prop · H90385 · 2022-01-18 00:00:00 — gäller för den enskilda varan och köpet av den, t.ex. vid försäljning av begagnade varor (jfr skäl 36 i varudirektivet). För att kunna avvika från 2 eller 4 § utan att varan därigenom anses felaktig är det inte tillräckligt att parterna på normalt sätt kommer överens Det krävs att näringsidkaren informerar om avvikelserna och att konsumenten accepterar dem på ett särskilt föreskrivet sätt. Näringsidkarens information måste avse specifika avvikelser och det går inte att använda allmänna förbehåll, som att varan säljs i ”befintligt skick”. Om det t.ex. finns skador i lacken på en ny bil måste näringsidkaren informera om dessa skador. Kraven på tydlighet är högt ställda. näringsidkare som vill förvissa sig om att en lägre nivå har avtalats måste därför vara både noggrann och tillräckligt utförlig i sin information och behöver också förvissa sig om att det finns ett godkännande från konsu- menten och att detta har lämnats på det sätt som föreskrivs i paragrafen. Det är näringsidkaren som har bevisbördan för att parterna har kommit överens om att det ska ställas lägre krav på varan än vad som är normalt för liknande varor. Vid flera olika typer av avvikelser krävs att närings- idkaren informerar om var och en av dem. Det ställs inte krav på att varje enskild avvikelse, t.ex. en repa bland flera, godkänns för sig. som utgör en avvikelse måste bedömas med beaktande av bl.a. vad som är normalt förekommande för varor av samma slag och bedömningen kan därmed skilja sig åt beroende på om det är en ny eller begagnad vara. Konsumenten ska godkänna avvikelserna separat från andra uttalanden eller överenskommelser och genom en aktiv och otvetydig handling (se skäl 36 i varudirektivet). Att godkännandet ska ske separat innebär inte att det måste ske i en särskild skriftlig handling. Det handlar i stället om att konsumentens godkännande sker genom en annan viljeförklaring än den som utgör konsumentens accept av avtalet om köp av varan. 2021/22:85 kännandet ges i en särskild skriftlig handling är kravet i regel tillgodosett. Ett separat godkännande kan emellertid även göras i köpeavtalet, så länge det är skilt från godkännandet av avtalsvillkoren i övrigt. Det kan också vara tillräckligt att konsumenten trycker på en knapp eller aktiverar en liknande funktion, t.ex. vid köpet på nätet. Att konsumenten är passiv och inte protesterar när näringsidkaren informerar om avvikelser är alltså otillräckligt som ett godkännande av dessa. Det uppställs visserligen inga formkrav men näringsidkaren gör klokt i att säkerställa bevis om att godkännandet har skett på ett korrekt sätt. Godkännandet, oavsett om detta är skriftligt eller inte, ska ske på ett för konsumenten tydligt sätt. Möjligheten att avvika från kraven i 2 § eller skyldigheten i 4 § innefattar att avtala om lägre krav på t.ex. kvalitet på varan eller antalet nödvändiga uppdateringar av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten i en vara med digitala delar. Parterna kan t.ex. avtala om att näringsidkaren ska tillhandahålla uppdateringar än som föreskrivs i 4 § andra stycket. Möjligheten att avvika från kraven innefattar emellertid även att kunna avtala om att ett visst krav eller uppdateringsskyldigheten inte ska gälla överhuvudtaget. Med ”vid köpet” avses att konsumentens godtagande av lägre krav på varan ska ha gjorts vid avtalets ingående. Beroende på omständigheterna är det därför möjligt för näringsidkaren att informera konsumenten om avvikelserna något tidigare, t.ex. redan i samband med förhandlingar om pris för varan. Att godkännandet måste ske vid köpet innebär alltså att det inte är möjligt för näringsidkaren att i ett senare skede få till stånd t.ex. en begränsning av sin uppdateringsskyldighet enligt 4 §. 7 § En vara som avviker från vad som anges i 2 § 4 ska inte anses felaktig, om näringsidkaren visar att 1.uppgifterna har rättats före köpet på ett sätt som är likvärdigt med det sätt som uppgifterna först lämnades på, 2.uppgifterna inte har inverkat på köpet, eller 3.uppgifterna har lämnats av någon annan än näringsidkaren och att närings- idkaren inte kände till eller borde ha känt till uppgifterna. Paragrafen, som utformas enligt Lagrådets förslag, anger när en vara som avviker från uppgifter som lämnats vid marknadsföringen eller annars före köpet om varans egenskaper eller användning ändå inte ska anses felaktig. Den motsvarar 19 § tredje stycket lag. Genom paragrafen genomförs artikel 7.2 i varudirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 6.8.2. Innebörden av paragrafen är att en vara under vissa omständigheter inte ska anses felaktig trots att den avviker från det objektiva kravet i 2 § 4 om att varan ska stämma överens med sådana uppgifter om varans egenskaper eller användning som lämnats vid marknadsföringen eller annars före köpet. Medan motsvarande bestämmelser lag föreskriver att en rättelse ska göras på ett tydligt sätt, anges i första punkten att rättelsen av tidigare lämnade uppgifter ska göras på ett sätt som är likvärdigt med det sätt som uppgifterna först lämnades. Med det avses att rättelsen sker antingen på samma sätt eller på ett jämförbart sätt (se artikel 7.2 i varu- direktivet). Om näringsidkaren eller någon annan som lämnat uppgifterna har rättat uppgifterna före köpet på ett sätt som är likvärdigt med det sätt som uppgifterna först lämnades på är varan inte felaktig. 2021/22:85 har bevisbördan för att så har skett. En vara som avviker från de objektiva kraven i 2 § 4 ska, liksom , inte heller anses felaktig om uppgifterna enligt andra punkten inte har inverkat på köpet. Bedömningen ska göras objektivt med hänsyn till avvikelsens karaktär och omständigheterna i det enskilda fallet. Om konsumenten påstår att uppgifterna har inverkat på dennes köp åligger det näringsidkaren att visa att så inte har varit fallet. anses vidare, liksom , enligt tredje punkten inte felaktig om näringsidkaren visar att de felaktiga uppgifterna har lämnats av någon annan och att näringsidkaren inte kände till eller borde ha känt till de felaktiga uppgifterna. 8 § En vara med digitala delar ska inte anses felaktig om den avviker från vad som anges i 1 eller 2 § enbart till följd av att konsumenten inte inom skälig tid har installerat en uppdatering som har tillhandahållits enligt 4 §. Detta gäller dock endast om näringsidkaren har informerat konsumenten om att uppdateringen finns tillgänglig och om konsekvenserna av bristande installation, och konsumentens bristande installation inte har berott på anvisningarna för installationen. Paragrafen innehåller bestämmelser om att en vara med digitala delar inte ska anses felaktig i vissa situationer då konsumenten inte installerat en uppdatering som näringsidkaren har tillhandahållit. Den saknar motsvarig- het lag. Genom paragrafen genomförs artikel 7.4 i varu- direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 8.5. Konsumenten kan välja att installera eller inte installera de tillhandahållna uppdateringarna. Om konsumenten låter bli att inom skälig tid installera en uppdatering som näringsidkaren har angett finns tillgänglig, kan konsumenten inte förvänta sig att varan med digitala delar förblir avtalsenlig. I paragrafen finns därför ett undantag från näringsidkarens ansvar för fel avseende den situationen. Undantaget gäller för fall där felet har sin orsak i den uteblivna uppdateringen. Det behöver därmed finnas ett direkt samband mellan avvikel- sen i varan och konsumentens underlåtenhet att installera uppdateringen. Vad som utgör skälig tid för konsumenten att göra uppdateringen får bedömas objektivt, med hänsyn till varans och uppdateringens art och till den insats och färdighet som krävs för att uppdatera. Om det t.ex. är fråga om en kritisk säker- hetsuppdatering ställs i regel krav på ett snabbare agerande från konsumenten än vad som annars är fallet. I detta sammanhang är det av betydelse vad näringsidkaren anger i frågan vid tillhandahållandet av uppdateringen. För att näringsidkaren ska undgå ansvar för fel på varan vid bristande uppdatering måste näringsidkaren ha informerat konsumenten om att hans eller hennes val att inte installera uppdateringen kommer att påverka närings- idkarens ansvar för avtalsenligheten hos de funktioner i varan med digitala delar som den relevanta uppdateringen ska upprätthålla. Det krävs vidare att konsumentens underlåtenhet att installera uppdateringen eller konsumentens felaktiga installation av den inte beror på brister i anvisningarna för installa- tionen. I regleringen ligger även att det inte är näringsidkarens ansvar om uppdateringen inte kommer konsumenten till del på grund av att det före- ligger något fel i konsumentens digitala miljö. 2021/22:85 9 § En vara som avviker från vad som anges i 1 eller 2 § till följd av bristande installation av varan ska anses felaktig, om den 1.har installerats av näringsidkaren eller av någon annan för dennes räkning som ett led i att fullgöra köpet, eller 2.har installerats av konsumenten eller någon för dennes räkning och avvikelsen beror på de anvisningar som har tillhandahållits av näringsidkaren eller, i före- kommande fall, av leverantören av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten ien vara med digitala delar. Paragrafen, som utformas delvis enligt Lagrådets förslag, innehåller bestämmelser om fel på varan till följd av brister i installationen av den. Den motsvarar 16 a § lag. Genom paragrafen genomförs artikel 8 i varudirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 6.8.2. Första punkten motsvarar i sak 16 a § lag och avser det fallet att näringsidkaren som ett led i att fullgöra köpet har åtagit sig att installera varan och installationen har utförts av näringsidkaren eller av någon annan för dennes räkning. Enligt andra punkten, som saknar motsvarighet lag, ska en vara anses felaktig även då en felaktig installation utförts av konsumenten själv. Detta förutsätter dock att den felaktiga installationen beror på att de anvisningar för installationen som näringsidkaren har tillhandahållit var bristfälliga. Är det fråga om en vara med digitala delar gäller detsamma vid bristfälliga installationsanvisningar som konsumenten har fått från leverantören av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten. Eftersom felbedömningen bygger på att konsumenten erhållit installationsanvis- ningar följer att installationen var avsedd att utföras av konsumenten. 10 § är felaktig om den 1.säljs i strid mot ett förbud som har meddelats med stöd av 27 eller 36 § produktsäkerhetslagen (2004:451) eller mot ett annat försäljningsförbud som har meddelats i författning eller av en myndighet väsentligen i syfte att förebygga att den som använder varan drabbas av ohälsa eller olycksfall eller för att annars hindra användning av en vara som inte är tillförlitlig från säkerhetssynpunkt, eller 2.är så bristfällig att dess användning medför påtaglig fara för liv eller hälsa. Paragrafen anger att varan är felaktig vid en försäljning som sker i strid mot vissa förbud eller när den har vissa brister från säkerhetssynpunkt. Den motsvarar 18 § lag. Övervägandena finns i avsnitt 6.8.2. 11 § är felaktig om näringsidkaren har låtit bli att lämna säkerhetsinforma- tion om varan efter föreläggande enligt produktsäkerhetslagen (2004:451) eller låter bli att lämna sådan information om varans egenskaper eller användning som näringsidkaren enligt marknadsföringslagen (2008:486) har ålagts att lämna, om underlåtenheten kan antas ha inverkat på köpet. Första stycket gäller också om föreläggandet eller åläggandet har meddelats varans tillverkare eller någon annan som i tidigare säljled tagit befattning med varan och näringsidkaren har känt till eller borde ha känt till att föreläggandet eller åläggandet inte har fullgjorts. Paragrafen innehåller bestämmelser om att varan är felaktig när viss an- given säkerhetsinformation om varan inte har lämnats. Den motsvarar 19 § fjärde stycket lag. Övervägandena finns i avsnitt 6.8.2. 12 § är felaktig om tredje man 2.har panträtt eller någon annan liknande rätt i varan, 3.har en immaterialrätt i varan som begränsar användningen av den på ett sätt som konsumenten inte med fog kunnat förutsätta, eller 4.påstår att han eller hon har en sådan rätt som anges i 1–3 och det finns sannolika skäl för påståendet. har dock inte ett rättsligt fel enligt första stycket om det följer av avtalet att konsumenten ska överta varan med den begränsning som tredje mans rätt medför. Paragrafen, som utformas med anledning av Lagrådets synpunkter, inne- håller bestämmelser om rättsliga fel. Den motsvarar 21 a § och 22 a § tredje stycket lag. Genom paragrafen genomförs del av artikel 5 och artikel 9 i varudirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 6.8.2. En vara har enligt första stycket ett rättsligt fel när tredje mans rättighet begränsar konsumentens användning av varan på ett sätt som medför att den avviker från vad som föreskrivs i 1–4 §§. I första och andra punkterna anges att tredje mans äganderätt och pant- rätt eller liknande rätt utgör ett rättsligt fel på varan eftersom förekomsten av sådana rättigheter i sig är av karaktären att rätten begränsar använd- ningen av varan. Liksom tillämpas paragrafen även när det rättsliga felet uppkommit efter köpet, t.ex. i situationen då en tredje man som krav för att lämna ut den sålda varan till konsumenten hävdar retentionsrätt. I tillägg till vad som anges lag anges i tredje punkten att även en immaterialrätt som begränsar användningen av varan på ett sätt som konsumenten inte med fog har kunnat förutsätta. Det handlar om en objek- tiv bedömning och således inte om den enskilde konsumentens befogade förväntningar. För att ett rättsligt fel ska föreligga ska en immaterialrätt begränsa användningen av varan på ett sätt som en genomsnittlig konsument inte kan ha haft anledning att räkna med. Med en immaterialrätt avses bl.a. patent-, varumärkes- eller upphovsrätt. Att det finns en immate- rialrätt, t.ex. ett varumärke eller ett företagsnamn, kopplad till varan är inte tillräckligt för att varan ska ha ett rättsligt fel. Det krävs att konsumentens användning av varan begränsas av immaterialrätten på ett sätt som en konsument inte kan har kunnat förvänta sig. Ett typfall när det gäller varor med digitala delar är att det digitala innehållet eller den digitala tjänsten levereras av någon annan än näringsidkaren och i strid mot leverantörens avtal med rättighetsinnehavaren. I fjärde punkten anges att varan har ett rättsligt fel även när tredje man påstår att han eller hon har en sådan rätt som anges i paragrafen och det finns sannolika skäl för påståendet. Detta skiljer sig i konstruktion men inte resultat från hittillsvarande reglering lag (22 a § tredje stycket). Av andra stycket framgår att parterna liksom kan avtala om att konsumenten ska överta varan med begränsningen i fråga. I den utsträck- ning det rättsliga felet gör att varan avviker från kraven på varan i 2 eller 4 § måste dock ett sådant avtal ingås i enlighet med det som föreskrivs i 6 §. 2021/22:85 Köp av begagnade varor på offentlig auktion 13 § Vid köp av en begagnad vara på offentlig auktion gäller inte 2–4 §§. En begagnad vara som köps på offentlig auktion ska anses felaktig om den är i sämre skick än konsumenten med fog kunnat förutsätta med hänsyn till varans utropspris och övriga omständigheter. Paragrafen innehåller vissa särregler vid försäljning av begagnade varor på offentlig auktion. Den motsvarar 17 § andra stycket lag. Frågan behandlas i artikel 3.5 a i varudirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 6.9. Enligt första stycket gäller inte de objektiva kraven på varan enligt 2 §, näringsidkarens skyldighet att lämna upplysningar om varans egenskaper och användning enligt 3 § och näringsidkarens skyldighet att uppdatera varan med digitala delar enligt 4 § för en begagnad vara som säljs på offentlig auktion. Det är därmed parternas avtal i förening med auktions- villkoren, som i princip avgör varans avtalsenlighet med det tillägg som anges i andra stycket. Detta motsvarar i huvudsak att enligt hittillsvarande ordning köpa varan i befintligt skick. Med offentlig auktion avses en försäljningsmetod där näringsidkaren genom ett öppet budgivningsförfarande som sköts av en auktionsförrättare bjuder ut varor till försäljning till konsumenter som har möjlighet att personligen närvara vid försäljningen, och där den som lämnar det vinnan- de budet är skyldig att köpa varan (se definitionen av offentlig auktion i 1 kap. 2 §). Därmed omfattas inte auktioner som uteslutande sker på internet eller annars på distans. Enligt andra stycket, som utformas med anledning av Lagrådets synpunkter, anses varan felaktig om den är i sämre skick än konsumenten med hänsyn till varans utropspris och övriga omständigheter med fog kunnat förutsätta. Vad en konsument har fog att förutsätta ska bedömas objektivt, med hänsyn till avtalets natur och ändamål, till omständig- heterna i det enskilda fallet och till partsbruk (jfr skäl 24 i varudirektivet). Näringsidkarens ansvar för fel 14 § Näringsidkaren svarar för fel på varan som har funnits vid avlämnandet och som visar sig från denna tidpunkt. Om näringsidkaren har åtagit sig att som ett led i att fullgöra köpet installera varan, gäller ansvaret för fel från när installationen har utförts av näringsidkaren eller av någon annan för dennes räkning. För en vara med digitala delar där det digitala innehållet eller den digitala tjänsten tillhandahålls kontinuerligt , svarar näringsidkaren för fel på innehållet eller tjänsten som uppstår eller visar sig efter det att varan med digitala delar avlämnades eller den som avtalet löper. Om konsumenten inte i rätt tid hämtar eller tar emot en vara som hålls tillgänglig för konsumentens räkning och varan försämras därefter, svarar näringsidkaren för försämringen, om den inte enbart beror på varans egen beskaffenhet. Om en försämring av varan uppkommer efter avlämnandet, svarar näringsidkaren för försämringen, om den är en följd av näringsidkarens avtalsbrott. Paragrafen, som utformas delvis enligt Lagrådets förslag, reglerar närings- idkarens ansvar för fel. Den motsvarar 20 § och 23 § tredje stycket i 1990 Genom paragrafen genomförs artikel 10.1–10.3 i varudirektivet Prop. 2021/22:85 (se även skäl 40 i direktivet). Övervägandena finns i avsnitt 6.11.2. I paragrafen anges vilka fel som näringsidkaren ansvarar för. Den gäller även för varor med digitala delar. Ansvarstiden i första stycket är från varans avlämnande, vilket motsvarar det som lag utgör den yttersta reklamationsfristen. Om näringsidkaren som ett led i att fullgöra köpet har installerat varan efter det att varan avlämnats, utsträcks fel- ansvarsperioden till efter installationen. Att näringsidkaren i en garanti eller liknande utfästelse kan utsträcka ansvarstiden följer av 22 §. Liksom ska bedömningen av om varan är felaktig göras med hänsyn till varans beskaffenhet när den avlämnas. Det följer av att ansvaret endast gäller fel som fanns vid avlämnandet (ursprungliga fel), även om felet visar sig först . Felbedömningen ska alltså ske som när risken går över på konsumenten (jfr kommentaren till 2 kap. 6 §). Detta gäller även vid installation och för en varas digitala delar vid ett enstaka tillhandahållande av det digitala innehållet eller den digitala tjäns- ten (se kommentaren till 1 kap. 2 § om sådant tillhandahållande). I andra stycket finns för varor med digitala delar en kompletterande regel vid fel på digitalt innehåll eller digitala tjänster som tillhandahålls kontinuerligt . Vid sådant tillhandahållande svarar närings- idkaren inte bara för fel som fanns när varan med digitala delar avlämnades utan även fel som uppstår därefter. Frågan om det föreligger fel på det digitala innehållet eller den digitala tjänsten får därmed bedömas med hänsyn till innehållets eller tjänstens beskaffenhet inte bara när tillhanda- hållandet påbörjades utan . Utgångspunkten är även i dessa fall att näringsidkarens ansvar gäller efter avlämnandet. Detta utgör den kortast möjliga ansvarstiden även om avtalet löper över än så och innebär att ansvarstiden alltid motsvarar minst den som gäller för varan i övrigt. Om avtalet gäller än så, gäller emellertid näringsidkarens ansvar för fel på det digitala innehållet eller den digitala tjänsten . Tredje stycket motsvarar i sak 20 § andra och tredje styckena lag. 15 § För en vara med digitala delar svarar näringsidkaren för fel till följd av bristande uppdatering som gäller för näringsidkarens skyldighet att uppdatera det digitala innehållet eller den digitala tjänsten. Paragrafen reglerar näringsidkarens felansvar för bristande uppdateringar. Den saknar motsvarighet lag. Övervägandena finns i avsnitt 8.6.1. I paragrafen regleras näringsidkarens felansvar för bristande upp- datering av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten i en vara med digitala delar. Felansvaret följer den uppdateringsskyldighet som anges i 4 §, där det i andra stycket anges denna skyldighet gäller. Parterna har enligt 6 § möjlighet att avvika från kraven i 4 § och det gäller även uppdateringar ska tillhandahållas. En sådan avvikelse påverkar i motsvarande mån näringsidkarens felansvar enligt den nu aktuella paragrafen. 2021/22:85 16 § Om näringsidkaren har handlat grovt vårdslöst eller i strid mot tro och heder eller om felet är sådant som avses i 10 eller 12 §, svarar näringsidkaren för fel som visar sig även som anges i 14 § första och andra styckena. Paragrafen, som utformas i huvudsak enligt Lagrådets förslag, innehåller vissa undantag från näringsidkarens yttersta felansvarstid. Den motsvarar 22 a § första stycket och 24 § lag. Övervägandena finns i avsnitt 6.11.2. 17 § Ett fel som visar sig efter det att varan avlämnades, eller i fall som avses i 14 § andra stycket inom den tid som anges där, ska anses vara ett fel som näringsidkaren svarar för, om inte näringsidkaren visar något annat eller detta är oförenligt med varans eller felets art. Paragrafen, som utformas delvis enligt Lagrådets förslag, innehåller presumtionsregler som tar sikte på frågan om vem av näringsidkaren och konsumenten som har bevisbördan för om det föreligger ett fel på varan som näringsidkaren ansvarar för. Paragrafen motsvarar 20 a § lag. Genom paragrafen genomförs artikel 11 i varudirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 6.11.3 och 8.6.2. Presumtionen gäller , vilket kan jämföras lag. Om det digitala innehållet eller den digitala tjänsten i en vara med digitala delar ska tillhandahållas kontinuerligt , svarar näringsidkaren enligt 14 § för fel på de digitala delarna under hela den avtalade perioden och minst efter avlämnandet. Enligt den nu aktuella paragrafen har näringsidkaren under den tiden bevisbördan för att det digitala innehållet eller den digitala tjänsten var i felfritt skick. I 18 § finns särskilda bestämmelser vid köp av levande djur. Köp av levande djur 18 § Vid köp av ett levande djur gäller vad som anges i 17 § fel som visar sig efter det att djuret avlämnades. Vid köp av ett levande djur till ett pris som överstiger en tiondel av prisbas- beloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken får näringsidkaren och konsumenten avtala om undantag från första stycket. Paragrafen innehåller vissa särregler om bevisbördan vid fel på ett levande djur. Den saknar motsvarighet lag. Frågan behandlas i artikel 3.5b i varudirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 9.2 och 9.4. Paragrafens två stycken innehåller regler som gäller särskilt vid köp av Det är två särregler till den s.k. presumtionsregeln i 17 §, som beskriver näringsidkarens omvända bevisbörda vid fel på varan. Medan särregeln i första stycket gäller vid konsumentköp av alla levande djur är regeln i andra stycket begränsad till dyrare sådana djur. I första stycket begränsas den tid under vilken ett fel som utgångspunkt ska anses vara ett sådant fel som näringsidkaren ansvarar för.