prop · H903248 · 2022-06-07 00:00:00 — 38Se , Det kommunala utjämningssystemet – behov av mer utjämning och bättre förvaltning, 2019. 39SCB, Kommunalekonomisk utjämning. 2019/20:11, s. 10. 2003/04:155, bet. 2004/05:FiU7, rskr. 2004/05:13. R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S F I N A N S I E R I N G A V K O M M U N E R N A genomfördes för att systemet i högre grad ska beakta strukturella behovs- och kostnadsskillnader.42 Strukturbidrag utgår till vissa kommuner som kompensation för tidigare tillägg i vissa av de delmodeller som inte längre ingår i kostnadsutjämningen eller för stora intäktsminskningar till följd av förändringar av utjämningssystemet.43 Införandebidrag avser att mildra de negativa effekterna vid större förändringar i utjämningssystemet genom att åstadkomma en gradvis anpassning till nya bidrags- och avgiftsnivåer.44 2019 utgick inga införandebidrag till kommunerna. Regleringsbidraget eller regleringsavgiften är skillnaden mellan de av anvisade medlen på anslaget för kommunalekonomisk utjämning och ovanstående fyra delar och fördelas till samtliga kommuner med ett enhetligt belopp per invånare.45 2.2.2 Staten finansierar av utjämningsbidragen uppgick statens anslag för kommunalekonomisk utjämning till kommunerna till , se figur 2.46 Figuren visar även storleken på bidragen och avgifterna inom utjämningssystemet. Bidragen uppgick till och avgifterna till . Staten har ingen del i finansieringen av kostnadsutjämningen. Den finansieras mellan kommunerna. 2019/20:11, bet. 2019/20:FiU18, rskr. 2019/20:41. 2019/20:11, s. 12. 44SOU 2018:74, s. 94. 45SCB, Kommunalekonomisk utjämning. 2019/20:101. 20R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Figur 2 Kommunalekonomisk utjämning –2019, miljarder kronor Anslag för kommunalekonomisk utjämning till kommunerna Inkomstutjämning, bidrag/avgifter Kostnadsutjämning, bidrag/avgifter Anm.: Positiva belopp avser bidrag, negativa belopp avser avgifter. Källa: SCB. 2.2.3 fastighetsavgift betalas för bostäder fastighetsavgift betalas av ägare till bostadsfastigheter. De vanligaste bostadsfastigheterna är småhus och hyreshus (flerfamiljshus med bostadsrätter eller hyresrätter). Avgiften är lägre per lägenhet i hyreshus än för småhus. Den kommunala avgiften var vid införandet för småhus, dock högst av taxeringsvärdet, och per lägenhet i hyreshus, dock högst av taxeringsvärdet för hyreshus. Fastighetsavgiften för hyreshus sänktes 2013 (se bilaga 1). Den maximala fastighetsavgiften benämns ofta takbelopp. Fastighetsavgiftens takbelopp är indexerat och räknas om med förändringen av inkomstbasbeloppet.47 uppgick den till för småhus och för lägenhet i hyreshus. Ingen fastighetsavgift tas ut för nybyggda bostäder. Byggnader som innehåller bostäder är befriade från fastighetsavgift efter värdeåret (vanligen det år då byggnaden färdigställs). Detta gäller för byggnader med värdeår 2012 eller . För byggnader med tidigare värdeår gäller mindre generösa regler (se bilaga 1). 47Lagen (2007:1398) om fastighetsavgift. R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S F I N A N S I E R I N G A V K O M M U N E R N A 2.2.4Staten fördelar medlen från den kommunala fastighetsavgiften mellan kommunerna Staten fördelar medlen från den kommunala fastighetsavgiften mellan kommunerna. fick varje kommun per invånare.48 får varje kommun en intäkt som uppgår till belopp samt förändringen av de sammanlagda fastighetsavgifterna för de fastigheter som är belägna i kommunen.49 Beloppet per invånare baserades på en prognos för fastighetsavgiften för 2008.50 Utfallet blev högre än prognosen.51 Detta belopp fördelas inte mellan kommunerna utan tillfaller staten . Likvidmässigt kommer de årliga intäktsförändringarna från fastighetsavgiften kommunerna till del med eftersläpning. Det beror på att fastighetsavgifterna fastställs av först efter beskattningsåret. Reglerna innebär att utbetalningen uppgick till samma belopp som utbetalningen justerat med intäktsförändringen mellan 2016 och 2017.52 I kommunernas årsredovisning ska dock en prognos av intäkten redovisas.53 Kommunernas intäkter från fastighetsavgiften uppgick till , se figur 3. har kommunernas intäkter från fastighetsavgiften ökat med . Det innebär att 2019 fördelades mellan kommunerna enligt regeln att intäktsförändringarna tillfaller den kommun där fastigheten är belägen. 48Lagen (2007:1413) om utbetalning till kommuner av fastighetsavgiftsmedel 2008–2010 och prop. 2007/08:27. 2007/08:27, s. 101 ff. 50Ibid, s. 102. 51Ekonomistyrningsverket, Den kommunala fastighetsavgiften – en fördelningsanalys, 2014. 52Enligt 4 § lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. har en kommun rätt att under visst år (avgiftsåret) av staten uppbära fastighetsavgiftsmedel med belopp som motsvarar vad kommunen haft rätt att uppbära i sådana medel närmast föregående år med justering för skillnaden mellan de sammanlagda fastighetsavgifterna i kommunen enligt beslut om slutlig skatt året före avgiftsåret och motsvarande summa andra året före avgiftsåret. 53Kommunerna rekommenderas av Rådet för redovisning att redovisa en beräkning av intäkten, periodiserat till det år den hänför sig. Rådet för redovisning, Rekommendation R2 Intäkter, . 22R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Figur 3 Kommunernas intäkter från den kommunala fastighetsavgiften 2008–2019, miljarder kronor 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 Källa: SKR. 2.3.1 Riktade statsbidrag hanteras av statliga myndigheter Reglerna för de riktade statsbidragen framgår av antingen förordning, regleringsbrev till myndighet, uppdrag till myndighet eller överenskommelse mellan staten och SKR. Reglerna omfattar vanligen bestämmelser om vem som får söka eller rekvirera bidraget, vad bidragsmedlen ska användas till, storleken på bidraget, redovisning eller återrapportering samt återbetalning och återkrav. Bidragen hanteras av statliga myndigheter eller av SKR. Hanteringen innebär i normalfallet att myndigheten beräknar eventuella bidragsramar, informerar om bidraget, vanligen på myndighetens webbplats, tar emot och prövar ansökningar (om ansökan krävs), betalar ut bidragsmedel efter ansökan eller rekvisition, tar emot redovisningar av hur medlen använts, tar emot återbetalningar och beslutar om eventuella återkrav. I myndighetens årsredovisning redovisas i vilken utsträckning anslagsmedlen för bidragen förbrukats. Myndigheten kan även ha uppdrag att lämna en mer detaljerad redovisning till regeringen om hur bidraget har använts. 2.3.2 Skillnader i statsbidrag mellan olika statistikkällor Enligt Statskontoret uppgick de riktade statsbidragen till kommunerna till i genomsnitt 2015–2019, se figur 4. Statskontoret har kartlagt generella statsbidrag, riktade statsbidrag och kostnadsersättningar till R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S F I N A N S I E R I N G A V K O M M U N E R N A kommunsektorn från och med 2015.54 Kartläggningarna baseras på uppgifter från ESV över utbetalda medel till kommunsektorn från olika anslag på statens budget med avdrag för eventuella återbetalningar från kommunsektorn.55 De riktade statsbidragen och kostnadsersättningarna till kommunerna uppgick sammantaget till betydligt högre belopp 2015–2019 än åren , se figur 4. Källan till den längre tidsserien i figur 4 är Räkenskapssammandraget för kommuner, som samlas in av SCB och kommer från kommunernas bokslut. Där samredovisas riktade statsbidrag och kostnadsersättningar. Vi har därför inga längre tidsserier för riktade statsbidrag. Beloppen i Statskontorets kartläggningar skiljer sig från beloppen i räkenskapssammandraget, se figur 4. Det beror bland annat på att det inte finns en entydig definition av riktade statsbidrag. Exempelvis kan ett statsbidrag som klassas som riktat av Statskontoret klassas som generellt i räkenskapssammandraget.56 En annan skillnad är att Statskontorets uppgifter är redovisade kassamässigt (statens utbetalningar) medan uppgifterna i räkenskapssammandraget är redovisade periodiserat (kommunernas intäkter). Figur 4 Riktade statsbidrag och kostnadsersättningar 2011–2019, miljarder kronor Källor: SCB, Statskontoret samt egna beräkningar. 54Statskontoret, Utveckling av den statliga styrningen av kommuner och landsting 2018, 2019; Statskontoret, Utveckling av den statliga styrningen av kommuner och regioner 2019, 2020; Statskontoret, Utveckling av den statliga styrningen av kommuner och regioner 2020, 2021. 55Statskontoret, Utveckling av den statliga styrningen av kommuner och regioner 2020, 2021, samt e-post från Statskontoret . 56Statskontoret, Utveckling av den statliga styrningen av kommuner och regioner 2020, 2021, klassar ett statsbidrag som generellt om det redovisas på utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner i statens budget. Enligt Rådet för redovisning, Rekommendation R2 Intäkter, , ska kommuner redovisa ett statsbidrag som generellt om bidraget har vaga villkor och saknar krav på återrapportering eller återbetalning. 24R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 2.3.3Riktade statsbidrag inom många områden men mest till utbildning betalade staten ut i riktade statsbidrag till kommunerna, enligt Statskontorets kartläggning.57 Medlen fördelades på 136 olika statsbidrag.58 Det fanns bidrag inom de flesta av utgiftsområdena på statens budget, se figur 5. Mest medel betalades ut för bidrag inom utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning (av de samlade utbetalningarna). Några av de större bidragen avser höjda löner för lärare och förskolelärare, stärkt likvärdighet och kunskapsutveckling och stöd till kommuner som tillämpar maxtaxa inom förskolan och fritidshemmet.59 Stora utbetalningar av bidragsmedel gjordes även inom utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv (). Det mesta av medlen på området avser stöd som kommuner fick i rollen som arbetsgivare, till exempel lönebidrag och stöd för nystartsjobb.60 Förhållandevis mycket medel () betalades ut för bidrag inom utgiftsområde 9 Sjukvård, hälsovård och omsorg. Några av de större bidragen till kommuner avser förstärkning av äldreomsorgen och stärkt bemanning inom den sociala barn- och ungdomsvården.61 Förhållandevis mycket medel betalades också ut för bidrag inom utgiftsområde 22 Kommunikationer (), där några av de stora bidragen till kommuner avser stadsmiljöavtal och investeringar i regional plan.62 57E-post från Statskontoret, . 58Statskontoret, Utveckling av den statliga styrningen av kommuner och regioner 2019, 2020, s. 32–33. 59Ibid, tabell 4.5. 60E-post från Statskontoret, . 61Statskontoret, Utveckling av den statliga styrningen av kommuner och regioner 2019, 2020, tabell 4.5. R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S F I N A N S I E R I N G A V K O M M U N E R N A Figur 5 Riktade statsbidrag fördelade per utgiftsområde , belopp inom parentes 4 Rättsväsendet () 5 Internationell samverkan () 6 Försvar och samhällets krisberedskap () 7 Internationellt bistånd () 8 Migration () 9 Hälsovård, sjukvård och omsorg (1 ) 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning () 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering () 14 Arbetsmarknad och arbetsliv (4 ) 16 Utbildning och universitetsforskning (17 ) 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid () 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik () 19 Regional tillväxt () 20 Allmän miljö- och naturvård () 21 Energi () 22 Kommunikationer (1 ) 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel () 24 Näringsliv () Källa: Statskontoret. Vi har gjort flera analyser där vi delar in kommunerna i grupper. För denna indelning har vi använt SKR:s kommungruppsindelning där kommunerna grupperats utifrån kriterier som tätortsstorlek, närhet till större tätort och pendlingsmönster.63 Kommungruppsindelningen består av nio undergrupper fördelat på tre huvudgrupper, se faktaruta och figur 6. 63SKR, ”Kommungruppsindelning”, hämtad . 26R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Storstäder och storstadsnära kommuner (46 kommuner). Det finns två undergrupper: Storstäder (3 kommuner): kommuner med minst 200 000 invånare varav minst 200 000 invånare i den största tätorten. Pendlingskommun nära storstad (43 kommuner): kommuner där av nattbefolkningen pendlar till arbete i en storstad eller storstadsnära kommun. Större städer och kommuner nära större stad (108 kommuner). Det finns tre undergrupper: Större stad (21 kommuner): kommuner med minst 50 000 invånare varav minst 40 000 invånare i den största tätorten. Pendlingskommun nära större stad (52 kommuner): kommuner där av nattbefolkningen pendlar till arbete i en större stad. Lågpendlingskommun (35 kommuner): kommuner där av nattbefolkningen pendlar till arbete i en större stad. Mindre städer/tätorter och landsbygdskommuner (136 kommuner). Det finns fyra undergrupper: Mindre stad/tätort (29 kommuner): kommuner med minst 15 000 men mindre än 40 000 invånare i den största tätorten. Pendlingskommun nära mindre stad/tätort (52 kommuner): kommuner där av nattbefolkningen pendlar till arbete i annan mindre ort och/eller där av den sysselsatta dagbefolkningen bor i annan kommun. Landsbygdskommun (40 kommuner): kommuner med mindre än 15 000 invånare i den största tätorten, lågt pendlingsmönster (). Landsbygdskommun med besöksnäring (15 kommuner): landsbygdskommun med minst två kriterier för besöksnäring, det vill säga antal gästnätter, omsättning inom detaljhandel/hotell/restaurang i förhållande till invånarantalet. R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S F I N A N S I E R I N G A V K O M M U N E R N A Pendlingskommun nära större stad Lågpendlingskommun nära större stad Mindre stad/tätort Pendlingskommun nära mindre stad/tätort Källa: SKR. 28R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 3Fördelningen av medel från fastighetsavgiften mellan kommunerna Det finns stora skillnader mellan kommunerna i intäkter från fastighetsavgiften per invånare. Trots det bedömer vi att fördelningen av dessa intäkter till övervägande del är förenlig med målet att kommunerna ska ha likvärdiga ekonomiska förutsättningar. Det beror på att intäkterna från fastighetsavgiften enbart till liten del samvarierar med den kommunalekonomiska utjämningen. Det finns dock strukturella förutsättningar som det utjämnas för som dessutom påverkar intäkterna från fastighetsavgiften. Kommuner med högre intäkter från fastighetsavgiften har i genomsnitt lägre skattekraft och lägre strukturkostnader jämfört med andra kommuner. 3.1 Fördelningen av intäkter från fastighetsavgiften 3.1.1 Intäkterna har ökat i alla kommuner men skillnaderna är stora Sedan fastighetsavgiften infördes har kommunernas intäkter från avgiften ökat i nominella termer. Skillnaderna är stora mellan kommunerna. Intäktsökningen varierar mellan och , se figur 7. Intäkterna har i nominella termer ökat i samtliga kommuner, men i 31 kommuner () har intäkterna minskat realt.64 64Reala intäkter har beräknats med implicitprisindex för konsumtion. R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S F I N A N S I E R I N G A V K O M M U N E R N A Figur 7 Procentuell förändring av kommunernas nominella intäkter från fastighetsavgiften 2008–2019 Källor: SKR och egna beräkningar. 3.1.2 Stora skillnader i intäkt per invånare När fastighetsavgiften infördes fördelades intäkterna mellan kommunerna med per invånare. hade intäkterna per invånare ökat i genomsnitt, till 1 811 kronor.65 Även skillnaderna i intäkt per invånare är stora mellan kommunerna. Intäkterna per invånare 2019 varierade mellan och , se figur 8. I figuren beskrivs också fördelningen med percentiler. En femtedel av kommunerna har intäkter per invånare som är lägre än p20 (kvintilgrupp 1), en femtedel av kommunerna har intäkter per invånare mellan p20 och p40 (kvintilgrupp 2) och så vidare. Skillnaden mellan de lägsta och de högsta intäkterna per invånare är störst inom den nedersta och inom den översta kvintilgruppen. Skillnaderna i intäkt per invånare har ökat . Det är en naturlig följd av systemets konstruktion, eftersom förändringar av fastighetsavgiften tillfaller den kommun där fastigheten är belägen. Detta utvecklas närmare i avsnitt 3.2. 65Under ökade implicitprisindex för konsumtion . Reala intäkter per invånare ökade därmed . 30R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Figur 8 Kommunernas nominella intäkter från fastighetsavgiften 2008–2019, kronor per invånare 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 Källor: SKR, SCB och egna beräkningar. Intäkterna per invånare har i nominella termer minskat i tre kommuner: , och . Det beror på att intäkterna från fastighetsavgifterna i dessa kommuner har ökat förhållandevis lite som befolkningstillväxten har varit hög. I 60 kommuner () har intäkterna per invånare minskat realt.66 De kommuner som hade lägst intäkter från fastighetsavgiften per invånare 2019 hör framför allt till kommungrupperna storstäder, pendlingskommun nära storstad, större städer och landsbygdskommuner, dock inte med besöksnäring. De kommuner som hade högst intäkter från fastighetsavgiften per invånare 2019 hör framför allt till kommungrupperna landsbygdskommuner med besöksnäring och pendlingskommuner nära större eller mindre stad. Den geografiska fördelningen av intäkterna från fastighetsavgiften per invånare visas i figur 9.67 66Reala intäkter per invånare har beräknats med implicitprisindex för konsumtion. 67Fastighetsavgiften per invånare per undergrupp i kommungruppsindelningen redovisas i bilaga 3. R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S F I N A N S I E R I N G A V K O M M U N E R N A Figur 9 Kommunernas intäkter från fastighetsavgiften per invånare 2019 Källor: SKR, SCB och egna beräkningar. Använder © GeoNames, Microsoft TomTom. 32 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 3.2 Faktorer som påverkar intäkterna från fastighetsavgift De viktigaste faktorerna som har påverkat intäkterna från fastighetsavgiften är antalet småhus vid fastighetsavgiftens införande 2008 samt förändringen av taxeringsvärden och takbelopp . 3.2.1Kommuner med höga intäkter från fastighetsavgiften har många småhus En kommuns intäkter från fastighetsavgiften kan delas upp i två delar: schablonbelopp och förändringen av de sammanlagda fastighetsavgifterna . Kommuner med höga intäkter från fastighetsavgiften per invånare 2019 hade i genomsnitt en betydligt större ökning av de sammanlagda fastighetsavgifterna per invånare jämfört med kommuner med låga intäkter från fastighetsavgiften per invånare. Det framgår av figur 10 där kommunerna är indelade i kvintilgrupper. Figur 10 Kommunernas intäkter från fastighetsavgiften per invånare 2019, per kvintilgrupp Anm.: I varje kvintilgrupp ingår 58 kommuner. Indelningen är gjort utifrån rankning av intäkter från fastighetsavgiften per invånare 2019. Källor: SKR, SCB och egna beräkningar. Förändringen av de sammanlagda fastighetsavgifterna bestäms av: •antal bostäder som fanns 2008 och hur den genomsnittliga fastighetsavgiften på dem har förändrats •antal bostäder som har tillkommit och den genomsnittliga fastighetsavgiften på dem. R I K S R E V I S I O N E N S T A T E N S F I N A N S I E R I N G A V K O M M U N E R N A betalades ingen fastighetsavgift för bostäder som färdigställts eller . För bostäder som färdigställdes –2011 betalades halv fastighetsavgift.68 Därmed är bostadsbeståndet 2008 avgörande för kommunernas intäkter från fastighetsavgiften 2019.69 Kommuner med höga intäkter från fastighetsavgiften per invånare 2019 hade i genomsnitt fler bostäder 2008 per invånare 2019 jämfört med kommuner med låga intäkter från fastighetsavgiften per invånare. Mer specifikt var det antalet småhus (inklusive fritidshus) per invånare som var högre medan antalet lägenheter per invånare var lägre, se vänster panel i figur 11. I den högra panelen i figuren framgår också att ökningen av den genomsnittliga fastighetsavgiften per bostad var högre i kommuner med höga intäkter från fastighetsavgiften per invånare jämfört med kommuner med låga intäkter från fastighetsavgiften per invånare. Detta kan delvis förklaras av förhållandet mellan småhus (inklusive fritidshus) och lägenheter. Fastighetsavgiften på småhus är betydligt högre än på lägenheter. Takbeloppet ökade 2008–2019 med för småhus och för lägenheter. Fastighetsavgiften på småhus har därmed beloppsmässigt kunnat öka mer än fastighetsavgiften på lägenheter. Figur 11 Antal bostäder 2008 (vänster) och beräknad genomsnittlig ökning av fastighetsavgiften per bostad (höger), per kvintilgrupp Antal lägenheter per invånare Genomsnittlig beräknad ökning av Antal småhus inkl. fritidshus per invånare Anm.: I varje kvintilgrupp ingår 58 kommuner. Indelningen är gjort utifrån ranking av intäkter från fastighetsavgiften per invånare. Den beräknade genomsnittliga ökningen av fastighetsavgiften per bostad utgår från approximationen att ingen fastighetsavgift betalades 2019 för bostäder som färdigställts . Källor: SKR, SCB och egna beräkningar. 68Se bilaga 1. 69En dekomponering av fastighetsavgiften per invånare finns i bilaga 3. 34R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 3.2.2Takbeloppet för fastighetsavgiften påverkar intäkterna i kommuner med höga taxeringsvärden En regressionsanalys bekräftar att kommunernas intäkter från fastighetsavgiften per invånare i genomsnitt påverkas av antalet bostäder per invånare, fördelningen mellan småhus (inklusive fritidshus) och lägenheter och utvecklingen av taxeringsvärdena . Analysen visar att intäkterna från fastighetsavgiften per invånare även påverkas av nivån på taxeringsvärdena . Ju högre taxeringsvärden , desto lägre intäkter från fastighetsavgiften per invånare 2019. Det beror på att takbeloppet för fastighetsavgiften begränsar kommunernas intäkter för bostäder med höga taxeringsvärden. Intäkterna från dessa bostäder ökar som mest med utvecklingen av takbeloppet. –ökade takbeloppet för småhus och för lägenheter. De genomsnittliga taxeringsvärdena ökade mer än så i nästan alla kommuner.70 Regressionsanalyser visar att i huvudgruppen storstäder och storstadsnära kommuner och i undergruppen större städer finns det inget samband mellan förändringar av taxeringsvärden och fastighetsavgiften per invånare. I dessa kommuner betalas takbeloppet för en stor andel bostäder. Vi har inte tagit fram uppgifter på hur stor denna andel är, men 2008 var den genomsnittliga avgiften i huvudgruppen storstäder och storstadsnära kommuner av takbeloppet. I undergruppen större städer var andelen 77 procent.71 Dessa andelar har rimligen ökat , eftersom taxeringsvärdena har ökat betydligt mer än takbeloppet. I övriga undergrupper bidrar förändrade taxeringsvärden däremot till att förklara intäkterna från fastighetsavgiften per invånare. Kommuner med större ökningar av taxeringsvärden har högre intäkter från fastighetsavgiften per invånare än kommuner med mindre ökningar, allt annat lika. 3.3Intäkter från fastighetsavgiften och kommunalekonomisk utjämning72 Det finns ett puckelformat samband mellan kommunernas intäkter från fastighetsavgiften och den kommunalekonomiska utjämningen. Sambandet är storleksmässigt av liten betydelse. Intäkterna från fastighetsavgiften samvarierar positivt med inkomstutjämningen och strukturbidraget men negativt med kostnadsutjämningen. 70Takbeloppet räknas om med förändringen av inkomstbasbeloppet, som ökade . Anledningen till att takbeloppet för lägenheter enbart ökade är att fastighetsavgiften för hyres- och bostadsrätter sänktes 2013, se bilaga 1. 71Uppgifterna är hämtade från ESV, Den kommunala fastighetsavgiften – en fördelningsanalys, 2014. 72Avsnittet baseras på uppgifter .