prop · H903107 · 2022-02-07 00:00:00 — Enligt intervjupersonen är interna styrning hierarkisk, med arbete i stuprör, vilket sannolikt leder till dubbelarbete. är dessutom en av många aktörer och därmed beroende av andras deltagande.168 Även och uppfattas arbeta i ”stuprör”. arbetar till exempel med suicidprevention och psykisk hälsa men inte med beroendefrågor.169, 170 har en tydlig uppdelning mellan hälso- och sjukvårdsfrågor och socialtjänstfrågor.171 4.1.6MSB arbetar inte med suicid- och suicidpreventionsfrågor I vår fallstudie har räddningstjänsten i en viktig roll i arbetet med suicidprevention. Vi har därför på en övergripande nivå undersökt hur räddningstjänstens olycksförebyggande arbete styrs och samordnas på nationell nivå. gör den kommunala räddningstjänsten 2 000 utryckningar som rör hot om suicid eller fullbordade suicid, ofta i samverkan med ambulanssjukvård och polis. 167Intervjuer med myndighetspersoner, , , , , och . 168Intervju med nationell verksamhetsutvecklare, . 169Med beroendefrågor avses alkohol, narkotika, dopning, tobak och spel (ANDTS). arbetar med ANDTS-frågor men den verksamheten är inte kopplad till arbetet med suicidprevention. 170Enligt faktagranskning finns ett visst utbyte mellan de två uppdragsområdena inom myndigheten. 171Intervju med sakkunnig inom psykiatrifrågor på nationell nivå, . 58 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Antalet utryckningar har ökat sedan 2018,172 liksom antalet suicidlarm till SOS Alarm.173 Varje kommun kan bestämma hur räddningstjänsten ska arbeta utöver de uppgifter som anges i lagen (2003:778) om skydd mot olyckor (LSO). Detta innebär att händelser som rör hot om suicid hanteras olika i landet. Den statliga aktören för räddningstjänsten är MSB. Myndigheten ska på nationell nivå samordna och stödja kommuner med råd och information.174 Myndigheten ska också samordna och utveckla verksamheten inom räddningstjänsten och när det gäller olycks- och skadeförebyggande åtgärder.175 MSB arbetar inte nationellt med den kommunala räddningstjänstens uppgifter som rör suicid och suicidprevention. kan räddningstjänsten arbeta med bägge uppgifter lokalt.176 MSB har inte fått några regeringsuppdrag inom området (se elektronisk bilaga 4).177 Myndigheten deltar inte heller i myndighetssamverkansgrupp och inte i det kommande nationella strategiarbetet med psykisk hälsa och suicidprevention. Enligt Socialdepartementet178 deltar MSB som samrådspart i uppdraget om att ta fram en nationell strategi.179 En förklaring till att MSB inte arbetar med suicidprevention är myndighetens tolkning av LSO och dess förarbeten. Lagen reglerar vilka räddningsinsatser den kommunala räddningstjänsten är skyldig att genomföra.180 Definitionen av olycka nämner inte särskilt suicid och uppräkningen av vad som kan vara en olycka är därmed inte uttömmande, enligt vår bedömning. Inte heller i förarbetena finns några explicita uppgifter om ifall suicid eller försök till suicid ska ses som en olyckstyp vid en räddningsinsats eller inte.181 Enligt MSB har den kommunala räddningstjänsten inte någon skyldighet att inleda en räddningsinsats vid varje 172Bracken med flera, ”Prioritera inte bort räddningstjänstens självmordsförebyggande arbete, MSB”, . 173SOS Alarm, ”Rättelse om suicidsiffror från SOS Alarm”, hämtad . 174Enligt 1 § 4 p. förordningen (2008:1002) med instruktion för Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. 175Enligt 3 § förordningen (2008:1002) med instruktion för Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. 176Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, ”och räddningsinsatser”, hämtad . Enligt MSB ska acceptansnivån för konsekvenserna av inträffade olyckor successivt sänkas, vilket innebär att räddningsinsatserna ständigt behöver effektiviseras. Därför ska MSB stödja kommunernas förmåga att hantera olika typer av situationer på ett effektivt sätt. Det förebyggande arbetet avser inte specifikt suicidprevention. 177Regeringsbeslut S2010/2274/FST. 178Skriftligt svar från , . 179Regeringsbeslut S2018/04669/FS (delvis), S2018/06126/FS (delvis), S2020/06171/FS (delvis). MSB finns dock inte med som samrådande myndighet i regeringsbeslutet. 180Enligt 1 kap. 2 § lagen (2003:778) om skydd mot olyckor. 2002/03:119, s. 68 f., bet. 2003/04:FöU2, rskr. 2003/04:24. Se även prop. 1985/86:170, s. 22 f. och 62 ff., bet. 1986/87:FöU2, rskr 1986/87:58. R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S S U I C I D P R E V E N T I V A A R B E T E – S A M V E R K A N M E D V E R K A N ? suicid eller suicidförsök. Varje sådan händelse är inte att se som en olycka enligt förarbetena till lagen enligt myndigheten.182, 183 Enligt LSO är kommunerna skyldiga att ha ett handlingsprogram för det olycksförebyggande arbetet.184 Handlingsprogrammet ska bygga på MSB:s föreskrifter om programmets innehåll och struktur.185 MSB beslutade om nya föreskrifter för kommunala handlingsprogram.186 I föreskrifterna anges sex olyckstyper, med en möjlighet för kommuner att lägga till ytterligare olyckstyper utifrån lokala förhållanden. MSB remitterade sina förslag till föreskrifter och allmänna råd samt handlingsprogram till kommunerna. Ett antal kommuner och andra remissinstanser svarade att föreskrifterna borde innehålla en sjunde olyckstyp som antingen kallas ”nödställd person” eller ”suicid/suicidförsök”, eftersom skadorna på liv och hälsa i denna grupp är stor. MSB:s tolkning av bestämmelserna är att denna olyckstyp i vissa fall kan härledas till de kriterier som enligt LSO187 måste uppfyllas för att räddningstjänsten ska agera. Enligt myndigheten är syftet med föreskrifter för handlingsprogrammet att få enhetligare och därmed mer jämförbara kommunala program. Om fler olyckstyper skulle vara med skulle jämförbarheten bli sämre. MSB har tagit med ”nödställd person” i de allmänna råden som exempel på en olyckstyp som kommunen kan överväga att komplettera den föreskrivna listan med.188 Men eftersom vi konstaterar att kommuner arbetar olika finns en risk för att olyckstypen ”nödställd person” bedöms och hanteras olika av räddningstjänsterna såvida det inte finns en tydlig vägledning om vilka undergrupper som avses. 182Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Sammanställning av remissvar angående utkast på föreskrifter och allmänna råd om kommunala handlingsprogram, 2021, s. 3. Se även Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Konsekvensutredning vid regelgivning - Föreskrifter och allmänna råd om kommunala handlingsprogram enligt lagen om skydd mot olyckor, 2021, s. 9. 183Enligt MSB:s faktagranskning måste man, liksom vid alla typer av händelser, göra en avvägning av om det är tal om en räddningsinsats enligt 1 kap. 2 § lagen (2003:778) om skydd mot olyckor. 184Enligt 3 kap. 3 och 8 § lagen (2003:778) om skydd mot olyckor. 185Se även MSB:s möjlighet att meddela föreskrifter enligt 3 kap. 3 § i förordningen (2003:789) om skydd mot olyckor. 186Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, ”Nya föreskrifter för tydligare kommunala handlingsprogram enligt LSO”, hämtad . 187Enligt 1 kap. 2 § lagen (2003:778) om skydd mot olyckor. 188Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Sammanställning av remissvar angående utkast på föreskrifter och allmänna råd om kommunala handlingsprogram, 2021. R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N En företrädare för bedömer att arbetet med suicidprevention i första hand tillhör hälso- och sjukvårdens område189, men menar att kommunerna själva kan utforma räddningstjänstens uppgifter utöver lagstiftningens krav så att det passar varje kommun. Kommunerna har tidigare kunnat ha breda handlingsprogram som utgår från flera olika lagstiftningar med olika förebyggande områden och uppgifter.190 Kommunen som vi har undersökt, , har valt att ge räddningstjänsten mandat att arbeta aktivt med suicidprevention. har i en rapport, med samma kommun som exempel, visat att räddningstjänsternas roll i det suicidpreventiva arbetet kan breddas, från att de enbart rycker ut vid akuta suicidlarm, till att de kan ha ett samordningsansvar för hela det suicidpreventiva arbetet i kommunen.191 Vår fallstudie visar att författningsstöd och vägledning för suicidprevention efterfrågas som en del av det olycksförebyggande arbetet, även om räddningstjänsten har ett utvecklat suicidpreventivt arbete. Vidare är det tydligt i fallstudien att systematiskt arbete med räddningsinsatser som också rör hot om suicid är en viktig del av det förebyggande arbetet och därmed lärandet. Även i propositionen till den reviderade LSO lyfts olycksundersökningar, lärande och systematik i kommunernas arbete fram som ett viktigt utvecklingsområde.192 4.1.7Antalet suicid på statliga järnvägar oförändrat högt trots halveringsmål Vi har undersökt vilka statliga insatser som har gjorts för att förebygga suicid inom transportsystemet och vad de har lett till. Genomgången pekar på att antalet suicid på statliga järnvägar inte har minskat trots mål om en halvering av antalet omkomna. Suicidpreventiva insatser inom transportsystemet bedöms vara effektiva enligt forskningen inom suicidprevention. Regeringen har uttalat att suicidprevention är ett viktigt område inom trafiksäkerhetsarbetet193 och har gett myndigheter på trafikområdet flera uppdrag194. 189I propositionen till den förra räddningstjänstlagen (1986:1102), RäL, behandlas begreppet räddningstjänst. Det framgår att gränsen mellan sjukvården och räddningstjänsten inte får dras alltför skarpt (prop. 1985/86:170, s. 64, bet. 1986/87:FöU2, rskr 1986/87:58). Av betänkandet Reformerad räddningstjänstlagstiftning (SOU 2002:10, s. 289–290) framgår, vad avser 1 kap. 2 § LSO, följande: ”Myndighetsverksamhet, som rör förebyggande åtgärder mot andra olyckor än bränder, regleras emellertid i allt väsentligt genom annan lagstiftning för det aktuella området och inte inom ramen för den aktuella lagstiftningen. Av bestämmelserna i 3 kap. 1 § LSO framgår dock att kommunen skall vara verksam för skydd mot andra olyckor än bränder.” Bestämmelserna i 1 kap. 2 § LSO är innehållsmässigt desamma som de i 2 § RäL. 190Looström, ”MSB prioriterar inte bort räddningstjänstens suicidpreventiva arbete”, . 191Folkhälsomyndigheten, Suicidpreventivt arbete i . Exempel på samverkan mellan olika professioner med räddningstjänsten som samordnare, 2021. 2019/20:176, s. 63, bet. 2020/21:FöU3, rskr. 2020/21:22. 193Regeringsbeslut N2016/05494/TS. 194Regeringsbeslut N2016/05492/TS; Regeringsbeslut N2016/05493/TS; Regeringsbeslut N2016/05491/TS. R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S S U I C I D P R E V E N T I V A A R B E T E – S A M V E R K A N M E D V E R K A N ? Visionen för suicid omfattar också transportsystemet.195 fanns en nollvision för omkomna i vägtrafik, vilken även gällde som övergripande princip för samtliga trafikslag.196 De första etappmålen om halvering av antalet omkomna till 2020 beslutades för vägtrafiken197 och 2012 för den statliga järnvägen198. Regeringen tog 2016 fram ett inriktningsdokument199 där de framhöll att åtgärder för att minska antalet självmord i järnvägstransportsystemet inte varit tillräckligt tydliga delar av tidigare trafiksäkerhetssatsningar. En förklaring till det är att suicid har betraktats som avsiktliga händelser, inte olyckor, och därför inte behandlats som en del av trafiksäkerhetsproblematiken. Regeringen såg därför positivt på de initiativ som har tagits för att systematiskt minska antalet självmord som begås inom transportsystemet.200 och Transportstyrelsen föreslog 2016 gemensamt ett mål om en halvering av antalet suicid inom vägtrafiken, inklusive hopp från broar, till 2030.201 Regeringen beslutade om ett halveringsmål inom samtliga trafikslag till 2030.202 För bantrafiken203 omfattar målsättningen även olyckor på grund av suicid, vilket inte gäller för övriga trafikslag. –2019 skedde cirka 130 suicid inom det svenska transportsystemet, och de flesta suiciden sker inom järnvägs- och tunnelbanetrafiken.204 Självmord är den vanligaste anledningen till att personer omkommer inom järnvägs- och tunnelbanetrafiken.205 Den första perioden med halveringsmålen visar att man i princip lyckats nå målen vad gäller omkomna i vägtrafiken medan resultatet för järnväg ligger på en oförändrad nivå.206 Att antalet suicid har varit stabilt och högt indikerar att det finns störst utmaningar inom 2007/08:110, s. 106, bet. 2007/08:SoU11, rskr. 2007/08:226. 1996/97:137, bet. 1997/98:TU4, rskr. 1997/98:11; Prop. 1997/98:56, bet. 1997/98 TU10, rskr. 266 och prop. 2008/09:93, bet. 2008/09:TU14, rskr. 2008/09:257. 2009/10:TU12, prot. 2009/10:90. 198Trafikverket, Årsredovisning 2012, 2013, s. 23. Se även , ”Nollvisionen för väg och järnväg”, hämtad . Målet utgår års nivå, då sammanlagt 110 personer omkom i det statliga järnvägssystemet. Enligt är det både logiskt och realistiskt att uppnå halveringsmålet till 2020. 199Regeringsbeslut N2016/05494/TS. 201Trafikverket och Transportstyrelsen, Analysrapport. Översyn av etappmål för säkerhet på väg - till 2020 och 2030, med en utblick mot 2050, 2016. 202Infrastrukturdepartementet, ”Regeringen höjer ambitionsnivån i trafiksäkerhetsarbetet”, hämtad (regeringsbeslut I2020/00423/US och I2020/00433/US). Etappmålen har utformats utifrån det transportpolitiska hänsynsmålet. 203Med bantrafik avses järnväg, tunnelbana och spårtrafik, se regeringsbeslut I2020/00423/US och I2020/00433/US. 204Nationellt centrum för suicidforskning och prevention, Region och , Förstudie. Suicid i transportsystemet, 2020. Uppgifter om suicid som sker i transportsystemet finns inte samlade utan måste tas fram och bearbetas från ett femtontal databaser. 205Trafikverket, ”Nollvisionen för väg och järnväg”, hämtad . 206Jämför , Årsredovisning 2019, 2020, s. 18. R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Antalet suicid på järnvägar har minskat något 2020,207 vilket också gäller för antalet suicid i stort. Suicidprevention inom statliga järnvägen – brister i det förebyggande arbetet och risk för att effektiva åtgärder nedprioriteras arbetar i huvudsak med två typer av åtgärder för att minska personpåkörningar i järnvägssystemet: stängsel och övervakningskameror kombinerat med snabba väktaringripanden.208 Dessutom prövar nu kombinationer av åtgärder, och ett pilotprojekt för att minska obehöriga i spår vid stationer pågår.209 menar att det är svårt att förebygga suicid.210 ”Det handlar till skillnad från olyckor om att personen aktivt söker sig till spårområdet.” (Intervju med tjänsteperson, ) Primärt utarbetar åtgärdsförslag först efter att en incident har ägt rum, och stängsling sker på de järnvägssträckor där de flesta påkörningar med dödlig utgång har inträffat.211 Kvalitetssäkringen av de stängslingsåtgärder som vidtagits görs inte systematiskt212 och det finns betydande brister i de barriärer som satts upp i syfte att förebygga intrång på spårområdet.213 Enligt rapporteras incidenter in till system samt analyseras och följs upp regelbundet.214 Möjligheterna för att följa upp och beräkna effekten av vidtagna åtgärder, och därmed förutsättningarna för att systematiskt skatta effekter av vidtagna åtgärder, är dock begränsade på grund av betydande brister i data.215 Effektiviteten i trafiksäkerhetsarbete för järnväg riskerar att påverkas negativt av regeringens uppdrag om att öka säkerheten vid plankorsningar inom befintliga ekonomiska ramar,216 eftersom uppdraget ”kan begränsa implementeringen av andra förebyggande åtgärder som anses spara mer liv än plankorsningsåtgärder”.217 207Trafikverket, Extern Rapport trafiksäkerhet järnväg 2020, , s. 81. Siffrorna är preliminära. 208Trafikverket, Åtgärder mot personpåkörningar på järnväg. Underlagsrapport till planeringsunderlag trafiksäkerhet – järnväg, 2018, s. 80. 209Skriftligt svar från , . 210Intervju med tjänsteperson, . 211Skriftligt svar från , . 212Intervju med tjänsteperson, . 213Järnvägssektorns samverkansforum, ”Obehöriga i spår” . Branschgemensam utredning av en belastad sträcka i Region , 2018, s. 13 f. har funnit liknande brister vid ett platsbesök vid den drabbade sträckan södra, . Se även Järnvägssektorns samverkansforum, ”Obehöriga i spår” i . Branschgemensam utredning av en belastad sträcka i Region , 2019. 214Skriftligt svar från , . 215Statens väg- och transportforskningsinstitut, Effektutvärdering av stängsling på järnväg. Pilotprojekt i Region , 2020. 216Regeringsbeslut N2019/00388/TIF. 217Trafikverket, Gapanalys. Skillnaden mellan förväntad utveckling av transportsystemet och målbild 2030, 2020, s. 80. R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S S U I C I D P R E V E N T I V A A R B E T E – S A M V E R K A N M E D V E R K A N ? 4.2Folkhälsomyndighetens samverkan med myndigheter och intressenter En central del i samordningsuppdrag är att samverka med myndigheter, brukar- och anhörigorganisationer och andra frivilligorganisationer. har därför bildat två nationella samverkansgrupper, en för myndigheter och en för intressenter, vars syfte är att deltagarna ska kunna utbyta kunskap med varandra och förbättra samordningen av det kunskapsstödjande arbetet. Vi har skickat ut öppna enkätfrågor till deltagarna i de två samverkansgrupperna om hur de bedömer nyttan med samverkan och vad arbetet leder till. Svaren redovisas i följande delavsnitt.218 4.2.1Nationella myndighetsgruppen – deltagarna har nytta av samverkan men saknar konkreta åtgärder för att minska suicid Sammanlagt nio myndigheter219 och deltar i den nationella myndighetssamverkansgruppen, som samordnas av . Samtliga deltagande myndigheter har besvarat våra öppna enkätfrågor om det suicidpreventiva arbetet inom gruppen. Sammanfattningsvis uppger myndigheterna att de har nytta av arbetet i samverkansgruppen. Medverkan bidrar till ökade kunskaper om suicidprevention och ger möjlighet att skapa nätverk med kollegor från andra myndigheter. Men många deltagare saknar konkreta åtgärder och diskussioner om vad och på vilket sätt myndigheterna gemensamt och enskilt kan göra i praktiken för att minska antalet suicid. Kunskaper från forskningen och arbetssätt vanligast men används olika En central del i samverkansmötena är att utbyta kunskaper och information om arbetssätt inom suicidprevention. Vid mötena diskuteras aktuell forskning, praktiska metoder, uppdaterad statistik, nya rapporter och nationella aktiviteter inom området. De frågor som myndigheter väljer att själva ta upp på mötena handlar om egna aktuella projekt inom suicidprevention, saker som myndigheter har sett under tillsynsbesök, analyser av kunskapsbehovet inom området, aktuell statistik, riktlinjer och utbildningsinsatser. Till exempel redovisar statistik om suicidförsök eftersom myndigheten har de mest aktuella uppgifterna. SOS Alarm redovisar statistik från sitt uppdrag att hantera anrop på nödnumret 112, och rutiner för suicidärenden. SOS Alarm lyfter återkommande önskemålet om en nationellt enhetlig hantering av akuta suicidärenden som kommer via 112. Anledningen är att det finns regionala och 218Samtliga tio deltagare i myndighetssamverkansgruppen har besvarat frågorna. Inom intressentgruppen har frågorna besvarats av elva deltagare från tio organisationer/verksamheter (två svar från samma organisation). 219Läkemedelsverket, , , Inspektionen för vård och omsorg (), (SiS), , , och . 64 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N lokala skillnader i hanteringen. Företrädaren för SOS Alarm menar att frågan om en enhetlig ärendeprocess bör hanteras inom samverkansgruppen. Flertalet deltagare tar med sig kunskap om aktuell forskning och information om hur andra arbetar med suicidprevention till den egna myndigheten. Några deltagare har nyetablerat kontakter med andra deltagare som de tar med sig till sin myndighet. En deltagare anser att nyttan med myndighetsgruppen är begränsad eftersom det är svårt att tillämpa andra myndigheters underlag och arbetssätt i den egna organisationen då målgrupper och arbetsområden skiljer sig åt. Men det finns också exempel där myndigheter samverkat om att ta fram metoder och material på ett framgångsrikt sätt. En deltagare har fått signaler från andra myndigheter i samverkansgruppen om ökat missbruk eller överdoseringar med vissa läkemedel, vilket har kunnat utredas vidare på den egna myndigheten. För en annan myndighet har kunskapsutbytet i samverkansgruppen lett till att man har identifierat risker inom den egna verksamheten. En myndighet lyfter att aktuella kunskaper om pågående aktiviteter på regional och lokal nivå är värdefulla. Andra deltagare lyfter nyttan med att skapa nätverk under mötena och att det gynnar den egna myndighetens suicidpreventiva arbete. Ett exempel är kontakterna med blåljusmyndigheter, som har ökat förståelsen för räddningsinsatser och bidragit till kunskap om hur intrångsskydd eller hoppskydd kan påverka en räddningsinsats. Denna typ av kunskap har påverkat arbete när det gäller planering, prioritering och utformning av fysiska barriärer. SOS Alarm och Kriminalvården är positiva till samverkansgruppen men de anser att kunskaperna inte har påverkat den egna verksamhetens arbete med suicidprevention. Det beror på att det mest förs teoretiska diskussioner vid mötestillfällena. Därför efterfrågas mer konkreta suicidpreventiva åtgärder för den egna verksamheten. Myndigheterna vill se förbättrade arbetssätt för att få till konkreta åtgärder En majoritet av de deltagande myndigheterna anser att samverkansgruppens arbetssätt kan förbättras. Deltagarna efterfrågar mer handfasta arbetssätt som leder till konkreta åtgärder inom suicidprevention. Två andra myndigheter anser att samverkansgruppen bör delas upp i mindre grupper så att myndigheter med individnära uppdrag kan fördjupa sig i konkreta och handfasta frågor om till exempel rutiner, utbildningar, riskbedömningar och arbetsredskap. ”Den stora utmaningen för gruppen är att hitta samverkan om frågor som har relevans för merparten av myndigheterna. Detta kan vara utmanande när vi ses i myndighetsgruppen, och än mer när vi därtill ses tillsammans med civilsamhället.” (Skriftligt svar från en deltagare i myndighetsgruppen) R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S S U I C I D P R E V E N T I V A A R B E T E – S A M V E R K A N M E D V E R K A N ? Tre myndigheter vill lägga mer tid på myndighetssamverkan och frågor som har relevans för merparten myndigheter för att diskutera vad de gemensamt kan göra i praktiken för att minska suicid. Att nationella intressentgruppen är med på vartannat samverkansmöte ses som en försvårande faktor. Två myndigheter föreslår därför mindre samverkan med intressentgruppen. En deltagande myndighet menar att det är oklart vilket mandat man har, dels gentemot , dels mot andra myndigheter i samverkansgruppen. Flera aktörer efterfrågas till samverkansgruppen Slutligen framkommer det att hälften av de deltagande myndigheterna vill att andra aktörer ansluter sig till samverkansgruppen. Det gäller följande: •SKR, eftersom prehospital sjukvård och ses som nyckelorganisationer i att förhindra suicid vid akuta hot och SKR är företrädare för dessa verksamheter •Rättsmedicinalverket som kan bidra med kunskaper om suicid •SBU som kan bidra med kunskapsöversikter inom suicidprevention •Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) och Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) angående tidiga insatser för barn och unga •Barnombudsmannen (BO) •En myndighet som arbetar med forskning och utveckling.220 4.2.2Nationella intressentgruppen – fungerande arena för samverkan men svagt stöd för implementering av suicidpreventiva insatser I den nationella intressentgruppen ingår företrädare för ett tiotal frivilligorganisationer och SKR. I gruppen ingår också sakkunniga och forskare från några lärosäten.221 Intressentgruppen har fyra gemensamma mål för arbetet.