomineringar ska i enlighet med kommitténs förslag kunna lämnas till Kungl. eller till regeringen eftersom de båda administrerar utmärkelser i det statliga belöningssystemet. Kommittén anser också att organen bör upprätta likartade webbaserade verktyg för ökad jämförbarhet mellan den information som inkommer till dem. Vid nominering bör det framgå om insatsen nominerats till såväl regeringens utmärkelser som det statliga ordensväsendet. anser att en mycket vid krets av förslagsställare stärker legitimiteten och delaktigheten i ett moderniserat belöningssystem men menar att en nomineringsprocess som tillåter alla att nominera måste tydliggöra vad som gäller i fråga om t.ex. vad som kan utgöra förtjänstfulla gör också bedömningen att det blir för komplicerat för den som nominerar att själv träffa rätt bland alla utmärkelser. Med anledning av dessa synpunkter vill regeringen förtydliga att förslaget om att alla ska kunna nominera förutsätter att nomineringar kan lämnas in utan att den som vill nominera en person till en utmärkelse behöver ha några särskilda kunskaper om belöningssystemet. En annan ordning skulle nämligen i praktiken innebära att bara en mer begränsad krets kommer att kunna nominera till utmärkelser i belöningssystemet. Ett led i att underlätta för en bredare krets att nominera kan vara att låta exempelvis sådana hjälptexter eller instruktioner som efterfrågar ingå i digitala webbverktyg för nominering, men det finns även andra sätt. Det viktigaste vid en nominering, förutom information som möjliggör identifiering av den nominerade, är att den innehåller en motivering till varför den nominerade bör belönas. Frågan om vilken belöning som kan vara den bäst lämpade för en specifik förtjänstfull insats avgörs inte, som verkar vara inne på, av den som nominerar. Det avgörs inte heller av vilket organ som mottagit nomineringen. Ställningstagande i sådana och liknande frågor kommer, som kommittén anför, att behöva övervägas i den beredningsprocess som följer efter en nominering. De två ingångarna för nominering till främsta utmärkelser får emellertid som kommittén framhåller till konsekvens att och Kungl. bör samordna sig för att förtjänstfulla insatser ska kunna belönas på ett ändamålsenligt sätt och för att minska risken att en och samma insats blir föremål för två olika belöningar (se vidare avsnitt 3.1). Det är regeringens uppfattning att förslaget med två ingångar för nominering är både naturligt och ändamålsenligt. Regeringen ser alltså inte att det finns någon sådan beaktansvärd risk för merkostnader eller merarbete som Reservofficerarna pekar på och som skulle kunna tala för att dagens ansvarsfördelning bör ändras och att regeringens utmärkelser, vilka tidigare beslutades av Kungl. Maj:t i statsrådet, bör överföras till Kungl. (SOU 2021:74 bilaga 2 s. 381). Kommittén föreslår att nomineringar som avser det statliga ordensväsendet som regel bör lämnas in till Kungl. Nomineringar till regeringens utmärkelser bör i stället lämnas in till regeringen. Regeringen ställer sig sammanfattningsvis bakom de förslagna huvuddragen i regleringen. ser regeringen att det kan finnas fall när det undantagsvis bör vara möjligt att lämna in en nominering som avser det statliga ordensväsendet direkt till regeringen i stället för till Kungl. Även om en restriktiv tillämpning förutses bör det kunna utvecklas närmare i praxis i vilka fall som detta kan bli aktuellt. Ett tänkbart exempel på sådan situation är att en myndighet är förhindrad att lämna in en nominering på grund av att den innehåller uppgifter som omfattas av sekretess. Regeringen konstaterar i den här delen att Försvarsmakten instämmer i kommitténs förslag att nominering till tapperhetsutmärkelser, Militärkorset i tre klasser, bör lämnas in till . Nomineringar till Svärdsordens övriga ordensutmärkelser bör i enlighet med kommitténs förslag, och till skillnad från vad Försvarsmakten för fram som önskemål i fråga om Svärdsmedaljen, dock ges in till Kungl. 2021/22:232 3.4 Beredning av belöningsärenden i det offentliga Regeringens förslag: Ett självständigt råd ska få till uppgift att granska nomineringar som avser det statliga ordensväsendet och som ges in till Kungl. Rådet ska efter en bedömning av nomineringarna avge ett rådgivande yttrande med förslag till utdelningar av ordensutmärkelser. Rådets yttrande ska lämnas till regeringen. Rådet ska ingå i Kungl. organisation men ska agera självständigt i sin bedömning. Rådets ledamöter ska utses av Kungl. efter förslag från regeringen. Kommitténs bedömning överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En stor majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte några synpunkter på förslaget. Förslaget tillstyrks av bl.a. Kungl. Vitterhets-, Historie- och Antikvitetsakademien (), , , Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, och flera länsstyrelser. , som också instämmer i kommitténs förslag, tycker att den beredningsprocess för ordensutmärkelser som beskrivs är både väl genomtänkt och naturlig. välkomnar inrättandet av ett självständigt råd som placeras inom Kungl. organisation och ställer sig också bakom förslaget till sammansättning. anser att självständigheten är viktig för att systemet ska vara objektivt och legitimt. Även den av kommittén föreslagna årsrapporten kommer att vara viktig för transparensen och trovärdigheten. , som också är positiv till förslaget, har liknande synpunkter i fråga om det föreslagna rådet och anför att det är av värde att rådet står fritt från partipolitiska och andra intresseinriktade bindningar. I frågan om transparens är () kritiskt och anser att offentlighetsprincipen bör gälla för rådets verksamhet. () anser tvärtom att det bör säkerställas att endast namnet på dem som tilldelas en orden eller medalj offentliggörs. SLU för också fram synpunkter bl.a. när det gäller rådets sammansättning och arbetssätt. , som tillstyrker kommitténs förslag, poängterar att det nya belöningssystemet, om det ska fungera som det har presenterats, kräver en omfattande värdering och bedömning av de insatser som anses förtjänstfulla. anser att kommittén uttrycker sig otydligt i frågan om konsensus och anser att beslutsprocesserna ska vara tydliga. När det gäller beredningsförfarandet i rådet framhåller Försvarsmakten särskilt att om någon enskild nominerar Försvarsmaktens personal till belöning för en förtjänstfull insats inom Svärdsordens område bör nomineringen som en del i ärendets beredning skickas till Försvarsmakten för yttrande. saknar överväganden i fråga om behovet av en uttrycklig reglering som ger enskilda rätt att avstå från belöning. Skälen för regeringens förslag Ett självständigt råd ska granska nomineringar till det statliga ordensväsendet och lämna förslag till regeringen Kommittén föreslår att ett självständigt råd ska inrättas för uppgiften att granska de nomineringar som kommer in till Kungl. och avge ett rådgivande yttrande över de förtjänstfulla insatser som bör belönas med en ordensutmärkelse. Yttrandet med förslag till ordensutmärkelser ska överlämnas till regeringen så att regeringen i sin tur kan lämna sitt förord. Regeringens förord skickas därefter till Kungl. för att Kungl. ska kunna meddela beslut om ordensutmärkelserna. Syftet med att inrätta rådet är att det genom sin verksamhet ska bidra till att upprätthålla systemets integritet och befästa och befrämja ett allmänt förtroende för ordensväsendet. Som kommittén är inne på är det rimligt att anta att förtroendet för ordensväsendet främst kommer att kunna uppnås genom att de beslut som fattas om att dela ut utmärkelser är genomtänkta, välgrundade och förankrade i samhällets grundläggande och gemensamma värderingar. Kommittén anser emellertid att också rådets sammansättning har betydelse och att sammansättningen i rådet bör återspegla det svenska samhället av . Ledamöterna i rådet, som föreslås utses av Kungl. efter förslag från regeringen, ska ha nödvändig erfarenhet, mycket högt anseende och integritet för att kunna utföra sin uppgift. Rådets uppgift ska i första hand vara att självständigt granska nomineringar som avser det statliga ordensväsendet och som ges in till Kungl. men enligt kommitténs förslag hindrar det inte att även nomineringar till regeringens utmärkelser underställs rådet för ett yttrande. Regeringen anser, i likhet med de remissinsatser som yttrar sig särskilt i denna del, att kommittén argumenterar väl för behovet av ett självständigt råd som ska granska nomineringar och lämna förslag på ordensutmärkelser till regeringen. Regeringen ställer sig också i övrigt bakom kommitténs förslag i de nu aktuella delarna och välkomnar tanken att regeringen ska kunna ges en möjlighet att vända sig till rådet för rådgivning vad avser regeringens utmärkelser. I fråga om rådets uppgift bör det dock förtydligas att regeringens förslag till riktlinjer för beredningen av belöningsärenden innebär att rådet ska värdera nomineringar och ge förslag på ordensutmärkelser som avser förtjänstfulla insatser. Det är alltså de nomineringar som lämnas in till Kungl. som ska bli föremål för rådets behandling. Kommittén understryker att rådets oberoende granskning inför beslut om en utmärkelse utgör en viktig beståndsdel för att en utmärkelse ska vara något som uttrycker hela samhällets uppskattning. Kommittén anser också att rådets arbete ska genomsyras av de principer som kommittén föreslår ska gälla för tilldelning av rikets främsta utmärkelser (jfr avsnitt 3.2). Det är ingen av remissinstanserna som invänder i den här delen. Regeringen delar å sin sida fullt ut kommitténs uppfattning. Det yttrande som rådet ska lämna till regeringen föreslås vara rådgivande. Förslaget bygger således på att regeringen t.ex. kan välja att inte lämna sitt förord till en ordensutmärkelse. Det sker i sådana fall utan rådets inblandning. Regeringen bör dock, precis som kommittén uttrycker, rådfråga rådet för det fall att regeringen avser att lägga till namn på den lista med förslag som rådet överlämnat till regeringen. Förslag till ordensutmärkelser som inte avser förtjänstfulla insatser, dvs. utmärkelser som delas ut i protokollärt syfte eller till medlemmar av det svenska kungahuset, eller som av något skäl undantagsvis bör lämnas in direkt till regeringen (se avsnitt 3.3) ska inte beredas i rådet. Beredningsprocessen innebär enligt kommitténs förslag mer konkret bl.a. att nomineringar till ordensväsendet kommer att komma in till Kungl. som upprättar listor över inkomna namn inklusive Listorna överlämnas därefter till rådets leda- möter som överlägger om vilka av insatserna som bör belönas, vilken sorts belöning som bör användas samt vilken grad eller storlek som bör I yttrandet med förslag till utmärkelse ska uppgifter om utmärkelse, namn och motivering ingå. Yttrandet ska lämnas över till regeringen som har i uppgift att ta ställning till om regeringen ska lämna Regeringen håller med bl.a. Kungl. är väl genomtänkt. Det kan också noteras att den föreslagna ordningen kommer att förutsätta en relativt tät dialog och samverkan mellan de Regeringen anser, precis som kommittén, att det i samarbetet behöver säkerställas att regeringen har det beslutsunderlag som krävs för att regeringen ska kunna lämna sitt förord. Kommittén, som överväger olika organisatoriska alternativ för rådets placering, anser att rådet ska organiseras som ett självständigt rådgivande organ inom Kungl. vars kansli har mångårig erfarenhet av att bereda belöningsärenden. Det innebär alltså att ett organ inrättas inom en juridisk person som står utanför den statliga förvaltningsorganisationen. Det bygger därmed i flera delar på ett frivilligt åtagande från Kungl. Regeringen konstaterar att såväl Kungl. ställer sig bakom kommitténs förslag och att förberedelserna inför reformeringen av belöningssystemet redan har påbörjats inom Kungl. Regeringen anser mot den bak- grunden att förslaget kan genomföras utan lagstiftningsåtgärder. Utdelning av ordnar på förord av regeringen är en del av statschefens ceremoniella uppgifter och handläggningen av sådana belöningsärenden är, som kommittén lyfter, en offentlig förvaltningsuppgift. delar därför kommitténs bedömning att det grundlagsstadgade kravet om saklighet och opartiskhet som gäller för alla organ som fullgör en offentlig förvaltningsuppgift (se avsnitt 3.2) också kommer att gälla för Kungl. och rådets verksamhet. Regeringen delar också kommitténs uppfattning att det framstår som ändamålsenligt att i de stadgar som ska gälla för rådets verksamhet ta in bestämmelser som syftar till att förebygga och hantera tänkbara jävssituationer. I likhet med kommittén anser regeringen att stadgarna även bör innehålla regler om att ledamöterna i rådet ska vara självständiga och att de inte får ta instruktion från någon. bör också framgå att de ska vara partipolitiskt obundna. civilrättslig grund men regeringen, som ska godkänna stadgarna, utgår ändå från att stadgearbetet kommer att vägledas av den inriktning för verksamheten som redovisas. Kommittén överväger i betänkandet om någon del av tilldelandet av en belöning skulle kunna anses utgöra myndighetsutövning och kommer fram till att så inte är fallet. Regeringen anser att det är fråga om en offentlig förvaltningsuppgift som har en benefik karaktär utan inslag av ett egentligt beroendeförhållande och att uppgiften sett till sin karaktär och art, sammantaget framstår som olik andra offentliga förvaltningsuppgifter som bedöms innefatta myndighetsutövning. Regeringen instämmer därför i kommitténs bedömning. Av det skälet krävs inte stöd i lag för att överlämna förvaltningsuppgiften (12 kap. 4 § andra stycket regeringsformen). Det är också regeringens uppfattning att verksamhetens karaktär och förutsättningar i övrigt medför att det inte framstår som nödvändigt att författningsreglera handläggningen av belöningsärendena vid Kungl. eller vid det föreslagna rådet. Ledamöterna i rådet bör i enlighet med kommitténs förslag ha en bred erfarenhet av olika delar av det svenska samhället för att rådet ska bli framgångsrikt i sin bedömning av nomineringar, särskilt inom de områden som omfattas av ett stort antal nomineringar. Som exempel på hur en person uppnår en bred erfarenhet i den här bemärkelsen nämner kommittén bl.a. ett rikt studie- eller arbetsliv eller genom delaktighet i föreningsliv. Regeringen instämmer i kommitténs mening och understryker, liksom kommittén, att ledamöterna förväntas tillföra rådet sin erfarenhet men att de inte bör företräda någon annan än sig själva. I fråga om antalet ledamöter i rådet framför kommittén att de bör vara minst åtta och högst tio. Kommittén lämnar också förslag på bl.a. mandattid, möjlighet till omval och ordförandeval. Regeringen, som noterar att SLU har synpunkter på bl.a. antalet ledamöter, anser sig inte ha någon anledning att rikta invändningar mot kommitténs förslag i de nu aktuella delarna och menar att dessa och liknande frågeställningar som rör den närmare regleringen av rådet kommer att behöva hanteras inom ramen för det kommande stadgearbetet. Det övergripande syftet med det arbetet måste givetvis vara att åstadkomma en sammansättning som medför att rådet får den bredd och den kompetens som eftersträvas och att arbetet långsiktigt kan bedrivas effektivt och med bibehållen kvalitet. Kommittén anser vidare att förfarandet vid rådet bör utformas så att ytterligare några personer bör ha närvarorätt vid dess möten. Dessa personer föreslås få yttranderätt men inte förslagsrätt. I detta ingår att vice ordenskansler vid Kungl. , som av tradition är någon med sakkunskap inom belöningsfrågor, bör få delta i rådets möten som sakkunnig.