prop · H903119 · 2022-02-15 00:00:00 — 17 a § En handling som omfattas av ett beslag eller påträffas vid en husrann- sakan eller en genomsökning på distans får kopieras om den skäligen kan antas ha betydelse för utredning om brott eller om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet enligt 36 kap. 1 b § . En handling som inte får tas i beslag enligt 2 eller 3 § får inte heller kopieras. Paragrafen, som är ny, innehåller regler om förutsättningarna för Paragrafen utformas enligt Lagrådets förslag. finns i avsnitt 7.1–7.4. Med begreppet kopiering avses ett sätt att mångfaldiga något, det vill säga ett sätt att framställa ytterligare exemplar av något. omfattar alla metoder för kopiering, bland annat s.k. spegelkopiering och Kopieringsmöjligheten i paragrafen gäller handlingar. avses, på samma sätt som i 2 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen, en fram- ställning i skrift eller bild eller en upptagning som endast med tekniska hjälpmedel kan läsas eller avlyssnas eller uppfattas på annat sätt. Kopiering kan således avse såväl konventionella handlingar i pappersform som elektronisk information i ett föremål, till exempel i en dator, i en mobiltelefon eller på en extern server. Av första stycket framgår att kopiering kan användas om det är fråga om en handling som omfattas av ett beslag eller som påträffas vid en husrann- sakan eller en genomsökning på distans. Att handlingen, när det gäller beslag, ska omfattas av beslaget innebär att kopiering kan ske både när det är den fysiska handlingen som har tagits i beslag och när det är föremålet som handlingen lagras i som har tagits i beslag. För att kopiering ska vara tillåten ska det skäligen kunna antas att handlingen har betydelse för utredning om brott eller om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet enligt 36 kap. 1 b § . svarande krav finns även för de tvångsmedel som kopiering kan kombi- Det kan exempelvis vara fråga om handlingar som kan antas komma att åberopas som bevis i målet eller vara av värde som utgångs- punkt för den fortsatta förundersökningen eller handlingar som belyser äganderätten till kapitalvaror (jfr m.m., , Fitger m.fl., , kommentaren till 27 kap. 1 § ). För samtliga de tvångsmedel som kopiering kan användas i anslutning till gäller proportionalitetsprincipen. Principen gäller under hela verk- ställigheten och ska beaktas självmant av den som genomför en kopiering (jfr propositionen Hemlig rumsavlyssning, prop. 2005/06:178 s. 101). innebär att kopieringen i fråga om till exempel art, styrka och varaktighet ska stå i rimlig proportion till vad som står att vinna med åtgärden. denna bedömning ska bland annat beaktas att en kopia i många fall kan förvaras hos de brottsbekämpande myndigheterna än Enligt andra stycket gäller beslagsförbudet i 2 § också för kopiering. innebär att handlingar som inte får tas i beslag på grund av att de omfattas av beslagsförbudet inte heller får kopieras. Det gäller oavsett om hand- lingarna omfattas av ett beslag eller påträffas vid en husrannsakan eller en genomsökning på distans. Hänvisningen till 3 § innebär att begränsningen i fråga om beslag av försändelser hos ett postbefordringsföretag också är tillämpligt vid kopiering. Det innebär till exempel att en handling i ett brev som påträffas vid en husrannsakan hos ett postbefordringsföretag endast får kopieras om det för brottet är föreskrivet fängelse och brevet hade kunnat tas i beslag hos mottagaren. 17 b § Den som med laga rätt verkställer ett beslag, en husrannsakan eller en genomsökning på distans får besluta om att en handling ska kopieras enligt 17 a §. Paragrafen, som är ny, innehåller regler om vem som är behörig att fatta beslut om kopiering. Övervägandena finns i avsnitt 7.5. Av paragrafen framgår att den som har rätt att utföra den tvångsåtgärd som kopiering får kombineras med också får besluta om kopieringen. Det kan således handla om en åklagare, en undersökningsledare eller en polisman. 17 c § Den som ska underrättas om ett beslag, en husrannsakan eller en genom- sökning på distans enligt 11 § eller 28 kap. 7 eller § ska även underrättas om att en handling har kopierats enligt 17 a §, så snart det kan ske utan men för utredningen. Paragrafen, som är ny, innehåller regler om underrättelse om kopiering. Övervägandena finns i avsnitt 7.6. I paragrafen anges att den som ska underrättas om ett beslag, en husrannsakan eller en genomsökning på distans även ska underrättas om att en handling har kopierats enligt 17 a §, så snart det kan ske utan men för utredningen. Om kopian framställs i anslutning till tvångsåtgärden, vil- ket kan antas bli fallet vid framför allt husrannsakan och genomsökning på distans, bör underrättelsen om tvångsåtgärden också kunna ge besked om att den har omfattat en kopiering. Det behöver således inte lämnas två olika underrättelser i ett sådant fall (om underrättelse efter husrannsakan och genomsökning på distans, se 28 kap. 7 och §§). Däremot kan två underrättelser komma i fråga när kopieringen görs efter att underrättelsen om tvångsåtgärden har lämnats, såsom när beslagtaget material kopieras efter att underrättelsen om beslag har lämnats (om underrättelse efter beslag, se 11 §). Att underrättelsen ska lämnas så snart det kan ske utan men för utred- ningen innebär att en underrättelse inte alltid måste lämnas i direkt anslut- ning till att kopieringen utförs. Finns det anledning att skjuta upp en under- rättelse om den tvångsåtgärd som kopieringen kombinerats med kan det också finnas anledning att skjuta upp en underrättelse om kopiering (se vidare författningskommentaren till 11 §). Det kan även finnas skäl att dröja med underrättelsen om kopiering trots att en underrättelse om tvångsåtgärden har lämnats, till exempel för att den misstänkte inte ska kunna anpassa sin förhörsutsaga efter att ha fått information om vad som har kopierats. 17 d § Om en kopia enligt 17 a § varken läggs till grund för ett beslut att väcka åtal eller används som bevisning till stöd för åtalet, ska den förstöras när ett avgörande i sak har fått laga kraft eller när en åtalsunderlåtelse har beslutats. En kopia ska förstöras i de delar som den omfattas av förbud enligt 17 a § andra stycket. En åtgärd enligt andra stycket ska protokollföras. Paragrafen, som är ny, innehåller regler om när en kopia ska förstöras. Övervägandena finns i avsnitt 7.9. Av första stycket framgår att en kopia i sidomaterialet, det vill säga en kopia som varken läggs till grund för ett beslut att väcka åtal eller används som bevisning till stöd för åtalet, ska förstöras när ett avgörande i sak har fått laga kraft. Med avgörande i sak avses inte bara dom och slutligt beslut utan även strafföreläggande och föreläggande av ordningsbot. sidomaterialet ska också förstöras när det har beslutats om en åtals- När det gäller statliga myndigheters rätt att gallra allmänna handlingar, till exempel genom att förstöra handlingarna, får det ske endast i enlighet med föreskrifter eller efter beslut av , om inte särskilda gallringsföreskrifter finns i lag eller förordning (se 14 § arkiv- förordningen [1991:446]). Regleringen i första stycket utgör sådant lagstöd som krävs för att kopior i vissa fall ska få förstöras. har tagits in i ett förundersökningsprotokoll ska dock bevaras enligt de regler som gäller för bevarande av förundersökningsprotokoll. Enligt andra stycket ska en kopia som har framställts i strid med kopieringsförbudet i 17 a § andra stycket förstöras i de delar som den omfattas av kopieringsförbudet. förhållandena då prövningen görs. Av tredje stycket framgår att om en kopia förstörs enligt andra stycket ska detta protokollföras. 17 e § Om en kopia enligt 17 a § förvaras hos en brottsbekämpande myndighet får den som drabbats av kopieringen begära rättens prövning av om kopian ska Rätten till prövning gäller så länge förundersökningen pågår eller, om åtal har väckts, till dess att målet har avgjorts slutligt. Om förutsättningarna för kopiering har upphört får rätten besluta att kopian ska Rätten får även besluta att en kopia ska förstöras i de delar som den omfattas av förbud enligt 17 a § andra stycket. När en begäran enligt första stycket har kommit in till rätten ska en förhandling enligt 5 § hållas . I högre rätt tillämpas 25 kap. 8 § i fråga om reseförbud även i fråga om kopiering. Paragrafen, som är ny, innehåller regler om rättens prövning av om en kopia ska förstöras. Övervägandena finns i avsnitt 7.10. Första stycket innebär att det under vissa förutsättningar finns en rätt att begära rättens prövning av om kopian ska förstöras. oavsett om kopian har framställts inom ramen för ett beslag eller vid en husrannsakan eller en genomsökning på distans. utifrån reglerna i 19 kap. 12 §. En första förutsättning för att det ska finnas en rätt till domstolsprövning är att kopian förvaras hos en brottsbekämpande myndighet. derar fall då kopian förvaras hos , Ekobrottsmyndig- heten, , , , och , i dess brottsbekämpande verksamhet. sättning är att den som begär rättens prövning har drabbats av kopieringen. Vem som kan anses drabbad av en kopiering får avgöras från fall till fall. Det kan exempelvis handla om att personen i fråga är den som drabbats av eller underrättats om den tvångsåtgärd som kopieringen kombinerats med. Även en annan person kan ha rätt till domstolsprövning om han eller hon 2021/22:119 har ett sådant intresse i eller berörs av den information som kopierats på ett sådant sätt att han eller hon får anses vara drabbad. En tredje förut- sättning är att straffprocessen pågår, det vill säga att förundersökningen inte har lagts ned eller avslutats eller, om åtal har väckts, målet inte har avgjorts slutligt. Av andra stycket framgår att rättens prövning ska avse frågan om kopieringen har gjorts i strid med kopieringsförbudet och om förutsätt- ningarna för kopieringen fortfarande finns. Frågan om förutsättningarna för kopieringen ska prövas i hela dess vidd och avgöras utifrån för- hållandena för prövningen. Rätten ska därmed pröva både om det finns behov av kopian med hänsyn till utredningen och om åtgärden är proportionerlig. I detta ligger att rätten även ska beakta det intrång det kan innebära för den enskilde att kopian förvaras hos en myndighet (jfr prop. 2005/06:178 s. 101). Vidare ska immaterialrättsliga aspekter och behovet av skydd för exempelvis företagshemligheter också beaktas inom ramen för proportionalitetsbedömningen. Om rätten finner att förut- sättningarna för kopiering inte längre finns får den besluta att kopian ska förstöras. Rätten får även besluta att en kopia som gjorts i strid med kopieringsförbudet ska förstöras i de delar som den omfattas av förbudet. Om det inte är möjligt eller tillräckligt att endast vissa av uppgifterna i kopian förstörs, kan rätten besluta att kopian ska förstöras i sin helhet. Rättens prövning kan omfatta alla exemplar av kopian, även i de fall en brottsbekämpande myndighet genom kopiering har tillfört en kopia till en annan förundersökning. Det finns dock inget hinder mot att det fattas separata beslut för olika förundersökningar. Skyldigheten att efter ett beslut förstöra en kopia avser endast sådana handlingar som framställts genom kopieringen. Det innebär att skyldig- heten att förstöra en kopia inte omfattar sådana temporära filer eller lik- nande elektroniska spår som kan uppstå vid viss kopiering. Den omfattar inte heller en kopia som har framställts av den drabbade själv eller på uppdrag av den drabbade. I tredje stycket framgår att rätten ska hålla en förhandling efter det att en begäran om prövning har kommit in till rätten. Någon tidsfrist , som finns för beslag, gäller inte för en förhandling om kopiering. När det gäller formerna för förhandlingen hänvisas till 5 § som i sin tur hänvisar till reglerna om häktningsför- handling i utevaro i 24 kap. 17 §, som i sin tur även hänvisar till reglerna i 24 kap. 14–16 §§. Att bestämmelserna som reglerar en förhandling i häktningsfrågan blir tillämpliga innebär bland annat att om någon har begärt rättens prövning av en kopia ska åklagaren, den misstänkte och för- svararen kallas till förhandlingen (21 kap. 9 § tredje stycket). Det innebär även att om kopieringen gäller handlingar som innehas av någon annan än den misstänkte behöver det som i 24 kap. 17 § sägs om den misstänkte gälla den som har drabbats av kopieringen. Om en fråga om kopiering väcks i högre rätt får rätten i vissa fall fatta beslut utan att hålla en förhandling. Samma sak gäller redan för frågor om beslag och reseförbud enligt 14 § och 25 kap. 8 §. Om det däremot krävs en förhandling ska den hållas så snart det kan ske. Vid en sådan förhandling gäller, i tillämpliga delar, det som anges om en förhandling i häktningsfrågan (jfr 24 kap. 17 §). 17 f § Om det finns anledning att anta att någon har möjlighet att öppna ett avläsningsbart informationssystem genom biometrisk autentisering är han eller hon skyldig att på tillsägelse av en polisman medverka till detta, om en genomsökning av ett beslagtaget föremål, en husrannsakan eller en genomsökning på distans annars försvåras. Om han eller hon vägrar, får en polisman genomföra autentiseringen. Paragrafen, som är ny, reglerar under vilka förutsättningar som biometrisk autentisering ska få användas efter ett beslut om beslag, husrannsakan eller genomsökning på distans. Övervägandena finns i avsnitt 9. Av bestämmelserna följer att vissa personer är skyldiga att på tillsägelse av en polisman medverka till biometrisk autentisering för att öppna ett av- En biometrisk autentisering innebär att en elektronisk mätning görs av någons fysiska karaktärsdrag, till exempel av fingeravtryck, näthinna eller ansiktsgeometri. informationssystem avses en elektronisk kommunikationsutrustning – till exempel en mobiltelefon, surfplatta och dator – eller ett användarkonto till, eller en på motsvarande sätt avgränsad del av en kommunikationstjänst, lagringstjänst eller liknande tjänst (jfr 1 § lagen [2020:62] om hemlig data- Uttrycket elektronisk kommunikationsutrustning, som utgör en del av uttrycket avläsningsbart informationssystem, har samma innebörd som det har i lagen om hemlig dataavläsning. I förarbetena till den lagen (proposi- tionen Hemlig dataavläsning, prop. 2019/20:64 s. 210) anges i sin tur att begreppet elektronisk kommunikationsutrustning ska ges samma innebörd som i annan tvångsmedelsreglering, till exempel i 23 kap. 9 a § (tillfälligt omhändertagande av elektronisk kommunikationsutrustning vid kollu- sionsfara) och 27 kap. 19 § (hemlig övervakning av elek- tronisk kommunikation) samt 1 § lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndig- Se vidare författningskommentaren till 11 b §. En första förutsättning för att någon ska vara skyldig att medverka till biometrisk autentisering är att det finns anledning att anta att han eller hon kan öppna det avläsningsbara informationssystemet. Det kan ofta finnas anledning att anta att den som till exempel ett beslag har gjorts hos har möjlighet att låsa upp de biometriska spärrar som eventuellt finns på en mobiltelefon, en surfplatta eller liknande. Det kan också finnas omständig- heter som talar för att någon annan än den som beslaget har gjorts hos har möjlighet att låsa upp spärrarna och öppna informationssystemet med hjälp av sina fysiska karaktärsdrag. I så fall omfattas den personen av skyldigheten att medverka till öppnandet. En andra förutsättning för att någon ska vara skyldig att medverka till biometrisk autentisering är att en genomsökning av ett beslagtaget före- mål, en husrannsakan eller en genomsökning på distans annars försvåras. Så kan vara fallet om det inte är möjligt att öppna ett informationssystem med hjälp av tekniska hjälpmedel, till exempel sådana som kringgår eller bryter spärrar, eller om användningen av tekniska hjälpmedel är alltför resurskrävande eller leder till en sådan tidsutdräkt att ändamålet med åtgärden går förlorat. 2021/22:119 Den proportionalitetsprincip som gäller för de tvångsmedel som biomet- risk autentisering kan kombineras med gäller under hela verkställigheten och ska alltså, även sedan beslut om tvångsmedlet fattats, beaktas själv- mant av den som genomför autentiseringen. Autentiseringen ska således i fråga om till exempel art, styrka och varaktighet stå i rimlig proportion till vad som står att vinna med åtgärden. Vidare gäller för polisens brotts- utredande verksamhet i allmänhet att en förundersökning ska bedrivas på sådant sätt att inte någon onödigt utsätts för misstanke eller orsakas kostnad eller olägenhet (se 23 kap. 4 § första stycket andra meningen). Denna hänsynsprincip gör sig gällande även vid utförande av biometrisk autentisering. Hänsynsprincipen innebär bland annat att en utrednings- åtgärd ska utföras på ett sätt som inte väcker onödigt uppseende eller olägenheter i övrigt för den som utsätts för åtgärden (jfr JO 1996/97 s. 86 och NJA 2007 s. 337). När det gäller biometrisk autentisering innebär detta att åtgärden ska utföras under ordnade former. Det kan till exempel inne- bära att åtgärden behöver utföras på en avskild plats eller annars väcka så lite uppmärksamhet som möjligt. Det kan därför vara lämpligt att den som blir föremål för åtgärden tas åt sidan eller att åtgärden utförs i en polisbil. Om det framstår som lämpligt kan också åtgärden vidtas inomhus, till exempel på en polisstation. Vad som utgör minst olägenhet för den som utsätts för åtgärden får avgöras i det enskilda fallet och, där det är lämpligt, utföras i dialog med honom eller henne. Om den som ska medverka vägrar har polismannen rätt att genomföra autentiseringen. Rätten att använda våld när en person motsätter sig en biometrisk autentisering följer av rätten enligt 10 § första stycket 4 polislagen (1984:387) att använda våld för att verkställa det tvångsmedel som autentiseringen kan kombineras med. Genom särskilda bestämmelser ges en tjänsteman vid och en kustbevakningstjänsteman mot- svarande befogenheter i vissa fall, se 29 a § lagen (2000:1225) om straff för smuggling, 7 b § lagen (2008:322) om och Kustbevak- ningens befogenheter att ingripa mot rattfylleribrott samt 3 kap. 15 a § kustbevakningslagen (2019:32). Vid bedömningen av om en tvångsåtgärd som riktar sig mot ett barn ska vidtas ska FN:s konvention om barnets rättigheter och principen om barnets bästa alltid beaktas. Vid beslag, husrannsakan och genomsökning på distans ska det föras protokoll (se 13 §, 28 kap. 9 och 10 h §§). I protokollet ska det bland annat anges vad som förekommit vid åtgärden. När en biometrisk autentisering genomförs ska detta således antecknas i det protokoll som förs över beslaget, husrannsakan eller genomsökningen på distans. 18 § Hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation innebär att meddelanden, som i ett elektroniskt kommunikationsnät överförs eller har överförts till eller från ett telefonnummer eller annan adress, i hemlighet avlyssnas eller tas upp genom ett tekniskt hjälpmedel för återgivning av innehållet i meddelandet. Hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation får användas vid en förundersökning om 1.brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , 2.sabotage eller grovt sabotage enligt 13 kap. 4 eller 5 § , 3.mordbrand, grov mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse, kapning, sjö- eller luftfartssabotage eller flygplatssabotage enligt 13 kap. 1, 2, 3, 5 a eller 5 b § , om brottet innefattar sabotage enligt 4 § samma kapitel, 4. uppror, väpnat hot mot laglig ordning eller brott mot medborgerlig frihet Prop. 2021/22:119 enligt 18 kap. 1, 3 eller 5 § , 5.högförräderi, krigsanstiftan, spioneri, grovt spioneri, obehörig befattning med hemlig uppgift, grov obehörig befattning med hemlig uppgift eller olovlig underrättelseverksamhet mot , mot främmande makt eller mot person enligt 19 kap. 1, 2, 5, 6, 7, 8, 10, 10 a eller 10 b § , 6.företagsspioneri enligt 26 § lagen (2018:558) om företagshemligheter, om det finns anledning att anta att gärningen har begåtts på uppdrag av eller har understötts av en främmande makt eller av någon som har agerat för en främmande makts räkning, 7.terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, brott enligt 3 eller 3 a § lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall eller brott enligt lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet, 8.försök, förberedelse eller stämpling till brott som avses i 1–7, om en sådan gärning är belagd med straff, eller 9.annat brott om det med hänsyn till omständigheterna kan antas att brottets straffvärde överstiger fängelse . Ett tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation ger också rätt att vidta åtgärder som anges i 19 §. Paragrafen innehåller en definition av tvångsmedlet hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation samt en uppräkning av vid vilka brott tvångsmedlet får användas. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. I andra stycket görs en ändring som innebär att den i andra punkten hittillsvarande hänvisningen till 2 § andra stycket 2–7 ersätts av de nya punkterna 2–7 som motsvarar hänvisningen. Det som följer av hittills- varande punkterna 3 och 4 regleras i stället i 8 och 9. Ändringarna är en följd av att beslagsförbudet i närståendefall tas bort och innebär inte någon ändring i sak. Övriga ändringar är endast språkliga. 19 § Hemlig övervakning av elektronisk kommunikation innebär att uppgifter i hemlighet hämtas in om 1.meddelanden som i ett elektroniskt kommunikationsnät överförs eller har överförts till eller från ett telefonnummer eller annan adress, 2.vilka elektroniska kommunikationsutrustningar som har funnits inom ett visst geografiskt område, eller 3.i vilket geografiskt område en viss elektronisk kommunikationsutrustning finns eller har funnits. Genom hemlig övervakning av elektronisk kommunikation får sådana meddelanden som avses i första stycket 1 även hindras från att nå fram. Hemlig övervakning av elektronisk kommunikation får användas vid en förundersökning om 1.brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , 2.dataintrång enligt 4 kap. 9 c § , barnpornografibrott enligt 16 kap. 10 a § som inte är att anse som ringa, narkotikabrott enligt 1 § narkotikastrafflagen (1968:64), narkotikasmuggling enligt 6 § första stycket lagen (2000:1225) om straff för smuggling, 3.brott som avses i 18 § andra stycket 2–7, eller 4.försök, förberedelse eller stämpling till brott som avses i 1–3, om en sådan gärning är belagd med straff. 2021/22:119 I fall som avses i 20 § andra stycket får hemlig övervakning av elektronisk kommunikation dock användas endast vid en förundersökning som avser brott som kan leda till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation enligt 18 § andra stycket. Paragrafen innehåller en definition av tvångsmedlet hemlig övervakning av elektronisk kommunikation samt en uppräkning av vid vilka brott tvångsmedlet får användas. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. I tredje stycket ändras den hittillsvarande hänvisningen till 2 § andra stycket 2–7 till att i stället avse 18 § andra stycket 2–7. Ändringen är föranledd av att den hittillsvarande uppräkningen i 2 § andra stycket 2–7 förs över till 18 § andra stycket 2–7 och innebär inte någon ändring i sak. 20 a § Hemlig kameraövervakning innebär att fjärrstyrda tv-kameror, andra optisk-elektroniska instrument eller därmed jämförbara utrustningar används för optisk personövervakning vid förundersökning i brottmål, utan att upplysning om övervakningen lämnas. Hemlig kameraövervakning får användas vid en förundersökning om 1.brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , 2.brott som avses i 18 § andra stycket 2–7, 3.försök, förberedelse eller stämpling till brott som avses i 1 eller 2, om en sådan gärning är belagd med straff, eller 4.annat brott om det med hänsyn till omständigheterna kan antas att brottets straffvärde överstiger fängelse .