prop · H903133 · 2022-03-01 00:00:00 — Regleringen ger dock utrymme för att i det enskilda fallet kunna betrakta allvarligt våld mot individer och samhällen som terroristbrott oberoende av våldets bakomliggande drivkrafter. En omständighet av be- tydelse för bedömningen kan vara vilka konsekvenser brottsligheten fått för t.ex. civilbefolkningen. 2021/22:133 Enligt andra stycket är straffet fängelse , lägst fyra och högst , eller på livstid. Är brottet mindre grovt är straffet enligt tredje stycket fängelse i lägst två och högst . För vissa gärningar är bestäm- melsens straffminimum lägre än vad som enligt annan lag är föreskrivet för gärningen, t.ex. beträffande mord och dråp i . Om för gär- ningen ett högre lägsta straff föreskrivs i annan lag, gäller enligt fjärde stycket därför i stället vad som sägs där i fråga om lägsta straff. Det ligger i sakens natur att den översta delen av straffskalan bör tilläm- pas för terroristbrott som innefattar uppsåtligt dödande. Ett högt straff bör också kunna dömas ut om gärningsmannen har visat särskild hänsynslös- het. Andra omständigheter av relevans för straffmätningen bör vara om gärningen har inneburit en fara för verksamhet av betydelse för landets säkerhet, för flera människor eller för egendom av särskild betydelse. (Jfr prop. 2002/03:38 s. Den mindre stränga straffskalan ska användas vid mindre allvarliga fall. Sådana fall kan t.ex. föreligga då gärningen inte har inneburit fara för män- niskors liv eller hälsa eller egendom av särskild betydelse eller om skador på egendom inte är allt för omfattande. Med hänsyn till utformningen av de kvalificerande rekvisiten bör det endast undantagsvis komma i fråga att bedöma ett terroristbrott som mindre grovt. (Jfr prop. 2002/03:38 s. Den mindre stränga straffskalan skulle dock kunna tillämpas för att åstad- komma rimliga resultat i fall där terroristbrott begåtts inom ramen för legi- tima motståndsrörelser eller av frihetskämpar etc. men där de omständig- heterna inte leder till att gärningen inte utgör brott (jfr 29 kap. 3 § brotts- balken). 5 § För samröre med en terroristorganisation döms, om gärningen är ägnad att främja, stärka eller understödja en terroristorganisation, den som 1.för terroristorganisationen tar befattning med vapen, ammunition, brand- farliga eller explosiva varor eller transportmedel, 2.upplåter lokal eller mark till terroristorganisationen, eller 3.lämnar annat liknande stöd till terroristorganisationen. Straffet är fängelse i högst . Om brottet är grovt, döms till fängelse i lägst och och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärning- en har ingått som ett led i en verksamhet som har bedrivits i större omfattning eller om den på annat sätt har varit av särskilt farlig art. fall utgör inte brott. Paragrafen innehåller straffbestämmelser om samröre med en terrorist- organisation. Den ersätter liknande reglering i 2 b, 6 och 7 §§ rekryterings- lagen. Övervägandena finns i avsnitt 5, 8.1, 8.7 och 9. Författningskom- mentaren överensstämmer sakligt sett med författningskommentarerna till de nämnda paragraferna i rekryteringslagen (jfr prop. 2019/20:36 s. 63 f.) med undantag för kommentarerna till vissa ändrade delar av regleringen (brottets beteckning, straffskalan och undantaget för ringa fall). Den straffbara gärningen, som beskrivs i första stycket, består i att ha samröre med en sådan terroristorganisation som definieras i 3 § på något av de sätt som anges i punktlistan. För straffansvar spelar det ingen roll om samröret sker i förhållande till en terroristorganisation som i huvudsak verkar i och från utlandet eller en sådan organisation som verkar i . För att det ska vara fråga om ett straffbart samröre krävs att gärningen är ägnad att främja, stärka eller understödja terroristorganisationen. Rekvi- sitet ”ägnat att” innebär att åklagaren inte behöver visa något visst syfte med gärningen eller att en viss effekt har uppstått, dvs. att terroristorgani- sationen genom brottet har främjats, stärkts eller understötts. Samröret med organisationen ska däremot vara sådant att det typiskt eller generellt sett bidrar till terroristorganisationen på ett sådant sätt. Det handlar alltså om att göra ett slags genomsnittlig bedömning av om ett handlande kan anses innebära en sådan risk för att en terroristorganisation främjas, stärks eller understöds. Det är inte nödvändigt att samröresgärningen tar sikte på terroristbrott för att den ska omfattas av straffbestämmelsen. Att främja terroristorgani- sationen innebär att genom samröret med organisationen skapa gynn- samma förutsättningar för den att växa eller verka. Att stärka organisation- en innebär att genom samröret med den göra den mer effektiv eller slag- kraftig. Att understödja organisationen innebär att genom samröret med den gynna, stödja eller på något annat sätt underlätta för den. I punkt 1 straffbeläggs att ta befattning med viss utrustning som kan komma till användning vid terroristbrottslighet. Straffansvaret enligt punkten omfattar befattning med vapen, ammunition, brandfarliga och explosiva varor samt transportmedel. Straffvärd befattning med utrustning som liknar sådan utrustning som räknas upp, men som inte kan sägas ut- göra sådan, kan omfattas av punkt 3, se nedan. Att ta befattning med utrustning kan ske såväl genom fysiska åtgärder som genom åtgärder som inte innebär någon fysisk befattning. Det kan t.ex. handla om att tillhandahålla, transportera, förvara, reparera eller in- stallera utrustning, liksom att anskaffa utrustning eller ordna med transport eller förvaring av den. Befattning med transportmedel kan t.ex. innebära att agera som chaufför eller att tillhandahålla eller ta hand om fordon. Be- fattningen ska ske för terroristorganisationen. För straffbarheten spelar det ingen roll vem som har förmedlat kontakten eller gett ett eventuellt upp- drag att ta befattning med utrustningen i fråga. Det spelar heller ingen roll om befattningen har skett mot ersättning eller inte. Om den inte sker mot ersättning kan det dock vara en indikation på att det är fråga om finansi- ering av terroristorganisationen enligt 6 §. I punkt 2 straffbeläggs att upplåta mark eller lokal till en terroristorgani- sation. Med upplåtelse avses att den som innehar mark eller lokal låter någon – i det här fallet terroristorganisationen – nyttja marken eller lokal- en. Överlåtelse av lokal eller mark, genom exempelvis försäljning eller gåva, omfattas inte av denna bestämmelses tillämpningsområde. Den upp- låtelse som bestämmelsen träffar torde i praktiken ske mot ersättning eller någon annan form av kompensation, vilket dock inte är någon förutsättning för straffansvar. Om upplåtelsen inte sker mot ersätt- ning kan det vara en indikation på att det är fråga om finansiering av ter- roristorganisationen enligt 6 §. Det krävs inte att upplåtelsen sker för organisationens verksamhet, dvs. det behöver inte faktiskt bedrivas någon verksamhet för att en straffbar upplåtelse av lokal eller mark ska anses ha skett. Slutligen straffbeläggs i punkt 3 att lämna annat liknande stöd till en ter- roristorganisation. Det stöd som avses ska till sin art vara jämförbart med sådant stöd som avses i punkterna ovan. Gärningar som inte till sin art kan 2021/22:133 anses likna att ta befattning med sådan utrustning som anges i punkt 1 eller att upplåta lokal eller mark enligt punkt 2 omfattas alltså inte av det straff- Precis som för övriga punkter förutsätts för straffansvar ock- så att stödet har varit ägnat att främja, stärka eller understödja terrorist- Med att lämna annat liknande stöd kan, som angetts ovan, till att börja med förstås att ta befattning med sådan utrustning som liknar någon av de i punkt 1 särskilt uppräknade typerna av utrustning. Det kan t.ex. röra sig om sådana skadliga eller farliga ämnen som omfattas av bestämmelsen om utbildning för terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet i 9 § eller i re- geringens föreskrifter om vad som utgör krigsmateriel (bilagan till förord- ningen [1992:1303] om krigsmateriel). Vidare kan annat liknande stöd bestå i gärningar som har stark anknytning till den utrustning som omfattas av punkt 1 utan att det handlar om att ta befattning med den. kan det vara fråga om att bistå en terroristorganisation med teknisk support på avancerade vapen eller att skicka en kod eller en teknisk uppdatering till ett fordon. Att möjliggöra användning av utrustningen genom att förse organisationen med manualer till den får också anses likna ett tagande av befattning med utrustningen. På motsvarande sätt kan det handla om gär- ningar som kommer organisationen till nytta på ett liknande sätt som när mark eller lokaler upplåts till denna. Det kan t.ex. handla om andra sätt att, utan att det innebär en upplåtelse, ordna lokaler för terroristorganisationen eller att sätta upp läger åt den. Att skydda organisationens lokaler genom att hålla vakt utanför dem är ett annat exempel. Det straffbara området omfattar inte att förse en terroristorganisation med information i allmänhet. Inte heller bör sådana handlingar som att för en terroristorganisation anordna rent sociala aktiviteter, ta hand om barn eller bistå med matlagning kunna anses vara till sin art jämförbara med övriga punkter i bestämmelsen. Sådan humanitär verksamhet som bedrivs av opartiska humanitära or- ganisationer kan aldrig anses innebära ett straffbart samröre med en terror- Detta gäller även om deras insatser, direkt eller indirekt, skulle kunna komma terroristorganisationen tillgodo. inom ramen för en humanitär verksamhet skulle kunna omfattas av någon av punkterna 1–3, kan handlandet i de fallen inte anses ske för eller till en Den som kör en ambulans på uppdrag av en humani- tär organisation, t.ex. Röda Korset, tar nämligen inte befattning med for- donet ”för” en terroristorganisation utan för den humanitära organisa- Det gäller även om transporten skulle avse medlemmar i terrorist- Däremot kan den som för terroristorganisationen t.ex. till- handahåller eller kör ett ambulansfordon omfattas av straffansvaret för be- fattning med transportmedel, förutsatt att gärningen kan anses ägnad att stärka, främja eller understödja terroristorganisationen. utsätter dock att gärningen inte är ansvarsfri enligt allmänna ansvars- frihetsgrunder (t.ex. bestämmelsen om nöd i 24 kap. 4 § ). det fall det pågår en väpnad konflikt måste det vidare beaktas att den humanitära rätten är tillämplig. När det särskilt gäller sjukvårdsuppgifter framgår av artikel 16.1 tilläggsprotokoll I till Genèvekonven- tionerna att under inga omständigheter ska någon straffas för att ha utfört sjukvårdsuppgifter som är förenliga med medicinska etiska principer obe- roende av vem som kommer i åtnjutande av vården. samröre med en terroristorganisation ska tillämpas så att den inte kommer i konflikt med detta konventionsåtagande. Den som under en väpnad kon- flikt utför sjukvårdsuppgifter som är förenliga med medicinska etiska prin- ciper kan alltså inte straffas för det även om det görs för en terroristorgani- sation och även om det skulle anses ägnat att främja, stärka eller under- stödja organisationen. Journalistisk verksamhet utgör i sig inte sådant stöd som omfattas av bestämmelsen. Även om det som ett led i den journalistiska verksamheten skulle ingå vissa handlingar som omfattas av någon av punkterna i be- stämmelsen, torde de sällan kunna sägas ske ”för” eller ”till” organisation- en. Att en journalist inom ramen för sitt legitima journalistiska uppdrag t.ex. uppehåller sig i ett fordon som tillhör en terroristorganisation innebär inte att journalisten befattar sig med fordonet för organisationen. Under alla omständigheter kan ett handlande inom ramen för den legitima journa- listiska verksamheten inte anses vara ägnat i sig att främja, stärka eller understödja terroristorganisationen. Vid bedömning av om gärningen är ägnad att främja, stärka eller understödja terroristorganisationen – dvs. om gärningen typiskt sett kan främja, stärka eller understödja organisationen –bör nämligen inte bara den isolerade handlingen beaktas utan även det sammanhang i vilket den utförs, dvs. det journalistiska uppdraget. I subjektivt hänseende krävs uppsåt, dvs. åtminstone likgiltighetsuppsåt, till de faktiska omständigheterna. Det krävs alltså uppsåt till att det rör sig om en viss typ av utrustning eller stöd och att befattningen, upplåtelsen eller tillhandahållandet sker för eller till en terroristorganisation, samt till de omständigheter som gör att sammanslutningen är en terroristorganisa- tion. Det krävs inte att gärningsmannen har haft en avsikt att främja, stärka eller understödja terroristorganisationen. Gärningsmannen ska däremot ha uppsåt till de omständigheter som, enligt en objektiv bedömning, gör att samröret är ägnat att främja, stärka eller understödja terroristorganisa- tionen. Enligt andra stycket är straffet för samröre med en terroristorganisation av normalgraden fängelse i högst . Omständigheter som är av betyd- else vid bedömningen av straffvärdet är bl.a. vilken typ av terroristorgani- sation det rör sig om och vilken utrustning det har handlat om samt i vilken omfattning samröret har skett. Att för en terroristorganisation ta befattning med vapen får normalt anses ha ett högre straffvärde än att för en sådan organisation ta befattning med sådan utrustning som i sig inte behöver vara farlig, t.ex. vissa transportmedel. Eftersom samröret med terroristorganisa- tionen kan se olika ut bl.a. beroende på vilken terroristorganisation det är fråga om kan straffvärdet för gärningen variera i avsevärd utsträckning. I tredje stycket föreskrivs en särskild straffskala för brott som är att anse som grovt. För grovt brott är straffet fängelse i lägst och och högst . I samma stycke anges också kvalifikationsgrunder för grovt brott. De omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om brottet är grovt är om gärningen har ingått som ett led i en verksam- het som har bedrivits i större omfattning eller om den på annat sätt har varit av särskilt farlig art. Uppräkningen är inte uttömmande. Frågan om ett brott ska bedömas som grovt ska alltid avgöras med beaktande av samtliga relevanta omständigheter. Kvalifikationsgrunden att gärningen har ingått som ett led i en verksam- het som bedrivits i större omfattning gör att samröresgärningar inom ram- 2021/22:133 en för en verksamhet som har bedrivits organiserat är en omständighet som kan göra brottet grovt. Att gärningen på annat sätt har varit av särskilt farlig art innebär att hänsyn kan tas till bl.a. att en samröresgärning har avsett särskilt farlig utrustning eller att befattningen har avsett utrustning i Det kan också tänkas att upplåtelse av lokal eller mark i något fall kan vara av sådan strategisk eller säkerhetsmässig betydelse att gär- ningen av den anledningen måste anses vara av särskilt farlig art. En om- ständighet som vidare kan göra att ett samröresbrott är att anse som grovt är om samröret har skett i förhållande till en särskilt farlig terroristorgani- sation med vilja och förmåga att begå upprepade fall av terroristbrott som innefattar fara för flera människoliv eller för egendom av särskild betydel- Såväl Daesh som är exempel på sådana terroristorganisation- Att ha samröre med sådana terroristorganisationer utgör exempel på ett samröre av särskilt farlig art som vanligtvis bör göra att brottet bedöms När det gäller val av påföljd är det, på grund av brottslighetens art, ofta motiverat att döma till fängelse även om varken straffvärdet eller tidigare brottslighet i sig skulle motivera det. måste dock bestämmas med beaktande av omständigheterna i det enskilda I fjärde stycket anges att ringa fall av samröre med en terroristorganisa- tion inte utgör brott. Bestämmelsen innebär att mer perifera gärningar, där straffansvar inte är motiverat, undantas från det straffbara området. Undantaget ger alltså en möjlighet att undvika orimliga resultat när sam- En helhetsbedömning av samtliga relevanta omständigheter ska alltid göras. Viss vägledning för tillämpningen kan fås genom bestämmelserna om ansvarsfrihet i 24 kap. . under omständigheter som inte lever upp till men är snarlika de som före- kommer i de bestämmelserna bör kunna göra att ett samröre är att anse Att gärningen i endast obetydlig utsträckning kan anses ha varit ägnad att främja, stärka eller understödja terroristorganisationen kan vara en omständighet som gör att gärningen kan bedömas som ringa. omständigheten att samröret som sådant har varit av obetydligt slag kan föranleda samma bedömning. Ett exempel på detta skulle kunna vara att vid ett enstaka tillfälle anskaffa något enklare transportmedel för en terror- istorganisation, eller att förvara sådan utrustning som anges i första stycket 1 för en terroristorganisation. Utrymmet för att be- döma ett samröre genom befattning med sådan, typiskt sett, farlig utrust- ning som avses i bestämmelsen som ringa får dock anses vara begränsat. Frågan om huruvida en person, som genom sitt samröre med en terrorist- organisation även har begått andra straffbara gärningar, ska dömas för ett eller flera brott får i samtliga fall avgöras med tillämpning av reglerna om Att samröret har innefattat annan brottslighet kan självfallet påverka straffvärdet av samröret, men det är viktigt att samma omständigheter inte beaktas vid bedömningen av straffvärdet. Terroristbrott liksom förberedelse eller annan medverkan till terroristbrott bör i regel konsumera brott mot samröresbestämmelsen. På grund av de likartade skyddsintressena bör i regel inte dömas i konkurrens för samröresbrottet och finanseringsbrottet utan det finns skäl att enbart tillämpa ett av straffbuden. Utgör det andra brottet i stället förberedelse, anstiftan eller medhjälp till ett brottsbalksbrott bör det däremot, på grund av de olika skyddsintressena, normalt dömas i konkurrens för brott mot Prop. 2021/22:133 samröresbestämmelsen och brott mot . det andra brottet utgör brott mot någon specialstraffrättslig lag. Om sam- röret avser en terroristorganisation som är föremål för internationella sank- tioner torde viss befattning med sådan utrustning som nämns i paragrafen också kunna innebära ett brott mot lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner (sanktionslagen). Även i en sådan situation bör dömas i konkurrens för brott mot samröresbestämmelsen och brott mot sanktionslagen. 6 § För finansiering av terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet döms den som samlar in, tar emot eller tillhandahåller pengar eller annan egendom i avsikt att egendomen ska användas eller med vetskap om att den är avsedd att användas 1. för att begå eller på annat sätt medverka till a)terroristbrott eller försök, förberedelse eller stämpling till terroristbrott, eller b)särskilt allvarlig brottslighet eller brott som avses i 5 § eller någon av 7–10 §§, eller 2. av a)en person som begår eller på annat sätt medverkar till terroristbrott eller sär- skilt allvarlig brottslighet eller gör sig skyldig till försök, förberedelse eller stämp- ling till terroristbrott eller särskilt allvarlig brottslighet, b)en terroristorganisation, eller c)en sammanslutning av personer som begår eller på annat sätt medverkar till särskilt allvarlig brottslighet eller gör sig skyldiga till försök, förberedelse eller stämpling till särskilt allvarlig brottslighet. Straffet är fängelse i högst . Om brottet är grovt, döms till fängelse i lägst ett och högst . Vid bedöm- ningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen 1. har avsett brottslighet som innefattar fara för flera människoliv eller för egen- dom av särskild betydelse, 2. har ingått som ett led i en verksamhet som har bedrivits i större omfattning, 3. har avsett betydande värde, eller 4. på annat sätt har varit av särskilt farlig art. fall utgör inte brott. Paragrafen innehåller straffbestämmelser om finansiering av terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet. Den ersätter liknande reglering i 3 och 3 a §§ finansieringslagen. Övervägandena finns i avsnitt 5, 8.2, 8.7 och 9. I första stycket regleras ett straffansvar för den som samlar in, tar emot eller tillhandahåller pengar eller annan egendom i avsikt att egendomen ska användas eller med vetskap om att den är avsedd att användas för viss brottslighet eller av vissa personer eller sammanslutningar. samlar in avses att någon samlar in tillgångar som överlämnas från andra (jfr prop. 2001/02:149 s. 59). Med pengar avses kontanter i form av sedlar och mynt liksom elektroniska pengar enligt lagen (2011:755) om elek- Finansiering kan avse överföring av kontanta medel men också handla om att täcka kostnader som har direkt samband med brottet. eringen avser brottet resa för terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet kan det t.ex. handla om kostnader för biljett, hotell eller andra utlägg som har ett direkt samband med resan (jfr prop. 2015/16:78 s. 69). När det gäller ändamålet för finansieringsåtgärden behandlar punkt 1 gärningar som begås i avsikt att egendomen ska användas eller med vet- 2021/22:133 skap om att den är avsedd att användas för att begå eller på annat sätt med- verka till viss brottslighet. Med medverkan avses anstiftan och medhjälp i den betydelse dessa begrepp har i 23 kap. 4 § . brotten är a) terroristbrott eller försök, förberedelse eller stämpling till terroristbrott, och b) särskilt allvarlig brottslighet (enligt definitionen i 2 §), samröre med en terroristorganisation, offentlig uppmaning till terror- ism eller särskilt allvarlig brottslighet, rekrytering till terrorism eller sär- skilt allvarlig brottslighet, utbildning för terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet eller resa för terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet. Kravet på avsikt eller vetskap vad gäller egendomens användning inne- bär att det för straffansvar krävs att finansiären hade i vart fall insiktsupp- såt till att tillgångarna ska användas för ändamålet i fråga. uppsåt är alltså inte tillräckligt. (Jfr prop. 2001/02:149 s. 59 f.) För ansvar krävs inte uppsåt att finansiera en viss bestämd gärning. är tillräckligt att det föreligger uppsåt till att ett brott förr eller senare ska komma till stånd. (Jfr prop. 2001/02:149 s. Uppsåtet måste också om- fatta de faktiska omständigheter som gör gärningen brottslig. skilt gäller finansiering av brottet samröre med en terroristorganisation räcker det för straffansvar att egendomen är avsedd att användas för sådant samröre som finansieringsbrottet omfattar. Den behöver alltså inte vara avsedd att användas för något sådant brott som terroristorganisationen be- Kravet på att den som finansierar i vart fall ska ha vetskap om vad egendomen är avsedd för innebär att finansiären ska ha kännedom om de faktiska omständigheter som innebär ett samröre med en terroristorganisa- Finansieringen kan ta sikte på att möjliggöra ett framtida samröre med en terroristorganisation eller på att upprätthålla ett pågående samröre. Det kan t.ex. handla om att tillhandahålla medel för fordon eller vapen. (Jfr prop. 2019/20:36 s. I punkt 2 regleras ett straffansvar för den som finansierar en person eller När det gäller en person avses någon som begår eller på annat sätt medverkar till terroristbrott eller särskilt allvarlig brottslighet eller gör sig skyldig till försök, förberedelse eller stämpling till terrorist- brott eller särskilt allvarlig brottslighet. När det gäller sammanslutningar omfattas för det första en terroristorganisation som den definieras i 3 §. Vidare omfattas en sammanslutning av personer som begår eller på annat sätt medverkar till särskilt allvarlig brottslighet eller gör sig skyldiga till försök, förberedelse eller stämpling till särskilt allvarlig brottslighet, i den mån sådana osjälvständiga brottsformer är kriminaliserade. Finansieringsåtgärderna liksom kravet på avsikt eller vetskap är desam- ma som för första punkten. Kravet på att den som finansierar i vart fall har vetskap om vem egendomen är avsedd att användas av innebär att han eller