prop · H903215 · 2022-04-05 00:00:00 — Regeringens förslag: Det ska enligt den nya lagen vara möjligt att utse en tillsynsperson för att utöva tillsyn över att gäldenären fullgör sina åtaganden enligt en rekonstruktionsplan. En tillsynsperson ska av gäldenären ha rätt till skälig ersättning för sitt arbete. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller invänder inte mot det. Skälen för regeringens förslag: Enligt den nuvarande lagen om före- tagsrekonstruktion är det möjligt att på begäran av en borgenär vars fordran omfattas av ackordet förordna en lämplig person att utöva tillsyn över att gäldenären fullgör sina åtaganden enligt ackordet (3 kap. 26 §). Gäldenären är skyldig att lämna tillsynsmannen de uppgifter som denne begär och följa de anvisningar som han eller hon lämnar (3 kap. 26 § andra stycket). Tillsynsmannen har rätt till skälig ersättning för sitt arbete (4 kap. 4 och 5 §§). Kostnaden för tillsynsmannen betalas, i likhet med kostnaden för rekonstruktören, av gäldenären (4 kap. 6 §). En möjlighet att förordna en person att utöva tillsyn över rekonstruktionsplanens genomförande torde leda till en bättre efterlevnad av villkoren i planen. Behovet av en tillsynsperson kommer dessutom sannolikt att bli större framöver i och med att rekonstruktionsplanerna kommer att bli mer komplicerade än vad som är fallet . Enligt regeringen bör det mot denna bakgrund vara möjligt att förordna en tillsynsperson för att utöva tillsyn över att gälde- nären fullgör sina åtaganden enligt rekonstruktionsplanen. Reglerna i den nuvarande lagen om ersättning till en tillsynsman bör överföras i sak oförändrade till den nya lagen. Se även avsnitt 14.2.3 om att rekonstruk- törer ska ställas under tillsyn av . 2021/22:215 8.11 Upphävande av en fastställd Regeringens förslag: Rätten ska, på begäran av en berörd part eller en tillsynsperson, få helt eller delvis upphäva en fastställd rekonstruktions- plan. Planen ska få upphävas om gäldenären 1.har gjort sig skyldig till oredlighet mot borgenärer, 2.har gjort sig skyldig till uppsåtligt försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning, 3.i hemlighet har gynnat någon berörd part för att inverka på utgången av planförhandlingen, 4.inte följer tillsynspersonens anvisningar eller lämnar begärda uppgifter till honom eller henne, eller 5.på något annat sätt väsentligen har brutit mot sina skyldigheter enligt rekonstruktionsplanen. Om hela eller delar av en rekonstruktionsplan upphävs ska gälde- nären och de berörda parterna ha den rätt som hade gällt om planen inte blivit fastställd. Rättshandlingar som redan företagits ska dock bestå. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. Utred- ningen föreslår att även gäldenärens motpart vid ny finansiering samt en borgenär eller företagsägare som inte berörs av rekonstruktionsplanen ska ha rätt att begära att planen ska upphävas. Utredningen föreslår vidare att det ska anges uttryckligen i lagen att förlikning inte är tillåten i en fråga om upphävande av rekonstruktionsplanen. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller invänder inte mot det. Skälen för regeringens förslag Rekonstruktionsplanen ska kunna upphävas om gäldenären inte sköter sina åtaganden Enligt den nuvarande lagen om företagsrekonstruktion kan rätten, på ansökan av en borgenär vars fordran omfattas av ett fastställt ackord, förklara att den eftergift som genom ackordet medgetts gäldenären har förfallit (3 kap. 27 §). Detta är möjligt om –har gjort sig skyldig till oredlighet mot borgenärer, –har gjort sig skyldig till uppsåtligt försvårande av konkurs eller exeku- tiv förrättning, eller –i hemlighet har gynnat någon borgenär för att inverka på ackords- 2.gäldenären inte lämnar begärda uppgifter till tillsynsmannen eller följer de anvisningar som tillsynsmannen lämnar, eller 3.gäldenären på något annat sätt uppenbart har försummat sina åtagan- den enligt ackordet. Förlikning är inte tillåten i en fråga om förverkande av ackord. Det förhållandet att en del av ackordet förfaller hindrar inte att borgenärerna i övrigt får göra ackordet gällande mot gäldenären eller mot den som har gått i borgen för ackordet. Om gäldenären inte sköter sina åtaganden enligt rekonstruktionsplanen måste det vara möjligt att ingripa. Ytterst bör detta kunna leda till att planen får upphävas. Regeringen föreslår att de förverkanderegler som gäller vid ett offentligt ackord i huvudsak ska överföras på det nya planförfarandet. Det innebär att det bör krävas att misskötsamheten är av viss dignitet för att planen ska upphävas. Det är inte möjligt att förlikas i en fråga om upphävande av en rekonstruktionsplan. Till skillnad från utredningen anser regeringen att det inte finns något behov av att i lag uttryckligen ange detta. I ett ytterligare avseende finns det anledning till justering i förhållande till vad som gäller . Enligt den nuvarande lagen om företagsrekon- struktion utgör en grund för förverkande av ackordet att gäldenären uppen- bart har försummat sina åtaganden. Av förarbetena framgår att detta innebär att enbart det förhållandet att gäldenären inte kan genomföra ackordet inte i sig utgör grund för förverkande (prop. 1995/96:5 s. 215 och prop. 1970:136 s. 124). Det är inte rimligt att en gäldenär ska kunna åtnjuta fördelarna av att få en rekonstruktionsplan fastställd genom t.ex. en gruppöverskridande cram-down utan att det kan få någon form av konsekvens för det fall gäldenären inte lyckas fullfölja sina åtaganden enligt planen. Regeringen anser att det förhållandet att gäldenären inte kan genomföra åtgärderna i en rekonstruktionsplan i sig bör kunna utgöra grund för att upphäva planen. Vetskapen om att en rekonstruktionsplan kan upphävas på denna grund bör också öka incitamenten för de berörda parterna att godkänna planen. Regeringen föreslår därför att rekonstruktionsplanen ska kunna upphävas om gäldenären väsentligen brutit mot sina åtaganden enligt planen. En bedömning får emellertid göras i varje enskilt fall. Det för- hållandet att gäldenären är sen med någon enstaka betalning torde sällan utgöra grund för att upphäva hela planen. Lagrådet efterfrågar i detta sammanhang ytterligare anvisningar om vilka kriterier som ska vara styrande för rättens bedömning av om en rekonstruktionsplan ska upphävas. Enligt Lagrådet bör det förtydligas att rätten bl.a. ska göra en helhetsbedömning och att ett beslut om upphävande av rekonstruktionsplanen förutsätter att det som ligger gäldenären till last står i proportion till följdverkningarna av ett upphävande. Regeringen delar Lagrådets uppfattning att sådana förtydliganden bör göras. Det är tillräckligt att de görs i författningskommentaren. För att rätten ska kunna upphäva en fastställd rekonstruktionsplan bör det krävas att en berörd part begär det. Även en tillsynsperson bör kunna begära att planen ska upphävas. Till skillnad från utredningen anser regeringen emellertid inte att gäldenärens motpart vid ny finansiering eller en borgenär eller företagsägare som inte berörs av rekonstruktionsplanen ska få begära att planen upphävs. Dessa deltar inte vid omröstningen om rekonstruktionsplanen och det framstår därför inte som motiverat att de ska få begära att den upphävs. Med tanke på att innehållet i en rekonstruktionsplan ofta kommer att vara mer komplext än innehållet i ett offentligt ackord, bl.a. genom att de berörda parterna ska kunna erbjudas olika uppgörelser beroende på vilken grupp de tillhör, kan det vara förenat med svårigheter att upphäva endast en del av planen. Regeringen föreslår emellertid att detta bör vara möjligt. Det skulle kunna bli aktuellt t.ex. om gäldenären i strid med vad som följer 2021/22:215 av rekonstruktionsplanen har gynnat en viss berörd part, men rekon- struktionsplanen i övrigt framstår som rimlig. Den som begär att planen ska upphävas bör ange om hela planen bör upphävas eller om det är tillräckligt att planen upphävs delvis. Om planen upphävs ska förhållandet mellan parterna återgå till vad som hade gällt om planen inte hade fastställts. Det kan dock i vissa fall vara svårt att upphäva en redan vidtagen rekonstruktionsåtgärd, t.ex. en genom- förd nyemission. Rättshandlingar som redan företagits bör därför, som också föreslogs i lagrådsremissen, gälla även om rekonstruktionsplanen upphävs. Regeringen anser att det inte, som Lagrådet förordar, därutöver finns anledning att föreskriva att en rekonstruktionsplan inte får upphävas om en genomförd rekonstruktionsåtgärd inte kan återgå. Att sådana åtgär- der kommer att gälla även om planen upphävs följer redan av att vidtagna rättshandlingar med regeringens förslag ska bestå och att då underlåta att upphäva planen framstår varken som nödvändigt eller lämpligt. Det förhållandet att t.ex. en genomförd nyemission inte ska återgå även om rekonstruktionsplanen upphävs innebär att en sådan emission kan behöva registreras i aktiebolagsregistret med stöd av en upphävd plan (jfr rege- ringens förslag i avsnitt 8.3.2). Andra konsekvenser av att planen inte fullgörs Rättens beslut att fastställa en rekonstruktionsplan utgör en exekutionstitel (3 kap. 1 § utsökningsbalken). Det innebär att om en gäldenär inte följer sina åligganden enligt planen kan en borgenär kan vända sig till Krono- fogdemyndigheten för att få den rätt som planen ger borgenären. Verkställ- barheten omfattar en betalningsskyldighet eller annan förpliktelse (1 kap. 1 § utsökningsbalken). kommer t.ex. inte att kunna verkställa en del av planen som går ut på att en viss del av verk- samheten ska läggas ned eller en viss andel av de anställda ska sägas upp. Vilka delar av en rekonstruktionsplan som går att verkställa blir en fråga för att ta ställning till i det enskilda fallet. Om myndigheten vägrar verkställighet kan beslutet överklagas till domstol. Regeringens förslag: Beslut om planförhandling och om fastställelse av en rekonstruktionsplan ska gälla genast, om inte rätten bestämmer något annat. Rättens beslut att fastställa eller neka fastställelse av en rekonstruk- tionsplan ska få överklagas. De regler som i övrigt gäller enligt den nuvarande lagen om företags- rekonstruktion för när rättens beslut ska börja tillämpas och hur de överklagas ska överföras till den nya lagen. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår att det i lagen uttryckligen anges att rätten efter över- klagande av ett beslut om fastställelse av en rekonstruktionsplan ska få antingen helt eller delvis upphäva rekonstruktionsplanen, fastställa den med behövliga ändringar eller återförvisa frågan till lägre rätt. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker förslaget Prop. 2021/22:215 eller invänder inte mot det. Skälen för regeringens förslag Ett beslut om planförhandling eller att fastställa rekonstruktionsplanen ska gälla Enligt insolvensdirektivet ska ett överklagande inte hindra verkställighet av rekonstruktionsplanen (artikel 16.3 första stycket). Det är däremot tillåtet att göra det möjligt att skjuta upp verkställigheten om detta är nödvändigt och lämpligt för att skydda en parts intressen (artikel 16.3 andra stycket). Enligt den nuvarande lagen om företagsrekonstruktion börjar vissa beslut att gälla . Så är fallet med bl.a. beslut om företagsrekon- struktion och om ackordsförhandling samt för beslut att avsluta en företagsrekonstruktion (4 kap. 10 §). Konsekvensen av detta är bl.a. att det moratorium som gäldenären ges under rekonstruktionen upphör att gälla när rätten beslutar att avsluta rekonstruktionen, om inte annat bestäms. Att bestämma att beslutet inte ska gälla kan vara motiverat t.ex. om saken bedöms tveksam och om en verkställighet skulle medföra att en ändring i högre instans skulle bli utan praktisk betydelse (prop. 1995/96:5 s. 221 och prop. 1970:136 s. 127). Det är lämpligt med en motsvarande regel för det nya planförfarandet. Regeringen föreslår därför att nuvarande regler överförs till den nya lagen och att utgångspunkten ska vara att även beslut om planförhandling och fastställelse av en rekonstruktionsplan ska gälla , men att rätten har en möjlighet att bestämma att beslutet ska börja gälla först . Motsatsvis gäller att andra beslut än de nu uppräknade ska gälla först efter att de har fått laga kraft. I fråga om processuella beslut som stöder sig på lagen (1996:242) om domstolsärenden gäller emellertid den lagens bestämmelser (31 §). Det bör krävas starka skäl för att rätten ska bestämma att ett beslut som enligt huvudregeln ska gälla i stället ska börja gälla först . Ett sådant beslut bör endast komma i fråga i undantags- fall. Enligt lagen om domstolsärenden finns en generell möjlighet att meddela inhibition vid ett överklagande (26 § andra stycket). Ett sådant beslut innebär att avgörandet tills vidare inte får verkställas. Denna regle- ring är tillåten enligt direktivet och gäller utan att det behöver göras några ändringar av de nuvarande reglerna. Det ska vara möjligt att överklaga ett beslut att fastställa eller avslå en rekonstruktionsplan Direktivets regler om överklagande av ett beslut att fastställa eller avslå en rekonstruktionsplan skiljer sig beroende på om beslutet fattas av domstol eller av en administrativ myndighet (artikel 16.1). Om beslutet fattas av en domstol får medlemsstaterna välja om det ska kunna överklagas. Över- klagande ska ske till högre instans. Fattas beslutet i stället av en admini- strativ myndighet ska beslutet alltid gå att överklaga. Överklagandet ska gå till en rättslig instans. Enligt regeringens förslag ska beslutet att fastställa eller neka fast- ställelse av en rekonstruktionsplan fattas av domstol. Det finns således en möjlighet enligt direktivet att välja om beslutet ska gå att överklaga eller inte. Det skulle innebära betydande inskränkningar i rättssäkerheten om en missnöjd part inte ges rätt att få saken prövad i högre instans. Regeringen föreslår därför att det ska vara möjligt att överklaga ett beslut om att fastställa eller neka fastställelse av en rekonstruktionsplan. Vidare föreslår regeringen att de regler som i övrigt gäller för överklagande av rättens beslut enligt den nuvarande lagen om företagsrekonstruktion ska överföras till den nya lagen (4 kap. 11 §). Ett överklagande ska ske till hovrätten. Kravet på effektiv handläggning av ett överklagande Ett överklagande ska enligt direktivet handläggas effektivt med sikte på en snabb behandling (artikel 16.2). För hovrätten gäller att varje mål eller ärende ska ha en ansvarig domare och att mål och ärenden ska avgöras så snart det kan ske (se 15 och 20 §§ förordningen [1996:379] med hovrätts- instruktion). Som framgår av avsnitt 8.7.1 avser regeringen vidare att före- skriva i förordning att frågor om fastställande av en rekonstruktionsplan ska handläggas skyndsamt. Genom detta och de övriga handläggnings- regler som föreslås för det nya planförfarandet anser regeringen att direktivets krav på effektiv handläggning av ett överklagande är uppfyllt. Konsekvenserna av att ett överklagande bifalls Enligt direktivet ska rätten, om ett överklagande bifalls, upphäva rekon- struktionsplanen eller fastställa planen, antingen med ändringar, om så föreskrivs i nationell rätt, eller utan ändringar (artikel 16.4 första stycket). Om planen efter ett överklagande fastställs får medlemsstaterna föreskriva att ersättning beviljas till parter som har ådragit sig ekonomiska förluster och vars överklagande bifalls (artikel 16.4 andra stycket). Om ett beslut av underrätt att fastställa en rekonstruktionsplan över- klagas uppstår frågan vad överrättens prövning ska mynna ut i. Om överrätten finner att rekonstruktionsplanen inte bör fastställas bör rätten antingen upphäva underrättens beslut om att fastställa planen eller besluta om nödvändiga ändringar av planen och fastställa det sålunda ändrade förslaget. Om underrätten i stället vägrat fastställelse av rekonstruktions- planen bör överrätten på samma sätt kunna fastställa planen med eller utan ändringar. Att överrätten upphäver en av underrätt fastställd rekonstruk- tionsplan, t.ex. på grund av att överrätten gör en annan bedömning i fråga om testet om borgenärers bästa intresse är uppfyllt, bör inte leda till några särskilda problem. Vad som anges i rekonstruktionsplanen ska då inte längre gälla. Att ändra en plan först i överrätten kan dock i flera andra fall vara svårt eftersom en ändring i någon del kan leda till att stora delar av planen kan komma att behöva justeras. Det kan då med hänsyn till instans- ordningen ofta vara lämpligare att denna prövning görs av underrätten. Till skillnad från utredningen anser regeringen emellertid att detta inte behöver särskilt regleras. Överrätten bör alltså vara oförhindrad att t.ex. återförvisa ärendet utan att detta uttryckligen föreskrivs i den nya lagen. Regeringen anser att direktivets möjlighet att föreskriva en rätt till ersättning för parter som ådragit sig ekonomiska förluster till följd av att planen fastställs i högre rätt inte bör utnyttjas. Regeringens förslag: De nuvarande reglerna om återvinning vid ett offentligt ackord ska föras över till den nya lagen. avse det nya planförfarandet. Det ska krävas att rekonstruktionsplanen innehåller en skuldupp- görelse för att återvinning ska kunna beslutas. En talan om återvinning ska vara förbehållen rekonstruktören och de Utredningens förslag stämmer i huvudsak överens med regeringens. Utredningen föreslår inte att det ska krävas att rekonstruktionsplanen innehåller en skulduppgörelse för att återvinning ska kunna beslutas. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker utred- ningens förslag eller invänder inte emot det. lyfter frågan om det lämpliga i att med utredningens definition av berörd part även gäldenärens ägare kommer att kunna väcka talan om återvinning. Stiftelsen anser att reglerna om återvinning bör ändras för att underlätta en återvinningstalan. anser att det bör klargöras vem som bär ansvaret för rättegångskostnaderna i en återvinningsprocess. Rekonstruktör- och konkursförvaltarkollegiet i anser att det är lämpligt att överföra reglerna om återvinning till det nya förfarandet men framhåller att rätten att väcka talan om återvinning bör vara förbehållen rekonstruktören och berörda parter vars rätt till betal- ning från gäldenären påverkas av den ifrågasatta rättshandlingen. Skälen för regeringens förslag: Återvinning innebär att en i och för sig giltig rättshandling återgår. Regleringen har dels en reparativ funktion, genom att rättshandlingar som ensidigt gynnar en enskild borgenär kan återgå, dels en preventiv funktion på så sätt att möjligheten till återvinning kan avhålla en borgenär från att försöka få egna fördelar på andra borge- I den nuvarande lagen om företagsrekonstruktion finns regler som innebär att bestämmelserna i konkurslagen om återvinning i konkurs tillämpas också under företagsrekonstruktion om ett offentligt ackord fastställs (3 kap. 5 §). En talan om återvinning väcks av rekonstruk- tören eller av en borgenär vars fordran skulle omfattas av ett offentligt Talan ska väckas före borgenärssammanträdet under ackords- förhandlingen och får inte prövas förrän frågan om offentligt ackord blivit Upphör rekonstruktionen utan att offentligt ackord har kommit till stånd och försätts gäldenären inte i konkurs efter ansökan som gjorts från det att företagsrekonstruktionen upphörde, ska den väckta återvinningstalan avvisas (3 kap. 6 §). Det som vinns genom åter- vinningstalan ska tillkomma de borgenärer som omfattas av det offentliga ackordet (3 kap. 7 §). Insolvensdirektivet ställer inte krav på medlemsstaterna att ha regler om återvinning men hindrar inte heller att sådana regler införs. De nuvarande reglerna om återvinning bör med vissa justeringar gälla även enligt den nya lagen. Regeringen föreslår därför att de ska överföras till det nya planförfarandet. Lagrådet lyfter frågan om det inte bör krävas att rekonstruktionsplanen innehåller en skulduppgörelse för att återvinning ska kunna aktualiseras. Regeringen anser att detta är följdriktigt. förutsättning bör alltså införas. 2021/22:215 Utredningen föreslår att en talan om återvinning ska kunna föras inte bara av rekonstruktören och en borgenär utan även av andra berörda parter som anges i rekonstruktionsplanen. Rekonstruktör- och konkursförvaltar- kollegiet i och anser att det finns det skäl att – på motsvarande sätt som enligt den nuvarande regleringen – låta talan om återvinning vara förbehållen rekonstruktören och de borgenärer vars fordringar skulle omfattas av en rekonstruktionsplan och som alltså är berörda parter. Förslaget i lagrådsremissen innehöll en sådan begränsning. Som Lagrådet påpekar kan det tänkas att en berörd part tar på sig att driva en återvinningsprocess om han eller hon får del av processutfallet mot en motprestation som är till nytta för borgenärerna. Lagrådet lyfter fram exemplet att en aktieägare kan ge ett kapitaltillskott mot en rätt att få föra processen och tillgodogöra sig processutfallet (jfr rättsfallet NJA 1976 s. 627). En sådan justering i förhållande till förslagen i lagrådsremissen bör alltså göras. Det bör också, som Lagrådet föreslår, anges att det som vinns genom en återvinningstalan ska fördelas enligt grunderna för skuld- uppgörelsen om något annat inte har angetts i rekonstruktionsplanen. Även om det i praktiken inte lär innebära någon skillnad i sak uttrycker det på ett bättre sätt hur vinningen bör fördelas. Avslutningsvis bör bestämmelserna anpassas något i förhållande till den nuvarande lagen för att överensstämma med den nya lagens terminologi och struktur. Någon möjlighet att inom ramen för detta lagstiftningsärende göra sådana förtydliganden och ändringar som efterfrågas av och Stiftelsen finns inte. Företagsrekonstruktionen ska upphöra i vissa Regeringens förslag: En företagsrekonstruktion ska upphöra om 1. syftet med företagsrekonstruktionen kan anses uppnått, 2. gäldenären begär det och planförhandling inte har beslutats, 3. rekonstruktören begär det, 4. syftet med företagsrekonstruktionen inte kan antas bli uppnått, 5. det finns sådana brister eller fel i gäldenärens bokföring att rörel- sens förlopp, ekonomiska resultat eller ställning i huvudsak inte går att 6. det skulle vara oskäligt mot en eller flera borgenärer eller grupper av borgenärer ifall företagsrekonstruktionen fortsätter, eller 7. rekonstruktören entledigas och någon ny rekonstruktör inte utses. Försätts gäldenären i konkurs ska företagsrekonstruktionen också Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår att företagsrekonstruktionen ska upphöra om en eller flera borgenärer eller grupper av borgenärer lider eller skulle lida otill- börlig skada om företagsrekonstruktionen fortsätter. inte någon regel om att företagsrekonstruktionen ska upphöra om gälde- Prop. 2021/22:215 nären försätts i konkurs. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller invänder inte mot det. Stiftelsen anser att rätten inte ex officio ska kunna besluta om att företagsrekonstruktionen ska upphöra. pekar på vikten av att det görs en allsidig prövning av om en företagsrekonstruktion ska fortsätta eller upphöra och att borgenärernas inställning får genomslag. för fram att tidsaspekten bör beaktas vid bedömningen av om en borgenär lider otillbörlig skada. anser att det bör införas en bestäm- melse i konkurslagen (1987:672) som innebär att en gäldenärs ansökan om konkurs ska vilandeförklaras i avvaktan på att företagsrekonstruktionen upphör om det pågår en företagsrekonstruktion och ett beslut om plan- förhandling har meddelats. Skälen för regeringens förslag Direktivets reglering och den nuvarande lagen