prop · H903215 · 2022-04-05 00:00:00 — Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår en särskild tidsfrist inom vilken rekonstruktörens begäran om planförhandling ska framställas hos rätten. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller invänder inte mot det. avstyrker förslaget att rekonstruktören ska få lägga fram en alternativ rekonstruktionsplan för andra än stora företag. Om detta ska vara möjligt anser att den ska finnas tillgänglig redan när omröstningen om gäldenärens förslag till rekonstruktionsplan äger rum så att borgenärerna kan ta ställning till båda förslagen . Skälen för regeringens förslag Rekonstruktören bör få rätt att lägga fram en rekonstruktionsplan Insolvensdirektivet kräver att gäldenären ges rätt att presentera en plan för omröstning och antagande (se avsnitt 8.4.1). Medlemsstaterna får tillåta att även en rekonstruktör eller en borgenär ges en sådan rätt och bestämma under vilka förutsättningar detta ska vara möjligt (artikel 9.1 andra stycket). En förutsättning för en lyckad företagsrekonstruktion är att det finns en genomtänkt rekonstruktionsplan. För att planen ska ha förutsättningar att vinna berörda parters förtroende är det viktigt att den är väl avvägd och att den upprätthåller en rimlig balans mellan gäldenärens och de berörda parternas intressen. I praktiken kommer gäldenärens förslag till rekon- struktionsplan att ha utarbetats i nära samråd med rekonstruktören. Det utesluter inte att det kan inträffa att rekonstruktören och gäldenären kan ha olika uppfattningar när det gäller de närmare detaljerna i planen eller att rekonstruktören gör bedömningen att det finns en annan lösning som skulle ha större förutsättningar att godtas av borgenärerna. Till skillnad från gör regeringen därför bedömningen att det bör vara möjligt för rekonstruktören att presentera en alternativ rekon- struktionsplan. De berörda parterna skulle då inte känna sig tvungna att acceptera en rekonstruktionsplan som de inte uppfattar som balanserad utan skulle i stället kunna rösta mot planen i förhoppning om att rekon- struktören lägger fram en mer rättvis plan. anför i detta sammanhang att det finns en risk att en gäldenär, med visshet om att rekonstruktören har möjlighet att lägga fram en alternativ rekonstruktionsplan, presenterar en plan som innebär en större nedskrivning av borgenärernas fordringar än vad som är nödvändigt med hänsyn till gäldenärens ekonomiska situation. Även om det natur- ligtvis inte kan uteslutas att detta skulle kunna inträffa får det förutsättas att gäldenären har ett starkt intresse av att presentera en rekonstruk- tionsplan som kan accepteras av alla berörda parter. Det kommer med regeringens förslag inte råda någon skyldighet för rekonstruktören att presentera en alternativ plan. Skulle gäldenärens förslag till rekonstruk- tionsplan förkastas finns det således en risk att rekonstruktionen kommer att upphöra på den grunden att syftet med rekonstruktionen inte kan antas bli uppnått. Detta bör enligt regeringens uppfattning utgöra ett tillräckligt påtryckningsmedel för att gäldenären redan från början ska presentera en rekonstruktionsplan som är genomtänkt och som har förutsättningar att godtas av de berörda parterna. Det bör vidare framhållas att även om rekonstruktören ges en själv- ständig rätt att presentera en rekonstruktionsplan kommer det i många fall i praktiken ändå krävas att gäldenären ställer sig bakom den alternativa 2021/22:215 plan som rekonstruktören lägger fram. Om inte samtliga grupper ställer sig bakom rekonstruktörens förslag till rekonstruktionsplan kan planen nämligen inte fastställas annat än genom en s.k. gruppöverskridande cram- down vilket som huvudregel kräver att gäldenären samtycker till åtgärden (se avsnitt 8.7.2). Trots detta finns det enligt regeringen fördelar med att ge rekonstruktören en generell rätt att presentera en alternativ rekon- struktionsplan. Eftersom alternativet till att gäldenären inte lyckas få en plan fastställd ofta kan vara konkurs, bör gäldenären ha starka incitament att acceptera en alternativ rekonstruktionsplan, även om den skulle ge ägarna ett sämre utfall än den plan som gäldenären själv presenterat. Regeringen föreslår alltså att rekonstruktören ska ha rätt att lägga fram en alternativ rekonstruktionsplan för antagande och fastställande om gälde- närens plan inte har kunnat fastställas. Någon motsvarande möjlighet bör däremot inte införas för en borgenär. För att upprätta en rekonstruk- tionsplan som har rimliga utsikter att accepteras i breda kretsar krävs nämligen relativt djupgående kunskaper om såväl gäldenärens ekono- miska situation som reglerna om företagsrekonstruktion. Normalt saknar borgenärerna sådan detaljkunskap och det finns därmed en tydlig risk för att en självständig rätt att lägga fram en rekonstruktionsplan främst kommer att utnyttjas av borgenärer för att försöka maximera det egna utfallet i planen. En sådan ordning framstår enligt regeringen inte som lämplig. Borgenärernas intressen får i stället anses tillräckligt tillgodo- sedda genom rekonstruktörens rätt att presentera en alternativ plan. Närmare om rekonstruktörens rätt att begära planförhandling Det är först om gäldenärens förslag till rekonstruktionsplan inte accepteras som det uppstår ett behov av en alternativ plan. Den lösning som förordas av – att gäldenärens och rekonstruktörens förslag ska presenteras – skulle därför i många fall riskera att medföra onödigt merarbete för rekonstruktören och framstår inte som ändamåls- enlig. Regeringen anser att rekonstruktören i stället bör ges rätt att presen- tera en alternativ rekonstruktionsplan för omröstning först när det står klart att gäldenärens plan inte kommer att fastställas, t.ex. om planen har röstats ned under plansammanträdet eller om rätten vägrar att fastställa planen. Rekonstruktörens begäran om planförhandling bör inte handläggas som ett särskilt ärende vid domstolen, utan hanteras inom ramen för det pågående ärendet om företagsrekonstruktion. Det förhållandet att rätten vägrar att fastställa gäldenärens rekonstruk- tionsplan utgör inte i sig grund för att avsluta rekonstruktionen. Normalt bör detta dock innebära att syftet med rekonstruktionen inte kan uppnås vilket utgör grund för att avsluta rekonstruktionen. Av regeringens förslag i avsnitt 9.2 följer att rätten alltid ska ge rekonstruktören tillfälle att yttra sig innan den fattar beslut om att avsluta företagsrekonstruktionen. Om rekonstruktören förklarar att han eller hon överväger att lägga fram en alternativ plan för omröstning bör detta inverka på bedömningen av om syftet med rekonstruktionen kan uppnås och kunna leda till att rekonstruk- tionen kan fortsätta trots att gäldenärens rekonstruktionsplan röstats ned. En bedömning får emellertid göras i varje enskilt fall. Om rätten anser att företagsrekonstruktionen ska upphöra under alla förhållanden bör den omständigheten att rekonstruktören uppgett att han eller hon har för avsikt att presentera en alternativ rekonstruktionsplan inte utgöra hinder mot att Prop. 2021/22:215 rätten beslutar om att rekonstruktionen ska upphöra. Det är enligt rege- ringens uppfattning inte rimligt att rekonstruktören ska få lägga fram en alternativ plan när rätten har gjort bedömningen att det saknas förutsätt- ningar att fortsätta rekonstruktionen. Regeringen återkommer i avsnitt 9 till frågan om när en företagsrekonstruktion ska upphöra. Utredningen föreslår en särskild tidsfrist inom vilken rekonstruktörens begäran om planförhandling ska framställas hos rätten. Syftet med fristen utvecklas inte närmare men det torde handla om att uppmana till skyndsamhet från rekonstruktörens sida. Enligt regeringens uppfattning framstår det som givet att rekonstruktören måste agera snabbt för det fall han eller hon avser att begära planförhandling efter att gälde- nären misslyckats med att få sin rekonstruktionsplan fastställd. Om rekonstruktören avser att begära planförhandling, bör han eller hon utan dröjsmål informera rätten om detta. Om rekonstruktören sedan dröjer orimligt länge med att begära planförhandling, bör det leda till att rätten beslutar att rekonstruktionen ska avslutas på den grunden att syftet med rekonstruktionen inte kan antas bli uppnått. Regeringen anser därför att det inte behövs någon särskild i lag angiven tidsfrist inom vilken rekon- struktören ska begära planförhandling. 8.4.3Deltagare i en planförhandling Regeringens förslag: I en planförhandling ska borgenärer och före- tagsägare delta under förutsättning att deras fordringar respektive rättigheter direkt påverkas av förslaget till rekonstruktionsplan. En borgenär ska dock endast delta med en fordran i planförhandlingen om den har uppkommit före beslutet om företagsrekonstruktion. Deltagarna i planförhandlingen ska kallas berörda parter. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. Utred- ningen föreslår att de borgenärer och företagsägare som hade en fordran eller rättighet som uppkommit före ansökan om företagsrekonstruktion ska delta i planförhandlingen. Utredningen har även en annan lagteknisk lösning. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller invänder inte mot det. påpekar att det före- kommer att gäldenären och borgenären inte har samma uppfattning om en säkerhets värde och därmed i vilken utsträckning som borgenären berörs av en företagsrekonstruktion. efterfrågar därför en reglering som ger borgenären en möjlighet att värdera säkerheten och som innebär att gäldenären har en skyldighet att medverka till att en sådan värdering kan genomföras på ett ändamålsenligt sätt. advokat- samfund anser att det är nödvändigt att förtydliga i vilka situationer som en gäldenärs ägare ska anses vara en berörd part. Lantmäteriet pekar på att utredningens förslag inte innebär något hinder mot att sätta ned fordringar som är förenade med förmånsrätt och att en fastighetsägare med fordran på ersättning för fastighetsreglering i allmänhet inte kan anses ha samma möjligheter att tillvarata sin rätt som andra förmånsberättigade borgenärer. Skälen för regeringens förslag Deltagare i en ackordsförhandling I en ackordsförhandling deltar enligt den nuvarande lagen om företags- rekonstruktion endast borgenärer vilkas fordringar uppkommit före ansökan om företagsrekonstruktion (3 kap. 3 §). Kan borgenären få täck- ning för sin fordran genom kvittning eller är fordran förenad med förmånsrätt deltar borgenären inte heller i förhandlingen. Samma sak gäller för borgenärer med återtagandeförbehåll (3 kap. 3 § femte stycket). Borgenärer med efterställda fordringar deltar inte heller, om inte övriga borgenärer som deltar i förhandlingen medger att dessa deltar. En borgenär som helt eller delvis avstår från kvittningsrätt eller förmånsrätt deltar i förhandlingen i den del fordran inte täcks. Detsamma gäller om en borgenärs fordran täcks endast till viss del genom kvittning eller om den understiger värdet av den egendom i vilken borgenären har särskild förmånsrätt (3 kap. 3 § andra stycket). Om ackordsförslaget ger oprioriterade borgenärer fullt betalt upp till ett visst belopp, ska deras fordringar behandlas som förmånsberättigade i motsvarande utsträckning. Det innebär att fordran i den delen inte kommer att delta i ackordsförhandlingen. Bestämmelsen innebär också att en borgenär som fått fullt betalt för sin fordran inte deltar i omröstningen (3 kap. 3 § tredje stycket). En borgenär får delta i förhandlingen även om fordran inte är förfallen till betalning eller om den är beroende av särskilt villkor (3 kap. 3 § fjärde stycket). De som berörs av rekonstruktionsplanen ska delta i planförhandlingen Enligt insolvensdirektivet ska berörda parter ha rätt att rösta om antagandet av rekonstruktionsplanen (artikel 9.2). Vilka som anses vara berörda parter ska framgå av rekonstruktionsplanen. I direktivet definieras berörda parter som borgenärer och, om det föreskrivs i nationell rätt, företagsägare vars fordringar respektive intressen påverkas direkt av en rekonstruktionsplan (artikel 2.1.2). Även arbetstagare kan betraktas som berörda parter under förutsättning att de är borgenärer (skäl 43). I rekonstruktionsplanen ska anges vilka parter som inte berörs av planen och som därmed inte har röst- rätt vid sammanträdet (artikel 8.1 e). Mot bakgrund av ovanstående bör de borgenärer och företagsägare som berörs av förslaget till rekonstruktionsplan kunna delta i planförhand- lingen och sedermera rösta om den. Om en borgenärs eller företagsägares fordran eller rättighet påverkas direkt av förslaget till rekonstruktionsplan ska denne betraktas som berörd part. Det innebär att en borgenär är att betrakta som berörd part bl.a. om det föreslås att borgenärens fordran ska skrivas ned genom en skulduppgörelse i planen. Borgenären är också att betrakta som en berörd part om betalningstiden skjuts fram eller villkoren för betalning ändras på något annat sätt. Om planen t.ex. innehåller ett villkor om att ett lån ska återbetalas än vad som följer av det ursprungliga avtalet bör långivaren ses som berörd part, trots att långivaren visserligen till slut får fullt betalt och dessutom har rätt till ränta under den förlängda avtalstiden. Det kommer inte finnas något hinder mot att föreslå åtgärder i en rekonstruktionsplan som påverkar borgenärer som har förmånsrätt för sina fordringar (se avsnitt 8.3.1). Även borgenärer med förmånsrätt bör då anses som berörda parter och har rätt att delta i planförhandlingen. Regeringen anser att det inte finns något behov av att införa några särskilda skyddsregler för borgenärer med fordringar på ersättning för fastighets- reglering, en fråga som tas upp av Lantmäteriet. Som redovisas i avsnitt 8.7.1och 8.7.2 ska förfarandet omgärdas av åtskilliga generella skydds- regler. För att planen ska kunna fastställas krävs som utgångspunkt att samtliga grupper med berörda parter röstar för planen. Planen kan visser- ligen fastställas trots att någon berörd part eller i vissa fall en hel grupp har motsatt sig detta. För att detta ska vara möjligt måste dock en rad förut- sättningar vara uppfyllda, bl.a. att en berörd part som motsätter sig fastställelse av planen inte får ett sämre utfall än i gäldenärens konkurs. lyfter frågan om i vilken utsträckning en före- tagsägare ska delta i planförhandlingen och anser att det behöver klar- läggas i vilka situationer en företagsägare ska anses utgöra en berörd part. Regeringen vill med anledning av detta framhålla att en konsekvens av tidigare ställningstagande att även företagsägare ska omfattas av reglerna om rekonstruktionsplaner är att också företagsägare kan betraktas som berörda parter (se avsnitt 8.3.1). I likhet med vad som gäller för borgenärer krävs det att de direkt påverkas av rekonstruktionsplanen. Ett exempel på en åtgärd som påverkar företagsägarna är när det i planen föreslås en riktad nyemission mot en extern investerare, eftersom detta får till följd att företagsägarnas aktieinnehav späds ut. Enbart det förhållandet att företags- ägarnas ägarandelar kan väntas öka i värde genom att det i rekonstruk- tionsplanen föreslås en skulduppgörelse där borgenärernas fordringar sätts ned medför däremot inte att företagsägarna ska anses berörda. Det bör framhållas att ovanstående endast tar sikte på vilka som ska betraktas som berörda i rekonstruktionsplanen och därmed delta i omröst- ningen. Som framgår närmare i avsnitt 8.5.1 ska rekonstruktionsplanen också innehålla uppgifter om vilka borgenärer och företagsägare som inte är berörda. Även en borgenär som får full täckning för sin fordran och vars fordran inte berörs av åtgärderna i planen ska alltså anges i planen. En sådan borgenär ska dock inte delta i omröstningen. Syftet med detta är att gäldenärens samtliga rättsförhållanden ska framgå av planen. Det kan förekomma att det råder meningsskiljaktigheter om en säkerhets värde och därmed i vilken utsträckning som en borgenär berörs av en företagsrekonstruktion. I likhet med vad som gäller för offentligt ackord får sådana tvistefrågor emellertid hanteras genom förfarandet för anmärkning mot rekonstruktionsplanen (se avsnitt 8.4.7 och 8.4.8). Regeringen anser därför inte att det, på så sätt som efterfrågas av , finns något behov av en särskild regel om att en borgenär ska ha en möjlighet att värdera en säkerhet. Endast fordringar som uppkommit före beslutet om företagsrekonstruk- tion ska delta i planförhandlingen I direktivet (artikel 17) finns regler om skydd för finansiering som till- handahålls under rekonstruktionen (tillfällig finansiering) och finansiering som tillhandahålls för att genomföra en rekonstruktionsplan (ny finans- iering). Sådan finansiering ska som utgångspunkt inte kunna förklaras ogiltig eller icke verkställbar. Tanken är att nytillkomna borgenärer och investerare under förfarandet ska kunna utgå från att deras fordringar inte 2021/22:215 ska påverkas av planen. I syfte att uppmuntra långivare och andra att ta den ökade risk som det innebär att investera i ett företag som genomgår företagsrekonstruktion kan sådan finansiering ges en prioriterad ställning i ett senare konkursförfarande (se artikel 17.4 och skäl 68). I lagrådsremissen föreslogs, i linje med vad som gäller enligt den nuva- rande lagen om företagsrekonstruktion, att endast borgenärer och företags- ägare med fordringar respektive rättigheter som uppkommit före ansökan om företagsrekonstruktion ska delta i planförhandlingen. Lagrådet för- ordar att tidpunkten förskjuts till beslutet om företagsrekonstruktion. Enligt Lagrådet skulle en sådan ändring medföra att bestämmelserna om planförhandling bättre samspelar med reglerna om de avtal som gälde- nären ingått före beslutet om företagsrekonstruktion, t.ex. bestämmelserna om motpartens skydd för prestationer som gäldenären tar emot under före- tagsrekonstruktionen. Enligt dessa bestämmelser utgör beslutet om före- tagsrekonstruktion den relevanta tidpunkten (se avsnitt 7.3.5). Regeringen delar Lagrådets uppfattning. Genom att bestämma tidpunkten till beslutet om företagsrekonstruktion undviks också den situationen att borgenärer vars fordringar uppkommit efter ansökan men före beslutet om företags- rekonstruktion exkluderas från planförhandlingen. Regeringen föreslår därför att endast borgenärer vilkas fordringar uppkommit före beslutet om företagsrekonstruktion ska delta i planförhandlingen. Enligt Lagrådets uppfattning finns det vidare inte skäl att upprätthålla skiljelinjen att ägarrättigheten ska ha uppkommit före beslutet om före- tagsrekonstruktion för att företagsägaren ska få delta i planförhandlingen. Även om det enligt regeringen kan förutses att det kommer vara ovanligt att det tillkommer ägarrättigheter efter beslutet om företagsrekonstruktion som också berörs av en rekonstruktionsplan kan det inte helt uteslutas att det skulle kunna inträffa. Som Lagrådet framhåller bör t.ex. aktier som har emitterats efter beslutet om företagsrekonstruktion kunna berättiga till deltagande i planförhandlingen. Regeringen föreslår därför att företags- ägare som berörs direkt av en rekonstruktionsplan ska delta i planförhand- lingen oavsett när ägarrättigheten har uppkommit. Förslaget innebär att rekonstruktionsplanen kommer att vara bindande för en företagsägare som påverkas av planen utan betydelse av när ägarrättigheten uppkom (se avsnitt 8.9 om verkan av en fastställd rekonstruktionsplan). En möjlighet att bevaka en fordran reservationsvis Det kan förekomma att en borgenär i och för sig känner till att borgenären har en fordran på gäldenären, men att fordrans storlek inte går att bedöma när planen ska fastställas. Så skulle kunna vara fallet om rätten har fastställt att gäldenären är skadeståndsskyldig mot borgenären men där det återstår att bedöma skadans storlek eller i vissa fall där slutlig skatt inte har fastställts. I en sådan situation bör det vara möjligt för borgenären att reservationsvis bevaka sin fordran i rekonstruktionsplanen. En sådan borgenär ska, precis som övriga borgenärer som berörs av rekonstruktions- planen, delas in i en grupp och delta vid omröstningen av planen (se avsnitt 8.6.2). När fordran slutligt fastställts bör utdelning utgå i enlighet med vad som framgår av den fastställda rekonstruktionsplanen. 8.4.4Handläggningen av en begäran om planförhandling Regeringens förslag: Om en begäran om planförhandling eller en rekonstruktionsplan är bristfällig, ska rätten förelägga den som begärt planförhandling att avhjälpa bristen. Detsamma gäller om föreskrivet förskott inte har betalats. Om bristen inte åtgärdas ska begäran avvisas. Om begäran om planförhandling inte avvisas, ska rätten genast meddela beslut om planförhandling. 1.bestämma tidpunkt för ett sammanträde med de berörda parterna inför rätten (plansammanträde), 2.kalla gäldenären, rekonstruktören och de berörda parterna till sammanträdet, och 3.kungöra beslutet i Post- och och i övrigt på det sätt som regeringen föreskriver. Plansammanträdet ska hållas tidigast och senast efter beslutet. Rekonstruktören ska tillhandahålla en förteckning över de berörda parterna liksom över de grupper som de berörda parterna har delats in i, med uppgift om de värden för vilka rösträtt får utövas. Förteckningen ska även innehålla gjorda anmärkningar. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller invänder inte mot det. Skälen för regeringens förslag: Regeringen föreslår i avsnitt 8.4.1 att planförhandling ska ersätta dagens ackordsförhandling. Som anges där bör det nuvarande ackordsförfarandet utgöra utgångspunkt för det nya plan- förfarandet. Regler som är förenliga med direktivet och fungerar väl bör alltså behållas om det i övrigt framstår som lämpligt. Det kommer underlätta inte minst för domstolarna och andra professionella aktörer om handläggningen av det nya planförfarandet följer principerna för dagens ackordsförhandling. Regeringen anser alltså att reglerna för handlägg- ningen av planförfarandet bör utformas i linje med dagens regelverk. Det betyder att om en begäran om planförhandling inte innehåller de uppgifter som anges i avsnitt 8.4.1 ska rätten förelägga den som begärt planförhand- ling att komplettera sin begäran. Rätten ska också förelägga den som begärt planförhandling om förslaget till rekonstruktionsplan inte inne- håller de uppgifter som enligt regeringens förslag i avsnitt 8.5.1 ska framgå av planen, innefattande bl.a. uppgifter om de berörda parterna och deras gruppindelning samt de föreslagna rekonstruktionsåtgärderna. Detsamma gäller om föreskrivet förskott för kostnaden för handläggningen inte har betalats. Om bristerna inte åtgärdas ska rätten avvisa ansökan. Om en begäran om planförhandling inte avvisas, bör rätten genast besluta om planförhandling. I likhet med vad som gäller när rätten beslutar om ackordsförhandling bör rätten även –bestämma tidpunkt för ett sammanträde med de berörda parterna inför rätten (plansammanträde), –kalla gäldenären, rekonstruktören och de berörda parterna till samman- trädet, och 2021/22:215 – kungöra beslutet i Post- och och i övrigt på det sätt som regeringen föreskriver. Lagrådet anser att det bör övervägas om även gäldenärens motpart i avtal om ny finansiering bör kallas till plansammanträdet mot bakgrund av att en sådan motpart i avsnitt 8.9 föreslås bli bunden av rekonstruktions- planen. Planens bindande verkan för gäldenärens motpart vid ny finansie- ring kommer emellertid främst avse villkor om förmånsrätt och motparten är inte en berörd part. Regeringen anser att det inte finns något behov av att kalla en sådan motpart till plansammanträdet. Enligt den nuvarande lagen om företagsrekonstruktion ska ett borge- närssammanträde hållas tidigast tre och senast efter beslutet om ackordsförhandling (3 kap. 17 § första stycket). Vid sammanträdet bör gäldenären inställa sig personligen och lämna de uppgifter som rätten, rekonstruktören och borgenärerna begär.