prop · H903176 · 2022-03-22 00:00:00 — Utbetalningen kan antingen ha gjorts på felaktig grund eller med för högt belopp, men utan att det beror på att arbetsgivaren har lämnat felaktiga uppgifter eller underlåtit att lämna uppgifter av betydelse. Det kan t.ex. vara fråga om att Kammarkollegiet Prop. 2021/22:176 har betalat ut ersättning med ett för högt belopp. Vid ett sådant tillfälle bör det tas hänsyn till om arbetsgivaren har varit i s.k. god tro. Om arbetsgivaren varken har insett eller borde ha insett att ersättningen har varit felaktig, bör ersättningen inte kunna återkrävas. Det bör därför införas en bestämmelse som anger att ersättning ska betalas tillbaka om arbetsgivaren på annat sätt har fått ersättning obehörigen eller med för högt belopp och denne skäligen borde ha insett detta. En sådan bestämmelse tar tillräcklig hänsyn till situationer när arbetsgivaren faktiskt inte har förstått eller getts möjlighet att förstå att felaktig ersättning har betalats ut. begränsar en sådan regel antalet fall när denne kan hänvisa till okunskap för att få behålla ersättning som felaktigt har betalats ut. Svensk Scenkonst påpekar att omställningsorganisationerna och deras administrationsbolag inte har tillgång till uppgifter om lönesumma, utan bygger sin fakturering på uppgifter som lämnas av arbetsgivarna. Konstruktionen med en delvis statlig finansiering är, enligt organisationen, en komplicerande faktor när fel ska åtgärdas retroaktivt, jämfört med när samtliga avgiftsfrågor hanteras av parternas egna organ. Regeringen anser att det är av yttersta vikt att allmänna medel används för avsedda ändamål. En arbetsgivare som begär ersättning för sina kostnader har ett stort ansvar att lämna korrekta uppgifter i sin ansökan och även därefter anmäla sådana förhållanden som påverkar rätt till eller storleken på ersättningen. Om det uppkommer en situation där en arbetsgivare t.ex. har fått för hög ersättning till följd av att en omställningsorganisation har återbetalat en del av den tidigare inbetalade avgiften ska arbetsgivaren också betala tillbaka den del av ersättningen som är felaktigt utbetald till Kammarkollegiet. Om arbetsgivare inte gör det är det viktigt att Kammarkollegiet kan kräva tillbaka det felaktigt utbetalda beloppet. När det gäller tillgången till individuppgifter hos konstaterar regeringen att en reglering för ett informationsutbyte mellan och registrerade omställningsorganisationer inte ryms inom ramen för detta lagstiftningsarbete. I promemorian föreslås att en arbetsgivare ska vara återbetalnings- skyldig om denne på annat sätt har orsakat att ersättning lämnats obehörigen eller med för högt belopp, dvs. utöver att lämna oriktiga uppgifter eller underlåta att fullgöra en uppgifts- eller anmälningsskyldighet. Regeringen bedömer inte att det finns behov av en sådan bestämmelse. Skälet är att regeringen inte har kunnat identifiera något fall där bestämmelsen är tillämplig, utöver de situationer som faller in redan under tillämpningsområdet för den föreslagna bestämmelsen som anger att en arbetsgivare ska vara återbetalningsskyldig om ersättning i annat fall har lämnats på felaktig grund eller med ett för högt belopp och arbetsgivaren har insett eller skäligen borde ha insett detta. Regeringens förslag: Om en arbetsgivare är återbetalningsskyldig ska Kammarkollegiet återkräva det felaktigt utbetalda beloppet. 2021/22:176 Promemorians (Ds 2021:16) förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör frågan särskilt. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: När Kammarkollegiet har utrett och konstaterat att en arbetsgivare är återbetalningsskyldig bör det beslutas om att den felaktigt utbetala ersättningen ska återkrävas. Eftersom det är Kammarkollegiet som föreslås besluta om och betala ut ersättningen till arbetsgivare bör det vara den myndigheten som även kräver tillbaka det felaktigt utbetalda beloppet. Det bör därför införas en bestämmelse som anger att ett felaktigt belopp ska återkrävas av Kammarkollegiet. Liknande regleringar finns inom t.ex. socialförsäkringen och inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. anser att det finns skäl att överväga att komplettera de föreslagna reglerna om återkrav med en skyldighet för Kammarkollegiet att anmäla om arbetsgivare i vissa fall har begått en brottslig gärning. Regering förutsätter att myndigheter polisanmäler brott som upptäcks inom myndighetens ansvarsområde. Regeringens förslag: Om en arbetsgivare är återbetalningsskyldig ska Kammarkollegiet få bevilja anstånd med betalningen eller träffa avtal med arbetsgivaren om en avbetalningsplan. Ränta ska tas ut på det obetalda beloppet. Ränta ska tas ut från den dag då anståndet beviljades eller avtalet om avbetalningsplan träffades, dock inte för tid innan det återkrävda beloppet har förfallit till betalning. Ränta ska tas ut efter en räntesats som överstiger statens utlåningsränta . Promemorians (Ds 2021:16) förslag: I promemorian lämnas inget förslag om anstånd. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: Bestämmelser om anstånd med betalning och möjligheten att träffa avtal med den återbetalningsskyldige om avbetalning på skulden finns i flera andra närliggande förmånssystem, t.ex. inom socialförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen och den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Denna möjlighet bör även finnas för ersättning som betalas ut till arbetsgivare inom det grundläggande omställnings- och kompetensstödet. Det är ändamålsenligt för att bl.a. skapa förutsättningar för arbetsgivare att i praktiken kunna betala tillbaka den felaktigt utbetald ersättning. Om det skulle saknas möjlighet att bevilja anstånd och träffa avtal med arbetsgivare om en avbetalningsplan, finns det risk för att ärenden om återbetalningsskyldighet alltför hastigt skulle leda till fordringskrav hos och prioriteras ned till förmån för andra fordringar. För att säkerställa att ersättningen verkligen betalas tillbaka så snabbt det är möjligt bör arbetsgivare, på samma sätt som andra återbetalningsskyldiga inom liknande förmånssystem, betala ränta på det Prop. 2021/22:176 obetalda beloppet. Liksom inom andra system bör räntan tas ut från den dag då anståndet eller avbetalningsplanen beviljades, men inte för tid innan det återkrävda beloppet har förfallit till betalning. Räntans storlek bör liksom i andra liknande system vara över utlåningsräntan. Det bör därför införas bestämmelser med sådant innehåll. Regeringens förslag: Om ett belopp som har återkrävts inte betalas i rätt tid, ska dröjsmålsränta enligt räntelagen tas ut på beloppet. Detsamma ska gälla när arbetsgivaren har beviljats anstånd med betalningen eller träffat ett avtal om en avbetalningsplan och betalning inte sker inom den tid som följer av beslutet om anstånd eller avtalet. Promemorians (Ds 2021:16) förslag: I promemorian lämnas inget förslag om dröjsmålsränta. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: Det är viktigt att återkrävda belopp betalas tillbaka så snart det är möjligt. För att säkerställa detta bör en arbetsgivare likt andra återbetalningsskyldiga inom liknande förmånssystem betala ränta om återbetalning inte görs inom rätt tid. Det bör därför införas en bestämmelse som anger att dröjsmålsränta enligt räntelagen (1975:635) ska tas ut om ett belopp som har återkrävts inte betalas i rätt tid. Det bör även införas en bestämmelse som anger att dröjsmålsränta ska tas ut när arbetsgivaren har beviljats anstånd med betalningen eller träffat ett avtal om en avbetalningsplan och betalning inte sker inom den tid som följer av beslutet om anstånd eller avtalet. Regeringens förslag: Om det med hänsyn till arbetsgivarens ekonomiska förhållanden eller andra omständigheter finns särskilda skäl för det, ska Kammarkollegiet helt eller delvis få avstå från ett krav på återbetalning eller ränta. Promemorians (Ds 2021:16) förslag: Överensstämmer delvis med I promemorian föreslås att ersättning inte ska återkrävas om beloppet är lågt eller det finns synnerliga skäl. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör frågan särskilt. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: Som huvudregel bör en arbetsgivare som har fått en felaktigt utbetald ersättning betala tillbaka denna. emellertid finnas situationer då det skulle vara oskäligt att kräva tillbaka en utbetald ersättning. Det kan därför, under vissa omständigheter, finnas skäl för att avstå från ett krav på återbetalning. I promemorian föreslås att ersättning inte ska återkrävas om det felaktigt utbetalda beloppet är lågt eller om det annars finns synnerliga skäl. Till skillnad från promemorian 2021/22:176 anser regeringen att det bör räcka med att det finns särskilda skäl för eftergift. Det skulle motsvara de krav som ställs inom socialförsäkringen och den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Det bör därför finnas en bestämmelse om eftergift som tar sikte på arbetsgivarens ekonomiska förhållande eller andra omständigheter som kan vara relevanta. Motsvarande bestämmelser finns inom socialförsäkringen och den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Bestämmelserna om eftergift bör, liksom inom närliggande system, också gälla ränta till följd av ett beviljat anstånd eller ett avtal om en återbetalningsskyldighet och dröjsmålsränta. Regeringens förslag: Vid återbetalningsskyldighet ska Kammarkollegiet, vid en senare utbetalning av ersättning, få dra av ett skäligt belopp i avräkning mot det krävda beloppet. Detsamma ska gälla skyldigheten att betala ränta. Promemorians (Ds 2021:16) förslag: I promemorian lämnas inget förslag om kvittning. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: Ett enkelt sätt för arbetsgivaren att återbetala felaktigt utbetald ersättning och ränta är att det görs avdrag från utbetalningar av senare ersättning som denne har rätt till. Det bör mot den bakgrunden införas en bestämmelse som innebär att Kammarkollegiet kan dra av ett skäligt belopp i avräkning mot det krävda beloppet och skyldigheten att betala ränta mot en senare utbetalning. En motsvarande ordning gäller inom socialförsäkringen och den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. 7.7.1Ansökan om stöd, registrering, ersättning och yttrande Regeringens förslag: Den som vill begära stöd, registrering, ersättning eller yttrande ska ansöka skriftligen hos Kammarkollegiet. En ansökan ska innehålla de uppgifter som behövs i ärendet. Det ska införas en bestämmelse som upplyser om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen kan meddela föreskrifter om en ansökan. Promemorians (Ds 2021:16) förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås att bestämmelserna om ansökan om ersättning till en arbetsgivare och registrering av en omställningsorganisation placeras på annat ställe i den föreslagna lagen. I promemorian föreslås även att vissa bestämmelser om ansökan placeras i förordning. I promemorian föreslås inte att en ansökan ska göras I promemorian föreslås inte heller några bestämmelser om att en enskild person ska lämna de uppgifter som behövs i ett ärende. I promemorian föreslås slutligen inte att det tas in en upplysning om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska kunna meddela föreskrifter om ansökan. Remissinstanserna: En majoritet av de reminstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget, bland dem LO, , , , och . Företagarna anser att arbetsgivare bör ges möjlighet att yttra sig och påverka eventuella insatser för sin personal. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i anser att Kammar- kollegiet bör delge sökanden sina beslut och att det bör meddelas föreskrifter om ansökan. Övriga remissinstanser berör inte frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag Gemensamma bestämmelser om ansökan Kammarkollegiet bör sträva efter korta handläggningstider för att möjliggöra för enskilda personer att snabbt få tillgång till stöd, eftersom detta ökar förutsättningarna för honom eller henne att hitta ett nytt arbete. För att Kammarkollegiet ska kunna pröva en ansökan om stöd, registrering, ersättning eller yttrande behöver myndigheten vissa uppgifter om den sökande, dvs. den enskilde, omställningsorganisationen eller arbetsgivaren. Gemensamt för dessa olika ärenden är att prövningen i stor utsträckning kommer att bygga på uppgifter som den sökande lämnar. Även om Kammarkollegiet till viss del kommer att kunna kontrollera lämnade uppgifter, t.ex. i beskattningsdatabasen, kommer myndigheten att ha begränsade möjligheter att kontrollera samtliga uppgifter i en ansökan. Det är därför av största vikt att den sökande lämnar korrekta uppgifter som behövs för att pröva förutsättningarna för t.ex. en registrering eller stöd. Arbetsgivare utan kollektivavtal har inget ansvar för att medverka till att arbetstagare kan få omställnings- och kompetensstöd. Regeringen anser därför, i likhet med promemorian, att arbetsgivare utan kollektivavtal inte ska ansvara för ansökan då det riskerar att minska arbetstagarnas tillgång till stöd. Regeringen delar därför inte Företagarnas uppfattning att en arbetsgivare ska vara med i ansökningsförfarandet och där kunna påverka eventuella insatser för sin personal. Regeringen anser i stället att den som gör anspråk på en förmån också ska ansöka om den. Genom en sådan ordning blir det också lättare för Kammarkollegiet att handlägga ärenden. I promemorian föreslås att ansökan om ersättning till arbetsgivare och registrering av omställningsorganisationer regleras i lag samt att ansökan om stöd till enskild person regleras i förordning. Det finns inget förslag i promemorian om ansökan om yttrande till den som ansöker om omställningsstudiestöd hos CSN. Regeringen anser att det skulle bli tydligare för enskilda personer, arbetsgivare, omställningsorganisationer och Kammarkollegiet om ansökan reglerades mer sammanhållet. En sådan ordning är också vanligt förekommande i andra förmånssystem, t.ex. inom socialförsäkringen eller för den som gör anspråk på ekonomiskt stöd inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Det bör därför införas en 2021/22:176 bestämmelse som anger att den som vill begära stöd, registrering, ersättning eller yttrande ska ansöka hos Kammarkollegiet. Krav på skriftlig ansökan och skyldighet att lämna de uppgifter som behövs för prövningen För att pröva om förutsättningarna för offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd till en enskild person är uppfyllda behöver Kammarkollegiet vissa uppgifter. Det gäller uppgifter om ålder, arbetad tid, arbetsgivare, anställningsstatus och i förekommande fall grunden för uppsägning. Det gäller även uppgifter om anknytning till svensk arbetsmarknad och om den enskilde är anställd eller senast var anställd hos en arbetsgivare som omfattas av kollektivavtal. Till stöd för dessa uppgifter kan den enskilde t.ex. bifoga intyg från relevanta myndigheter eller från arbetsgivaren, anställningsbevis eller meddelande om uppsägning. För att pröva förutsättningarna för ersättning till arbetsgivare kommer Kammarkollegiet att behöva vissa basuppgifter från arbetsgivaren. Det kan t.ex. avse uppgifter om vilken registrerad omställningsorganisation som arbetsgivaren har betalat avgifter till och hur mycket arbetsgivaren har betalat. För att pröva förutsättningarna för om en omställningsorganisation ska registreras behöver Kammarkollegiet vissa uppgifter om organisationen och dess verksamhet. Myndigheten behöver bl.a. uppgifter om innehållet i och omfattningen av stödet som organisationen tillhandahåller samt vilka enskilda som kan få del av stödet. Det behövs även uppgifter om hur organisationen finansierar det grundläggande stödet liksom uppgifter om organisationens finansiella kapacitet. Även för prövningen av om Kammarkollegiet ska besluta om ett yttrande, t.ex. till en egenföretagare, behöver myndigheten vissa uppgifter. Myndigheten behöver dels uppgifter för att säkerställa att den som begär ett yttrande inte kan få det genom en registrerad omställningsorganisation, dels uppgifter som kan behövas för att utfärda yttrandet. I promemorian föreslås att skyldighet för arbetsgivare och omställningsorganisationer att lämna de uppgifter som behövs i ärenden om ersättning och registrering regleras i lag. Skyldigheten att lämna uppgifter för en enskild person som ansöker om stöd föreslås regleras i förordning och vara begränsad till att uppge om han eller hon omfattas av kollektivavtal. Det föreslås ingen skyldighet för enskild person att lämna uppgifter i ärende om yttrande. I 19 § förvaltningslagen (2017:900) anges att en enskild kan inleda ett ärende hos en myndighet genom en ansökan, anmälan eller annan framställning och att framställningen ska innehålla uppgifter om den enskildes identitet och den information som behövs för att myndigheten ska kunna komma i kontakt med honom eller henne. Det anges även att det ska framgå av framställningen vad ärendet gäller och vad den enskilde vill att myndigheten ska göra samt att det ska framgå vilka omständigheter som ligger till grund för den enskildes begäran, om det inte är uppenbart obehövligt. Av 4 § förvaltningslagen framgår att bestämmelserna i lagen gäller om det inte i annan lag eller förordning finns bestämmelser som avviker från lagen. Förvaltningslagen innehåller ingen bestämmelse om att en ansökan ska göras skriftligen. Regeringen anser att det är viktigt att åstadkomma en snabb och effektiv handläggning av ärenden enligt den föreslagna lagen. Det behöver därför vara tydligt för den sökande vad som gäller vid en ansökan, dvs. vad den ska innehålla och var den ska lämnas in. För att inskärpa vikten av att lämna korrekta uppgifter bör en ansökan, i likhet med vad som gäller inom andra förmånssystem, alltid göras skriftligen hos Kammarkollegiet. För att det ska vara tydligt att den enskilde också har en skyldighet att lämna uppgifter i en ansökan bör det även regleras direkt i lagen att han eller hon i ansökan ska lämna de uppgifter som behövs i ärendet. Genom en sådan ordning framgår det samlat av lagen att den enskilde både har en skyldighet att lämna nödvändiga uppgifter i samband med en ansökan och att anmäla ändrade förhållanden, se nedan. Om en ansökan ändå inte innehåller alla de uppgifter som behövs finns bestämmelser om åtgärder för att rätta till brister i en framställning i 20 § förvaltningslagen och om utredningsansvar i 23 § samma lag. Förvaltningsrätten i noterar att regleringen bör utformas så att den bidrar till att göra hanteringen så snabb, enkel och kostnadseffektiv som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts. För att denna balans mellan effektivitet och rättssäkerhet ska uppnås anser domstolen att Kammarkollegiet bör försäkra sig om att den sökande får del av fattade beslut. Domstolen anser därför att Kammarkollegiet bör använda sig av möjligheten att delge sökanden beslut som myndigheten fattar. Regeringen konstaterar att förvaltningslagen gäller för Kammarkollegiets ärendehandläggning. Det innebär bl.a. att myndigheten kan använda sig av möjligheten till delgivning både inför ett beslut och efter ett fattat beslut, se 25 § andra stycket och 33 § tredje stycket förvaltningslagen. Den bestämmelse om ansökan som föreslås är relativt allmänt hållen, bl.a. för att den är avsedd att gälla för flera olika ärendetyper. Förutom att en ansökan bör göras skriftligen föreslås det därför inte att det i den föreslagna lagen ska tas in några närmare bestämmelser om hur och när en ansökan ska göras eller vad den ska innehålla. Det kan dock finnas behov av ytterligare föreskrifter om ansökan, t.ex. om att en ansökan ska kunna göras digitalt genom att man legitimerar sig med en personlig elektronisk identifikationstjänst. Det kan även finnas behov av att föreskriva om olika intervall för ansökan för de olika ärendetyperna. Exempelvis kan det vara ändamålsenligt att en ansökan om ersättning till en arbetsgivare görs årsvis. Det kan vidare, i likhet med vad Förvaltningsrätten i för fram, finnas behov av att närmare ange vilka uppgifter som den enskilde ska ge in till Kammarkollegiet för prövning av förutsättningarna för stöd, t.ex. om han eller hon omfattas av kollektivavtal. Enligt regeringens uppfattning är det lämpligt att detaljerade bestämmelser och bestämmelser av mer teknisk natur som rör ansökan regleras i förordning eller myndighetsföreskrifter. Detsamma gäller bestämmelser om vad en ansökan ska innehålla för en viss ärendetyp. För vissa delar av ansökningsförfarandet kan det vara ändamålsenligt att Kammarkollegiet meddelar föreskrifter, eftersom myndigheten har bäst förutsättningar att i dialog med t.ex. omställningsorganisationer, administrationsbolag och arbetsgivarorganisationer utforma 2021/22:176 ansökningsförfarandet på ett sätt som underlättar för både arbetsgivarna och myndigheten så långt det är möjligt. När det gäller ansökan om ersättning till arbetsgivare är regeringen angelägen om att ansökningsformerna är effektiva och underlättar administrationen av ersättningen. Kammarkollegiet bör sträva efter att på lämpligt sätt underlätta ansökningsfarandet, bl.a. genom att i dialog med administrationsbolagen utveckla lösningar för ansökningar och uppgiftslämnande som minimerar administrationen. Det bör vara möjligt för arbetsgivare vars avgifter till registrerade omställningsorganisationer faktureras av administrationsbolag att, t.ex. genom en fullmakt, uppdra till bolaget att ansöka om ersättning, se avsnitt 7.4.1. De föreskrifter som meddelas om formerna för och innehållet i ansökan bör om möjligt inkludera möjligheten till kollektiva ansökningar och kollektivt uppbärande av ersättning för arbetsgivares räkning. Eftersom Kammarkollegiet kommer att fatta beslut om ersättning för respektive arbetsgivare behöver en sådan kollektiv ansökan därför alltid innehålla alla nödvändiga uppgifter som avser varje enskild arbetsgivares ansökan. Arbetsgivaren kommer alltid att vara ansvarig för ansökan och de uppgifter som lämnas. För att regeringen eller den myndigheter som regeringen bestämmer ska kunna meddela föreskrifter om sådana frågor på restkompetensens område bör det finnas en upplysningsbestämmelse som anger att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om ansökan. 7.7.2Skyldighet att anmäla ändrade förhållanden Regeringens förslag: Den som har ansökt om stöd, registrering, ersättning eller yttrande ska till Kammarkollegiet anmäla sådana förändringar som kan påverka det som ansökan avser. Promemorians (Ds 2021:16) förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. Det föreslås ingen skyldighet för enskilda personer att anmäla ändrade förhållanden i ärenden om stöd eller yttrande. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör frågan särskilt. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: Den som ansöker om stöd, registrering ersättning eller yttrande föreslås vara skyldig att lämna de uppgifter som Kammarkollegiet behöver för att ett ärende ska kunna prövas. Under en prövning av ansökan kan emellertid förhållandena förändras. De kan även förändras efter en beviljad ansökan. Det grundläggande omställnings- och kompetensstödet bygger i stor utsträckning på uppgifter som den sökande lämnar.