prop · H903159 · 2022-03-22 00:00:00 — En viktig slutsats är att behoven på arbetsmarknaden sammanfaller med elevernas långsiktiga intresse av att övergången från skola till arbetsliv är så okomplicerad som möjligt. är individens självständiga val av utbildning och livsinriktning ett värde i sig själv som behöver värnas. Utredningen föreslår därför att utbudet av utbildning ska formas med hänsyn till både elevers efterfrågan och behov samt till behoven på arbetsmarknaden. Utredningen bedömer vidare att gymnasieskolans utbildningar behöver utvecklas för att undvika eventuella målkonflikter mellan elevernas intresse på kort sikt och deras behov av kunna försörja sig själva på . När det gäller vuxnas val av yrkesutbildning inom komvux är match- ningen mellan utbildningsval och behoven på arbetsmarknaden god. En förklaring till det är att vuxna vid sitt val av yrkesutbildning själva har en bättre överblick över behoven på arbetsmarknaden och att de mer aktivt söker utbildningar som de vet ger de kompetenser som efterfrågas på arbetsmarknaden. Utredningen anser dock att utbudet av yrkesutbildning inom komvux behöver breddas och att det även där är angeläget att planera och dimensionera utbudet med hänsyn till både elevers efterfrågan och behov och behoven på arbetsmarknaden. Resurseffektiviteten behöver förbättras. I gymnasieskolan har kostnaden per elev ökat . En del av kostnadsökningen kan förklaras av ökade lärarlöner vilket är viktigt för att attrahera och behålla lärarna i skolan. Utredningen bedömer dock att det även finns andra förklaringar. Antalet huvudmän har ökat vilket leder till fler skolenheter och att programmen är spridda på flera skolor. Inom samma pendlingsområde förekommer det att samma utbildning erbjuds på flera skolor, trots att utbildningen bedrivs med små elevgrupper. Detta talar för att det finns brister i samverkan och samordning av utbildningsutbudet. Brist på samordning och samverkan samt konkurrens om elever i gymnasieskolan bidrar enligt utredningen till att de resurser som samhället avsätter för utbildning inte används på ett effektivt sätt. Även i komvux finns det brister i samverkan mellan kommunerna i fråga om utbudet. Det är inte självklart för kommuner att samverka om utbudet av yrkesutbildning i komvux, vilket riskerar att skapa ett ineffektivt resursutnyttjande när det gäller sådan utbildning, detta gäller såväl yrkesutbildning som finansieras med det riktade statsbidraget för regional yrkesinriktad vuxenutbildning som egenfinansierad yrkesutbildning Bättre planering och dimensionering kräver insatser både nationellt och regionalt Reformerna innebar en långtgående decentralisering när kommunerna tog över ansvaret för bl.a. planering och dimensionering. I utredningens uppdrag ligger att se över ansvaret mellan stat, kommun och andra aktörer. En viktig slutsats är att huvudmannaskapet bör ligga kvar hos dagens huvudmän. I huvudmannaskapet ligger flera uppgifter som bäst hanteras lokalt, det gäller t.ex. arbetsgivaransvaret, beslut om hur utbildningarna organiseras och var de lokaliseras. Kring sådana frågor finns det stora vinster med ett fortsatt lokalt ansvar. som den kommunala självstyrelsen ska värnas ser utredningen behov av att staten ges ett större inflytande över utbudet både i gymnasieskola och komvux. Beslut om utbud bör vila på en stadigare empirisk grund kring individens och samhällets långsiktiga nytta. Det kräver en större analytisk kapacitet än vad som vanligtvis är möjlig på nivå. Dagens utbud i gymnasieskolan präglas dessutom starkt av att huvudmän konkurrerar med varandra om elever. Konkurrensens kan bidra till en positiv kvalitetsutveckling, men enligt utredningen påverkar konkurrensen utbudet i en riktning som inte är gynnsam för vare sig individer, arbetsgivare eller samhället i vidare bemärkelse. För att balansera den konkurrens som driver utbudet i en oönskad riktning behöver staten tydligare än ange vilket utbud som är önskvärt. Det behöver även tydliggöras att utbudet av yrkesutbildning i komvux behöver spegla behoven på hela arbetsmarknaden. En viktig princip för utredningen har varit att utveckla förslag som så långt möjligt värnar den kommunala självstyrelsen som staten tydligare än tidigare ger både stöd och anvisningar om vilket utbud som ska erbjudas. 2021/22:159 Bilaga 1 Mer likvärdiga villkor för kommunala och enskilda huvudmän De utgångspunkter som låg till grund för valfrihetsreformen i början på , t.ex. att konkurrens mellan olika skolor antogs kunna bidra till högre kvalitet och produktivitet inom skolväsendet, är enligt utredningen fortfarande giltiga och viktiga att värna. De enskilda huvudmännens frihet att själva välja vilka utbildningar de vill ansöka om godkännande för, ska Det är dock inte möjligt att åstadkomma en rationell planering och dimensionering av gymnasieskolan utan att både offentliga och enskilda En viktig utgångspunkt för utredningens arbete har varit att så långt möjligt skapa likvärdiga förutsättningar och villkor för kommunala och enskilda huvudmän. Därför föreslår utredningen att de enskilda huvudmännen ska inkluderas i samma modell för planering och dimensionering som de kommunala huvudmännen. Det innebär att ett ökat statligt inflytande över planering och dimensionering påverkar samtliga I någon mån innebär det att graden av frihet för de enskilda huvudmännen påverkas, precis som för kommunerna. 2021/22:159 Bilaga 1 dock att de enskilda huvudmännens legitimitet ökar genom att de inkluderas i samma planeringsmodell som de kommunala. Det ökade statliga inflytandet innebär att de utbildningar som erbjuds svarar mot ett av staten tydligt definierat behov. Detta kommer att bidra till att synliggöra de enskilda huvudmännens bidrag till kompetensförsörjningen och till både elevernas och samhällets långsiktiga nytta. Utredningen lämnar förslag som syftar till att öka transparensen och ge huvudmännen mer likvärdiga förutsättningar och fler gemensamma verktyg för planering och dimensionering samt nya arenor för dialog mellan huvudmän. Utredningen konstaterar att intressekonflikter även fortsättningsvis kommer att uppstå, men bedömer att förslagen sammantaget bidrar till att förbättra förut- sättningarna för en konstruktiv samverkan, inte minst mellan kommunala och enskilda huvudmän. Utredningen bedömer att en sådan mer konstruktiv samverkan kommer att bidra till ökad nytta för både elever och samhället i stort och det kommer att bidra till ett mer effektivt användande av samhällets resurser. Utredningens förslag i korthet När utredningens förslag läggs är samhället starkt påverkat av spridningen av det nya coronaviruset och utbrottet av covid-19. De långsiktiga konsekvenserna av detta är svåra att förutsäga men behovet av yrkesutbildning i komvux kommer sannolikt att öka i snabb takt. Det blir då särskilt viktigt med ett brett utbud av yrkesutbildning som tar hänsyn till både elevers efterfrågan och behov samt arbetsmarknadens behov, men också att avsatta resurser kan utnyttjas på effektivt sätt. Under står gymnasieskolan inför en stor expansion. Den demografiska utvecklingen innebär att det krävs en omfattande utbyggnad av antalet platser. Enligt utredningen är det angeläget att denna utbyggnad görs med hänsyn till både elevers efterfrågan och behov samt arbetsmarknadens behov. Vid lokalisering behöver hänsyn även tas till ett effektivt utnyttjande av samhällets resurser. Beslut om gymnasieskolans utbud och var utbildningar ska lokaliseras kommer att få konsekvenser för . Nya principer för planering och dimensionering bör börja tillämpas så fort som möjligt för att undvika felsatsningar som i ett senare skede kan bli mycket kostsamma att förändra. Därför föreslår utredningen att en ny modell för planering och dimensionering genomförs i två steg. Reformens första steg för gymnasieskolan och gymnasiesärskolan Det första steget föreslås för gymnasieskolan börja tillämpas på utbildning som påbörjas . –Utbudet av utbildning i gymnasieskolan ska beslutas med hänsyn till elevernas efterfrågan och behov och behoven på arbetsmarknaden. –ska utarbeta regionala underlag till stöd för huvudmännens planering av utbudet. – Kommuner ska samverka om planering och dimensionering på regio- –Huvudmän i gymnasieskolan ska ingå i gemensamma antagnings- organisationer, men även fortsättningsvis ska varje huvudman själv be- sluta om antagningen. –Regionala branschråd införs i syfte att stärka arbetsmarknadsanknyt- ningen. –Huvudmän ska ge saklig information till blivande elever om arbets- marknadsutfall och övergång till högre utbildning efter de program som erbjuds i gymnasieskolan. –Ett kompensatoriskt schablonbelopp som utgår ifrån elevernas merit- värde i ska läggas till eller dras bort från den inter- kommunala ersättningen respektive grundbeloppet till enskilda huvud- män i syfte att stärka förutsättningarna för kompensatoriska åtgärder i gymnasieskolan. –För att minska segregationen i gymnasieskolan ska huvudmän arbeta aktivt för en allsidig social elevsammansättning vid sina skolenheter. –När det gäller enskilda huvudmän ska Skolinspektionen vid prövning av ansökningar om nya godkännanden ta hänsyn till elevers efterfrågan och behov och arbetsmarknadens behov. Skolinspektionen ska även beakta resursutnyttjandet i området som godkännandet avser. –För att lika villkor, så långt möjligt, ska gälla mellan enskilda och kommunala huvudmän behöver interkommunal ersättning och bidrag till enskilda huvudmän för gymnasieskolan i högre grad bestämmas på samma grunder. Därför föreslås att även interkommunal ersättning ska baseras på budget. Kommunerna ska inom samverkansområden fort- farande kunna komma överens om gemensamma prislistor. –CSN ska ha det samlade ansvaret för ekonomiskt stöd till in- ackordering för elever. Stödet bör benämnas Studiebidrag till eget boende. –ska få i uppdrag att regelbundet följa upp elevernas syssel- sättning efter gymnasiesärskolan. ska stödja huvudmän för gymnasiesärskolan genom att utarbeta underlag för planering och dimensionering av utbudet av utbildning. Reformens andra steg för gymnasieskolan Det andra steget föreslås för gymnasieskolan börja tillämpas på utbildning som påbörjas . I detta andra steg föreslås bl.a. att –Statens inflytande över utbudet ska öka genom att föreslås få i uppdrag att, efter dialog med huvudmännen, besluta om regionala ramar för utbudet. Ramarna ska beslutas utifrån en bedömning av elevernas efterfrågan och behov och arbetsmarknadens behov, regionalt och nationellt. ska ges i uppdrag att utforma ramarnas detaljer och hur de ska följas upp. I gymnasieskolan ska ramarna ange antalet platser som ska erbjudas inom varje samverkans- område av de nationella programmen och av introduktions- programmen programinriktat val och yrkesintroduktion, som är ut- formade för en grupp elever. 2021/22:159 Bilaga 1 –De regionala ramar för utbudet som beslutar ska i gym- nasieskolan gälla för både offentliga och enskilda huvudmän. –Om ramarna förändras, t.ex. på grund av demografiska förändringar eller att på grund av att behoven på arbetsmarknaden förändras, ska sådana förändringar gälla för samtliga huvudmän. Förändringar i ramarna ska fördelas proportionellt mellan huvudmän i förhållande till det befintliga antalet utbildningsplatser om det inte finns särskilda skäl. Reformens första steg för komvux Det första steget föreslås för komvux på gymnasial nivå och komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå träda i kraft . Utredning lämnar bl.a. förslag på förtydliganden i förordningen om stats- bidrag för regional yrkesinriktad vuxenutbildning (regionalt yrkesvux), i syfte att öka individers möjlighet att delta i yrkesutbildning och att bredda utbildningsutbudet. –De kommuner som samverkar om sådan yrkesutbildning som stats- bidrag lämnas för ska träffa ett samverkansavtal och bilda ett sam- verkansområde. –Personer hemmahörande i ett samverkansområde ska fritt kunna söka till sådan utbildning som statsbidrag lämnas för och som erbjuds inom samverkansområdet. Den kommun som anordnar utbildningen ska ta emot en behörig sökande från en annan kommun i samverkansområdet om ansökan avser sådan utbildning som statsbidrag lämnas för. –ska vid fördelning av statsbidrag ta hänsyn till hur utbudet i de samverkande kommunerna tillgodoser behoven på hela arbets- marknaden i de samverkande kommunerna. –ska få i uppdrag att föra regionala dialoger med huvud- männen för komvux som särskild utbildning i fråga om yrkesinriktad utbildning, i syfte att stimulera erfarenhetsutbyte och, där så är lämpligt, även utarbeta stöd för planering av sådan utbildning. –ska utarbeta regionala underlag till stöd för huvudmännens planering av utbudet. Reformens andra steg för komvux Det andra steget föreslås för komvux på gymnasial nivå och komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå påbörjas efter utgången av 2025. I detta andra steg lämnar utredningen ett flertal förslag som sammantaget syftar till att i större omfattning bredda utbudet av yrkesutbildning i komvux, öka tillgången till sådan yrkesutbildning samt förbättra kompetensförsörjningen i arbetslivet. Utredningen föreslår därför att –Utbudet av yrkesutbildning i komvux på gymnasial nivå ska breddas och tillgången ska öka. Kommunerna kommer permanent att kompen- seras ekonomiskt för statens ökade ambitioner via det generella stats- bidraget. avvecklas motsvarande delar av det riktade stats- bidraget för regionalt yrkesvux. –I skollagen definieras att sammanhållen yrkesutbildning är en kombi- nation av nationella kurser i komvux på gymnasial nivå som är relevant för ett yrkesområde. Det ska vara möjligt för regeringen eller den myn- dighet regeringen bestämmer att fastställa nationella sammanhållna yrkesutbildningar. –Kommunerna ska träffa samverkansavtal med minst två andra kom- muner i fråga om komvux på gymnasial nivå. ska avse planering, dimensionering och erbjudande av sammanhållen yrkesutbildning och enstaka yrkesinriktade kurser på gymnasial nivå. –Statens inflytande över utbudet ska öka genom att föreslås få i uppdrag att efter dialog med huvudmännen, besluta om regionala ramar för utbudet i komvux på gymnasial nivå. Ramarna ska ange inom vilka yrkesområden som sammanhållen yrkesutbildning ska erbjudas ett eller flera kalenderår. Vid behov ska ramarna även ange om ett yrkesområde behöver öka eller minska i omfattning. –Ramarna ska göras utifrån en bedömning av elevernas efterfrågan och behov och arbetsmarknadens behov, regionalt och nationellt. Skol- verket ska ges i uppdrag att utforma ramarnas detaljer och hur de ska följas upp. –ska, vid behov, mer detaljerat kunna ange vilka nationellt fastställda sammanhållna yrkesutbildningar som ska erbjudas i kom- vux på gymnasial nivå inom ett samverkansområde. –Det ska också vara möjligt för att i samband med ramarna besluta om riksrekrytering för specifika sammanhållna yrkesutbild- ningar av nationellt intresse. –Kommunernas erbjudande om sammanhållen yrkesutbildning ska minst uppfylla den regionala ram som beslutats. För en kommun som ingår i ett samverkansområde, ska kommunens erbjudande omfatta hela utbudet i samverkansområdet av sådan utbildning. –Sammanhållna yrkesutbildningar och enstaka yrkesinriktade kurser i komvux på gymnasial nivå ska fritt kunna sökas inom hela sam- verkansområdet. Elevens hemkommun ska åta sig att svara för kost- naderna för sådana utbildningar som erbjuds inom samverkans- området. –Om platserna på en sammanhållen yrkesutbildning i komvux på gymnasial nivå inte räcker till alla sökande ska hemkommunen erbjuda den sökande plats på en annan sammanhållen yrkesutbildning, en så kallad alternativplats. En behörig sökande ska endast erbjudas en alternativplats om syftet med att delta i ut bildningen är att stärka sin ställning i arbetslivet. –Det ska finnas regionala branschråd för yrkesinriktad utbildning i kom- vux på gymnasial nivå och komvux som särskild utbildning på gym- nasial nivå, som kommunen ska ansvara för. –En sammanhållen yrkesutbildning i komvux på gymnasial nivå ska innehålla arbetsplatsförlagt lärande. Regeringen ges möjlighet att be- sluta om omfattningen. –Det ska fortsatt vara möjligt att ansöka om statsbidrag för ersättning till arbetsplatsen och ersättning för kostnader för handledarutbildning vid lärlingsutbildning inom komvux på gymnasial nivå och komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå. –Det ska fortsatt vara möjligt att ansöka om statsbidrag för ersättning för stödjande insatser vid kombinationsutbildningar i komvux på gym- nasial nivå och komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå som 2021/22:159 Bilaga 1 integrerar språkstöd i syfte att ge eleverna ökade möjligheter att nå målen för utbildningen. Behov av fortsatt utredning Utredningen har identifierat ytterligare några områden som utredningen anser har betydelse för att nå utredningens syften och det finns anledning att utreda vidare. När det gäller gymnasieskolans utbildningar så bör de utvecklas till innehåll och utformning så att de bättre avspeglar både elevernas intresse på kort sikt och deras intressen och behov på . Det bör även utredas hur det kan bli lättare för elever att under utbildningen växla från ett högskoleförberedande program till en yrkesutbildning. Det skulle gynna elever som valt ett högskoleförberedande program men som senare under utbildningen märker att de inte vill studera vidare efter gymnasiet. När det gäller komvux på gymnasial nivå kan det övervägas om samverkande kommuner ska tillhöra en gemensam antagnings- organisation. Det kan även övervägas om bestämmelserna i skollagen om behörighet, mottagande och antagning i komvux på gymnasial nivå i högre utsträckning bör harmoniera med utredningens förslag om kommunernas skyldighet att erbjuda sammanhållna yrkesutbildningar. Betänkandets lagförslag (SOU 2020:33) Förslag till lag om ändring i skollagen – steg 1 Härigenom föreskrivs i fråga om skollagen (2010:800)1 dels att dels att 15 kap. 32 § och 18 kap. 32 § ska upphöra att gälla, dels att rubrikerna närmast före 15 kap. 30 och 32 §§ och 18 kap.32 § dels att nuvarande 2 kap. 5 a–5 d §§ ska betecknas 2 kap. 5 b–5 e §§ och 15 kap. 30 § ska betecknas 15 kap. 9 a §, dels att 2 kap. 1 och 5 §§, de nya 2 kap. 5 c–5 e §§ och 15 kap. 9 a §,15 kap. 14 §, 16 kap. 42, 50 och 52 §§, 17 kap. 24 §, 20 kap. 19 d §,26 kap. 3 § och 28 kap. 2 och 5 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas åtta nya paragrafer, 2 kap. 3 a, 5 a, 8 c och 8 d §§ och 15 kap. 9 b–9 e §§ och närmast före 2 kap. 3 a, 8 c och 8 d §§ och 15 kap. 9 a, 9 c–9 e §§ nya rubriker av följande lydelse. 2021/22:159 Bilaga 2 I detta kapitel finns bestämmelser om – huvudmän inom skolväsendet – huvudmän och samverkans- (2–8 a §§), avtal inom skolväsendet (2–8 a §§), –kommuners resursfördelning (8 b §), –huvudmännens ansvar för allsidig social sammansättning inom gymnasieskolan (8 c §), –regionala branschråd (8 d §), –ledningen av utbildningen (9–12 §§), –lärare och förskollärare (13–24 §§), –elevhälsa (25–28 §§), –studie- och yrkesvägledning (29 och 30 §§), –registerkontroll av personal (31–33 §§), –kompetensutveckling (34 §), och –lokaler och utrustning och tillgång till skolbibliotek (35 och 36 §§). 2 kap. 5 a § 2018:1158. 2 Senaste lydelse 2018:608. 2021/22:159 Bilaga 2 Samverkansavtal inom gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen När det gäller gymnasieskolan ska kommunen träffa ett samver- kansavtal som omfattar ett geogra- fiskt område med minst ett visst antal invånare som ingår i gymna- sieskolans målgrupp och med minst två andra kommuner (primärt sam- verkansavtal). ska avse planering, dimensionering och erbjudande inom gymna- sieskolan av nationella program och programinriktat val och yrkes- introduktion, utformade för en grupp elever. Därutöver får kommunen träffa samverkansavtal med en eller flera regioner och andra kommuner (sekundära samverkans-avtal) i fråga om gymnasieskolan och den kommu- nala vuxenutbildningen. De kommuner som har träffat ett primärt eller sekundärt sam- verkansavtal bildar ett primärt respektive ett sekundärt samver- kansområde för utbildningen. De kommuner som ingår i ett kom- munalförbund som är av samma omfattning som ett primärt sam- verkansavtal och avser samma uppgifter och utbildning som ett primärt samverkansavtal ska avse, behöver inte träffa samverkansav- tal. I sådana fall ska bestämmel- serna som gäller primära samver- kansavtal i denna lag i stället gälla för kommunalförbundet. Regeringen eller den myndig-het som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om samver- kansavtalens omfattning och inne- håll och om undantag från kravet på samverkansavtal. Enskilda får efter ansökan godkännas som huvudmän för för-skola, gymnasiesärskola och fritidshem. Godkännande ska lämnas om den enskilde 1.genom erfarenhet eller på annat sätt har förvärvat insikt i de föreskrifter som gäller för verksamheten, 2.har ekonomiska förutsättningar att följa de föreskrifter som gäller för verksamheten, och 3.i övrigt har förutsättningar att följa de föreskrifter som gäller för utbildningen. Vidare krävs att den enskilde i Vidare krävs att den enskilde i övrigt bedöms lämplig. övrigt bedöms lämplig. en juridisk person krävs att samt- en juridisk person krävs att samt- liga som anges i 5 a § 1–4 bedöms liga som anges i 5 b § 1–4 bedöms ningen ska viljan och förmågan att ningen ska viljan och förmågan att fullgöra sina skyldigheter mot det fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna, laglydnad i övrigt och allmänna, laglydnad i övrigt och andra omständigheter av be-tydelse andra omständigheter av be-tydelse För att godkännande ska lämnas För att godkännande ska lämnas följder på lång sikt för eleverna följder på lång sikt för eleverna eller för den del av skolväsendet eller för den del av skolväsendet som anordnas av det allmänna i den som anordnas av det allmänna i den särskola ska följderna i närliggande närliggande kommuner för den del kommuner för den del av skol- av skolväsendet som anordnas av väsendet som anordnas av det det allmänna också beaktas. godkännandet avser förskoleklass, krävs därutöver att elevunder-laget krävs därutöver att elevunderlaget är tillräckligt för att verksamheten är tillräckligt för att verksamheten ska kunna bedrivas långsiktigt. ska kunna bedrivas långsiktigt. Ett godkännande ska avse viss utbildning vid en viss skolenhet eller Om godkännandet avser gym- nasieskola ska, utöver det som anges i 5 §, följderna beaktas för gymnasieskolor med offentliga och 3 Senaste lydelse 2018:1158. Enskilda huvudmän ska an-mäla förändringar i den krets av personer som avses i 5 a § till den som godkänt den enskilde som huvudman senast efter förändringen. eller den kommun som handlägger ärenden om godkännande av en enskild som huvudman får ta ut en avgift för ansökningar om godkännande enligt 2 kap. 5 §. en-skilda huvudmän som ligger inom det område där den fristående skolans elever huvudsakligen för- väntas komma ifrån. Vid bedöm- ningen av om godkännande ska beviljas ska det även beaktas att ett godkännande inte negativt påver- kar ett effektivt utnyttjande av samhällets resurser i området. För att ett godkännande ska lämnas för en gymnasieskola ska utbildningen också bidra till att 1.möta ungdomars efterfrågan och behov, och 2.fylla ett arbetsmarknadsbehov. Enskilda huvudmän ska an-mäla förändringar i den krets av personer som avses i 5 b § till den som godkänt den enskilde som huvudman senast efter förändringen. eller den kommun som handlägger ärenden om godkännande av en enskild som huvudman får ta ut en avgift för ansökningar om godkännande enligt 2 kap. 5 och 5 a §§. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 1. villkor för godkännande enligt 1. villkor för godkännande enligt 5 § andra stycket 1 och 2 och tredje 5 § andra stycket 1 och 2 och tredje stycket och 5 a §, och 2. avgifter för ansökningar hos 2. avgifter för ansökningar hos enligt 5 c §. enligt 5 d §. Senaste lydelse av tidigare 2 kap. 5 b § 2018:1158. Senaste lydelse av tidigare 2 kap. 5 c § 2018:1158.