prop · H903176 · 2022-03-22 00:00:00 — Det är den anställning som ansökan om grundläggande omställnings- och kompetensstöd grundar sig på som bör vara avgörande vid bedömningen av om den sökande kvalificerar sig för det offentliga stödet. En egenföretagare eller en verkställande direktör kan ha en annan anställning och genom denna kvalificera sig för det offentliga stödet. Detsamma gäller en närstående till en egenföretagare. Företagarna anser att om regeringen går vidare med förslaget enligt utkastet bör företagare ersättas av staten baserat på företagets lönesumma. Enligt förslaget i denna proposition bör företagare som är arbetsgivare och som finansierar omställnings- och kompetensstöd för sina anställda hos en omställningsorganisation kunna få ersättning under förutsättning att omställningsorganisationen uppfyller vissa krav för sin verksamhet, se avsnitt 7.4.1. Vid beräkningen av ersättningsnivån till arbetsgivaren, som föreslås baseras på en viss del av arbetsgivarens totala utbetalda kontanta ersättningar som är underlag för arbetsgivaravgifter (lönesumman), görs det ingen skillnad om lön har utbetalats till verkställande direktör eller exempelvis en närstående till en företagare. Av detta skäl ser inte regeringen att det uppstår ett behov att ytterligare kompensera företagare ekonomisk för införandet av det grundläggande omställnings- och kompetensstödet. Det behövs ingen bestämmelse om otillbörligt uppförande I promemorian föreslås en bestämmelse som innebär att stöd inte får ges till den som på grund av otillbörligt uppförande har skilts från sitt arbete. Det gäller även den som av samma skäl inte har fått fortsatt arbete efter att en tidsbegränsad anställning har upphört. Flera remissinstanser, bl.a. och och Film, har haft synpunkter på bestämmelsen och anger att den är otydlig och svårtolkad. Även vid anser att det är oklart vad som avses med att skilja någon från sitt arbete i jämförelse med att anställningsavtalet sägs eller har sagts upp. Regeringen anser att den föreslagna bestämmelsen som anger att en anställning upphör till följd av arbetsbrist, sjukdom eller för att en tidsbegränsad anställning har löpt ut är uttömmande. stoppbestämmelsen tar sikte på kommer att fångas upp redan av Prop. 2021/22:176 huvudregeln. Det bör därför inte införas en sådan bestämmelse som föreslås i promemorian. 7.3.4Förstärkt stöd ska bara kunna lämnas till personer med särskilda behov Regeringens förslag: Förstärkt stöd ska få lämnas till den vars anställning ska upphöra eller har upphört och som har särskilda behov av stöd till följd av sjukdom. Promemorians (Ds 2021:16) förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorians förslag anges att förstärkt stöd också ska kunna ges vid ohälsa. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget, bland dem , Förhandlings- och samverkansrådet PTK, Industrifacket , och . anser att förstärkt stöd även ska kunna lämnas exempelvis till personer som har varit i eller har mer begränsade kunskaper i svenska språket. utvärdering instämmer i att det förstärkta stödet inte ska kunna lämnas till alla, men anser att det inte är uppenbart varför stödet reserveras för dem med särskilda behov kopplade till ohälsa och sjukdom. Förvaltningsrätten i anser att rekvisitet ohälsa kan behöva förtydligas. vid anser att begreppen förstärkt stöd och särskilda behov är otydliga. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: Offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd föreslås kunna lämnas i form av rådgivning, vägledning och förstärkt stöd. Regeringen anser att rådgivning och vägledning bör vara stöd av mindre omfattning medan förstärkt stöd bör kunna innehålla stöd av en annan karaktär. Det förstärkta stödet är tänkt att ge ett extra stöd till enskilda som behöver intensifierat stöd. Det kan exempelvis handla om hjälp med myndighetskontakter eller annat extra stöd. Enligt regeringens uppfattning är det endast vissa personer som är i behov av förstärkt stöd för att kunna stärka sin framtida ställning på arbetsmarknaden. I promemorian föreslås att förstärkt stöd endast ska få lämnas till den som har särskilda behov av stöd till följd av ohälsa eller sjukdom. Regeringen anser att en sådan ordning i huvudsak är rimlig. Förvaltningsrätten i anser att rekvisitet ohälsa kan behöva förtydligas i promemorian. Även vid anser att det finns otydligheter kring begreppen sjukdom och ohälsa. För att undvika den otydlighet som påpekas av remissinstanserna anser regeringen att förstärkt stöd endast bör kunna lämnas till den vars anställning ska upphöra eller har upphört och som har särskilda behov av stöd till följd av sjukdom. Regeringen bedömer att det kan vara särskilt betydelsefullt att i en sådan situation få möjlighet till ett förstärkt stöd för 2021/22:176 att kunna ställa om. Det är alltså inte grunden för uppsägning som ska vara avgörande för behovet av förstärkt stöd. anser att det förstärkta stödet även bör kunna lämnas till andra personer än de som har en sjukdom. Även utvärdering har lämnat en liknande synpunkt. Regeringen anser till skillnad från remissinstanserna att promemorians förslag är väl avvägt och att förstärkt stöd endast bör kunna lämnas till en person som har särskilda behov av stöd till följd av sjukdom. Arbetsförmedlingen har tillsammans med det övergripande ansvaret för att stödja arbetssökande med särskilda behov, exempelvis på grund av nedsatt arbetsförmåga eller sjukdom. Regeringen vill betona att förslaget om det förstärkta stödet inte innebär att Kammarkollegiet tar över ansvaret från aktörer som Arbetsförmedlingen, eller sjukvården och inte heller arbetsgivarens skyldigheter gällande rehabiliteringsinsatser och anpassning av arbetsuppgifter eller arbetsmiljö. Det förstärkta stödet bör stärka och stötta personen i processen, utan att det formella ansvaret förändras. vid anser att det är otydligt vilka behov som krävs för att få det förstärkta stödet. Av promemorian framgår att det kan vara komplicerat att avgöra vilka av arbetstagarna som har ett faktiskt behov av stödet till följd av sjukdom. Regeringen anser att det bör avgöras från fall till fall om den enskilde har ett särskilt behov av stöd till följd av sjukdom. 7.3.5Krav på anknytning till svensk arbetsmarknad Regeringens förslag: Stöd ska få lämnas till den som för ansökan om stöd förvärvsarbetar eller senast har förvärvsarbetat i hos en arbetsgivare som 1.är registrerad hos , 2.inte är bunden av ett kollektivavtal, och 3.inte finansierar en registrerad omställningsorganisation. Promemorians (Ds 2021:16) förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget, bland dem Industrifacket , , , Svenska Flera remissinstanser har synpunkter på förslaget. Arbetsförmedlingen och anser att det offentliga grundläggande stödet inte ska begränsas till de som bor och arbetar i . , och Kammarkollegiet anser att kravet på anknytning till svensk arbetsmarknad är otydligt. framför att det i praktiken inte skulle krävas långvarig anknytning till den svenska arbetsmarknaden för att kunna få stöd. Några remissinstanser, bl.a. och Film, , Kommuner och Regioner och , anser att det offentliga stödet även borde omfatta enskilda personer som arbetar på företag som har kollektivavtal men där det saknas bestämmelser om omställningsstöd. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: och anser att stödet bör omfatta enskilda som arbetar hos arbetsgivare som har kollektivavtal och finansierar omställningsstöd hos en omställningsorganisation även om organisationen inte är registrerad hos Kammarkollegiet. Övriga remissinstanser berör inte frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag Anknytning till svensk arbetsmarknad Det föreslagna grundläggande omställnings- och kompetensstödet syftar till att stärka enskilda personers framtida ställning på den svenska arbetsmarknaden. I likhet med promemorians förslag bör det offentliga grundläggande stödet därför, enligt regeringens uppfattning, begränsas till de personer som har anknytning till den svenska arbetsmarknaden. Det innebär bl.a. att den som förvärvsarbetar i ett annat land än inte kan anses ha anknytning till svensk arbetsmarknad. Det bör i detta sammanhang inte ha någon betydelse om den enskilde bor i . Inte heller bör medborgarskap, bosättning eller uppehållstillstånd ha någon betydelse för om den enskilde har anknytning till den svenska arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen anser att personer som bor i och arbetar i grannländer borde kunna få ta del av stödet. Även framför liknande synpunkter. Regeringen anser inte att personer som arbetar i ett annat land kan anses ha anknytning till svensk arbetsmarknad, vilket även gäller de som t.ex. arbetar i ett grannland till . Dessa personer bör därför inte få offentliga grundläggande stöd. och anser att förslaget i promemorian om krav på anknytning till svensk arbetsmarknad är otydligt. Det avgörande för om en enskild person ska få offentligt stöd borde enligt remissinstanserna i stället vara att han eller hon är verksam i vid ansökan om stödet. Kammarkollegiet anser att det bör tydliggöras när en anställd ska anses ha anknytning till svensk arbetsmarknad. anför att förslaget i promemorian innebär att det inte skulle krävas långvarig anknytning till den svenska arbetsmarknaden för att kunna få stöd, eftersom villkoret även kan uppfyllas med arbete i andra länder inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), i och i , dvs. anser därför att det bör övervägas ett krav på viss minsta tid som den enskilde ska ha varit anställd hos en arbetsgivare för att anses ha anknytning till svensk arbetsmarknad. Regeringen anser att promemorians förslag om krav på anknytning till den svenska arbetsmarknaden är rimligt. I likhet med bl.a. , och Kammarkollegiet anser regeringen dock att kravet på anknytning till svensk arbetsmarknad är otydligt och bör förtydligas. I promemorians författningskommentar anges det att anknytning till den svenska arbetsmarknaden t.ex. kan vara att den sökande utför sitt arbete i . Enligt regeringens mening är anknytningen till svensk arbetsmarknad tydlig när det gäller den som arbetar i landet. Det omvända, dvs. att en person lämnar för att arbeta i ett annat land, innebär således att 2021/22:176 han eller hon kan anses ha en anknytning till den svenska arbetsmarknaden. Mot den bakgrunden anser regeringen att det direkt av bestämmelsen bör framgå att den enskilde personen för sin ansökan om stöd ska förvärvsarbeta eller senast ha förvärvsarbetat i . För att säkerställa att arbetet faktiskt är utfört i bör det, i likhet med förslaget i promemorian, ställas krav på att arbetet sker hos en arbetsgivare som är registrerad hos . Detta bör därför uttryckligen framgå av bestämmelsen. Det hindrar dock inte, som påpekar, att en betydande del av kravet kan uppfyllas med förvärvsarbete arbete inom EES, i och i , se avsnitt 7.3.6. Detta är dock enligt regeringens mening inte ett problem utan tvärtom något som är positivt eftersom det värnar den fria rörligheten inom EU. Arbetsgivaren ska inte vara bunden av ett kollektivavtal De flesta arbetstagare på den svenska arbetsmarknaden omfattas av kollektivavtal genom sin arbetsgivare. Ett kollektivavtal är ett skriftligt avtal mellan en arbetsgivarorganisation eller arbetsgivare och en arbetstagarorganisation. Avtalet reglerar anställningsvillkor för arbetstagare eller förhållandet i övrigt mellan arbetsgivare och arbetstagare och kan bl.a. innehålla bestämmelser om lön, arbetstid och tjänstepension. Kollektivavtal kan även innehålla bestämmelser om omställning. Det innebär att många, dock inte alla, arbetstagare som omfattas av kollektivavtal har tillgång till någon form av omställningsstöd från de partsgemensamma omställnings- organisationerna. I promemorian föreslås att det offentliga grundläggande stödet ska få lämnas till enskilda personer som inte omfattas av kollektivavtal. Några remissinstanser, bl.a. , Kommuner och Regioner och , anser att stödet även bör kunna lämnas till de som arbetar hos arbetsgivare som har kollektivavtal men där det saknas bestämmelser om omställningsstöd. Den som arbetar under ett sådant kollektivavtal riskerar annars att varken få stöd från någon av parternas omställningsorganisationer eller från Kammarkollegiet. Mot bakgrund av att de flesta arbetstagare på svensk arbetsmarknad omfattas av ett kollektivavtal som innebär att de har tillgång till någon form av omställningsstöd anser regeringen att det är en väl avvägd avgränsning att staten endast bör tillhandahålla ett offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd för de arbetstagare som inte omfattas av kollektivavtal. Det ger fler arbetstagare möjlighet att stärka sin omställningsförmåga och att få ett tryggt och hållbart arbetsliv som det kan skapa en bättre likvärdighet avseende grundläggande omställnings- och kompetensstöd för de som omfattas av kollektivavtal och för de som inte gör det. Regeringen anser därför att det offentliga grundläggande stödet endast bör lämnas till en enskild person som är anställd eller senast var anställd hos en arbetsgivare som inte är bunden av ett kollektivavtal. Arbetsgivaren ska inte finansiera en registrerad Många av de arbetsgivare som är bundna av kollektivavtal är också bundna till bestämmelser om omställning och finansierar omställningsorganisationer. finns, när det gäller tillgång till omställningsstöd, två grupper av arbetstagare. Den första gruppen innehåller de som omfattas av kollektivavtal och som kan få grundläggande stöd genom parts- gemensamma omställningsorganisationer. Den gruppen bör inte ha tillgång till det offentliga grundläggande stödet. Den andra gruppen är de som inte omfattas av kollektivavtal och som därför inte kan få stöd genom en befintlig omställningsorganisation. Den gruppen bör få tillgång till det offentliga grundläggande stödet. Därutöver anser regeringen att det även bör finnas en möjlighet för nya omställningsorganisationer utan koppling till arbetsmarknadens parter att kunna etablera sig på en marknad för omställningsstöd. Arbetsgivare som finansierar registrerade omställningsorganisationer som uppfyller vissa krav, både befintliga och nya, föreslås få statlig ersättning för sina kostnader, se avsnitt 7.4.1 och 7.4.2.Eftersom enskilda personer som arbetar hos en arbetsgivare som finansierar en registrerad omställningsorganisation kan få grundläggande stöd genom en sådan omställningsorganisation bör de inte ha tillgång till det offentliga stödet. och anser att även enskilda personer ska kunna ta del av det offentliga grundläggande stödet i de fall där arbetsgivaren har kollektivavtal och finansierar omställning hos en omställnings- organisation, men där organisationen inte har registrerat sig hos Kammarkollegiet. Regeringen delar inte remissinstansernas synpunkt. Enskilda personer som arbetar eller senast arbetet hos en arbetsgivare som är bunden av ett kollektivavtal och som dessutom finansierar omställning genom en omställningsorganisation har tillgång till någon form av omställningsstöd och bör därför inte kunna få del av det offentliga grundläggande stödet. Regeringen bedömer därför att det offentliga grundläggande omställnings- och kompetensstödet endast ska få lämnas till en enskild person som är anställd eller senast var anställd hos en arbetsgivare som inte finansierar en registrerad omställningsorganisation. 2021/22:176 7.3.6 Krav på arbete eller inkomst i viss omfattning Regeringens förslag: Stöd ska få lämnas till den som 1.har förvärvsarbetat i i genomsnitt minst under en kalendermånad i sammanlagt inom en ramtid direkt före ansökan om stöd, eller 2.inom haft en viss minsta inkomst av sådant förvärvsarbete. Förvärvsarbete i ett land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), i och i ska få tillgodoräknas som förvärvsarbete i . Det ska införas en bestämmelse som upplyser om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen kan meddela föreskrifter om kraven på förvärvsarbete eller inkomst av förvärvsarbete. Promemorians (Ds 2021:16) förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås att det i lagen ska tas in en bestämmelse om tid som det ska bortses från när kravet prövas. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget, bland dem , , , och . Flera remissinstanser har synpunkter på delar av förslaget. LO anser att det borde finnas en möjlighet att göra en rimlighetsbedömning om en sökande uppfyller ett arbetsvillkor och att den föreslagna lägsta inkomsten för att uppfylla arbetsvillkoret kan vara för hög. utvärdering anser att det inte skulle vara orimligt att det ställs hårdare krav på dem som har en anställning än på dem som har sagts upp. Arbetsförmedlingen anser att det är olyckligt att använda begreppet arbetsvillkor och att villkoret bör ändras så att fler kan få del av stödet. Omställningsfonden och Trygghetsfonden TSL anser att även registrerade omställningsorganisationer ska kunna ta del av uppgifter från . () konstaterar att det finns en skillnad mellan regelverken för omställningsstudiestöd och offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd när det gäller kravet . Myndigheten noterar också att det inte föreslås några bestämmelser om vilka tidsgränser som ska gälla för den tid som det får bortses från vid prövning av kravet . Företagarna anser att ett krav är det mest lämpliga sättet att fastställa om en person är etablerad på arbetsmarknaden, men påpekar att det inte bör påföras nya skyldigheter för arbetsgivare att intyga hur en arbetstagare har arbetat. vill se ett striktare krav . anser att en alternativ regel för att bedöma om en enskild är etablerad på arbetsmarknaden bör övervägas för säsongsarbetare. Kommuner och Regioner anser att det bör förtydligas om kravet eller viss inkomst kan uppfyllas med en subventionerad anställning. och Film och vid anser att det bör tydliggöras att tid som uppdragstagare och egenföretagares inkomster av aktiv näringsverksamhet ska beaktas vid prövningen av om kravet är uppfyllt. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag Krav på etablering på arbetsmarknaden genom arbetad tid Det offentliga grundläggande omställnings- och kompetensstödet föreslås kunna lämnas till den som har en anställning eller den vars anställning ska eller har upphört. Stödets syfte är att stärka den enskilde personens framtida ställning på den svenska arbetsmarknaden och ska även bidra till att hjälpa arbetstagare att ställa om till en ny sysselsättning. Regeringen anser därför att det bör ställas krav på att den enskilde är eller i närtid har varit etablerad på arbetsmarknaden. Förankringen på arbetsmarknaden bör, enligt regeringen, mätas i den sökandes förvärvsarbete. Liksom Företagarna anser regeringen att ett krav är det mest lämpliga sättet att fastställa om en person är etablerad på arbetsmarknaden. Ett sådant krav missgynnar inte någon viss grupp av arbetstagare på ett systematiskt sätt, t.ex. utifrån anställningsform, sektor eller ålder för inträde på arbetsmarknaden. För att inte diskvalificera arbetstagare som är etablerade men har haft återkommande perioder av kortare arbetslöshet bör kravet även förenas med en ramtid, dvs. inom en viss bestämd tid som den enskilde ska uppfylla kravet . I likhet med promemorian anser regeringen att arbete under tolv kalendermånader inom en ramtid får anses visa på tillräcklig anknytning för att komma i fråga för det offentliga grundläggande stödet. För att anses vara tillräckligt förankrad på arbetsmarknaden bör det, utöver kravet på arbete under tolv kalendermånader, även ställas krav på viss omfattning av arbetet under var och en av de tolv månaderna. I promemorian föreslås att arbetet ska ha bedrivits under i genomsnitt minst under en kalendermånad. Kommuner och Regioner anser att kravet riskerar att missgynna dem vars genomsnittliga veckoarbetstid är lägre än . LO anser att det viktiga inte borde vara att beräkna den arbetade tiden utan att det även borde finnas en möjlighet att göra en rimlighetsbedömning om en sökande uppfyller kravet . anser att det bör ställas striktare krav . Regeringen anser att den tid som föreslås i promemorian, dvs. minst under en kalendermånad, är väl avvägd för att en sökande ska anses vara förankrad på arbetsmarknaden. Regeringen anser därmed inte att kraven behöver vara striktare eller att det behöver finnas ett utrymme för rimlighets- bedömningar. Regeringen bedömer att det föreslagna kravet gör att både deltidsanställda och arbetstagare vars veckoarbetstid är lägre än kan uppfylla kravet och därmed omfattas av stödet. I syfte att underlätta handläggningen för Kammarkollegiet och i viss mån öka flexibiliteten för personer som arbetar oregelbundet bör kravet beräknas utifrån ett genomsnittligt antal arbetade timmar per kalendermånad. utvärdering anser att det inte skulle vara orimligt att det ställs hårdare krav för 2021/22:176 en person som är anställd jämfört med den som har sagts upp och riskerar arbetslöshet. anser att det bör övervägas en alternativ regel för säsongsarbetare som i andra avseenden kan anses etablerade i . Regeringen anser att de krav som ställs , som utgångspunkt, bör vara samma för alla som gör anspråk på det offentliga stödet. En enhetlig reglering är också mer förutsebar och enklare för Kammarkollegiet att hantera. Arbetsförmedlingen anser inte att begreppet arbetsvillkor bör användas eftersom det används inom arbetslöshetsförsäkringen. Regeringen konstaterar att den föreslagna lagtexten inte innehåller begreppet arbetsvillkor. Arbetsförmedlingen anser vidare att kravet bör ändras så att fler inskrivna arbetslösa hos myndigheten kan få del av stödet. Regeringen vill understryka att kravet i första hand syftar till att säkerställa att den sökande har en aktuell arbetsmarknads- anknytning. Det är viktigt eftersom det föreslagna stödet syftar till att stärka den sökandes framtida ställning på den svenska arbetsmarknaden. Personer som ännu inte har etablerat sig på arbetsmarknaden eller som har varit borta från arbetsmarknaden har i allmänhet tillgång till andra typer av stöd och kompetensutveckling via utbildningssystemet eller hos Arbetsförmedlingen. Kommuner och Regioner anser att det bör förtydligas om arbets- eller inkomstvillkoret ska kunna kan uppfyllas med arbete i en subventionerad anställning. Arbetad tid i en subventionerad anställning bör enligt regeringens uppfattning kunna beaktas vid prövningen av om kravet är uppfyllt. Enligt regeringens uppfattning behöver lagtexten inte förtydligas ytterligare eftersom den som har en subventionerad anställning har inkomst av förvärvsarbete. Som framgår av avsnitt 7.2 anser regeringen att det är viktigt att Kammarkollegiet och Arbetsförmedlingen utvecklar ett nära samarbete för att underlätta genomförandet av myndigheternas respektive uppdrag. Regeringen bedömer att de arbetsmarknadspolitiska insatserna behöver samordnas för att undvika överlappning mellan olika myndigheter. En enskild person som har en subventionerad anställning bör enligt regeringens mening fortsatt ha möjlighet att få stöd genom Arbetsförmedlingen, både under och efter en anställning, utifrån det behov som Arbetsförmedlingen bedömer att han eller hon har. Det grundläggande omställnings- och kompetensstödet bör därför inte ersätta de insatser som den enskilde får genom Arbetsförmedlingen. och Film och vid anser att det bör tydliggöras att arbetad tid som uppdragstagare eller s.k. kombinatör, dvs.