prop · H903205 · 2022-04-05 00:00:00 — Utifrån intervjuer har det framkommit att samverkan framför allt är komplicerad när det gäller de stora ärendena som har medverkande utredare på både EBM och SBE.193 Detta beror bland annat på att SBE och EBM jobbar i olika IT-system vilket medför att datakommunikationen försvåras. Exempelvis kan inte utredare på EBM komma åt samma IT-system som SBE har tillgång till. Utöver det har SBE ett eget utredningsnät som enbart kommunicerar med det IT-system som bara åklagare använder. Det innebär att informationen alltid måste gå via åklagare när det ska delas mellan EBM och SBE i utredningar.194 EBM kan inte påverka hur det tar för SBE att resurssätta ärenden med utredare och andra resurser. Detta kan enligt avdelningscheferna påverka effektiviteten för EBM och begränsar också möjligheten för EBM att planera sina resurser.195 har EBM inte gjort det möjligt att följa SBE-ärenden internt. började EBM särredovisa genomströmningstider uppdelat på ärenden som utretts på SBE respektive EBM i tertialuppföljningen av ekobrottskamrarna.196 Före dess följde EBM alltså inte utvecklingen i utredningstider och arbetsbalanser av SBE-ärenden. EBM har därmed inte sett till att det går att utläsa om det finns skillnader i genomströmningstiderna för de ärenden som SBE utreder. 192Överenskommelse om ärendefördelning mellan SKV och EBM, 2013, s. 1. 193Intervju med åklagare, . 194Intervju med åklagare, , intervju med åklagare, , minnesanteckningar från genomgång av IT-system. 195Intervju med avdelningschefer inom kammarverksamheten, . 196Intervju med avdelningschefer inom kammarverksamheten, . EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN 4 Slutsatser och rekommendationer övergripande slutsats är att det finns flera omständigheter som gör att EBM inte fullt ut kan arbeta effektivt mot den organiserade ekonomiska brottsligheten. bedömer att EBM brister i sin interna styrning och informationsdelning. Exempelvis saknar EBM underlag för att styra, prioritera och inrikta verksamheten så att myndigheten kan arbeta effektivt mot den organiserade ekonomiska brottsligheten. konstaterar också att regeringen inte gett EBM vissa yttre förutsättningar för att fullt ut kunna arbeta effektivt. Underrättelseverksamheten saknar exempelvis vissa rättsliga förutsättningar för att kunna arbeta effektivt med att upptäcka och förhindra den organiserade ekonomiska brottsligheten. Sammantaget bedömer att detta innebär att EBM:s arbete i väsentliga delar inte tillvaratar de effektivitetsvinster som är syftet med myndighetskonstruktionen. 4.1Delar av EBM:s strategiska inriktning har inte fått genomslag inom kammarverksamheten Grunden för EBM:s konstruktion är att alla tre verksamhetsområden ska arbeta tillsammans för att bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Genom den strategiska inriktning som EBM har beslutat om i sin verksamhetsplan ska EBM:s arbete fokusera på den organiserade ekonomiska brottsligheten. En del i den strategiska inriktningen handlar om att rikta in verksamheten mot prioriterade brottsområden. Underrättelseverksamheten har också organiserat sitt arbete så att det är inriktat mot prioriterade brottsområden. Det gör att anmälningar från underrättelseverksamheten har viss påverkan på vilka brottsområden som kammarverksamheten hanterar. Kammarverksamheten måste däremot hantera alla inkomna ärenden inom hela EBM:s brottskatalog vilket gör att de brottstyper kammarverksamheten arbetar mot styrs av vilka anmälningar som kommer in till EBM. konstaterar att det innebär att det inte fullt ut går att inrikta kammarverksamheten mot specifika brottstyper och därigenom får delar av den strategiska inriktningen inte genomslag i praktiken. 4.2 EBM brister i sin interna styrning bedömer att EBM inte har styrt och organiserat verksamheten så att myndigheten fullt ut kan arbeta mot den organiserade ekonomiska brottsligheten på ett effektivt sätt. Det grundar sig på att EBM inte på ett tillräckligt detaljerat sätt följer upp den ekonomiska brottsligheten. EBM har inte heller analyserat hur kammarverksamheten på bästa sätt ska resurssättas, organiseras och dimensioneras på nationell nivå för att fungera effektivt. Det finns även brister i interna stöd som påverkar arbetets effektivitet negativt. E B M – A RB ETE T M OT DEN OR GA N ISERA DE E KON OM SLIGH ETE N leder de olika IT-miljöerna till ett ineffektivt arbete och medarbetare uppger att det saknas tillräckliga nationella forum för intern informations-och kunskapsdelning inom kammarverksamheten. 4.2.1EBM brister i att följa och analysera utvecklingen av den ekonomiska brottsligheten EBM har enligt instruktion i uppdrag att följa och analysera utvecklingen och rättstillämpningen när det gäller den ekonomiska brottsligheten och utarbeta förslag till åtgärder. Myndigheten ska också samordna åtgärder mot ekonomisk brottslighet. Kunskapen om brottslighetens utformning och utveckling är viktig för att kunna planera och strukturera verksamheten, exempelvis efter regionala brottstrender. Men de brottskoder som ligger till grund för analys har EBM inte uppdaterat . Det har lett till att EBM inte har information på den detaljnivå som krävs för att kunna analysera trender i brottsligheten. Kunskapen om den ekonomiska brottsligheten ska genom den brottsförebyggande verksamheten spridas till andra aktörer som i sin tur kan sätta in olika åtgärder för att motverka brott. Men EBM har inte prioriterat den brottsförebyggande verksamheten. Efter att ha haft vakanser på flera orter är den brottsförebyggande verksamheten nu under återuppbyggnad. Visst brottsförebyggande arbete kan dock bedrivas inom övriga verksamhetsområden. Men konstaterar att det fortfarande finns delar som behöver klargöras inom EBM om vad den brottsförebyggande verksamheten ska innehålla och hur den ska bedrivas i praktiken för att kunna genomsyra hela myndigheten. EBM saknar även upparbetade former för hur information ska lämnas vidare mellan underrättelseverksamheten, kammarverksamheten och den brottsförebyggande verksamheten. Den kunskap som finns inom myndigheten tas därför inte tillvara på ett strukturerat sätt. bedömer sammantaget att EBM har brister i arbetet med att följa och analysera den ekonomiska brottslighetens utveckling. konstaterar att detta innebär en risk för att den brottsförebyggande verksamheten inte kan bedriva ett arbete som är kunskapsbaserat, något som både regering och EBM menar är en grundläggande förutsättning för att det brottsförebyggande arbetet ska vara effektivt. 4.2.2EBM har inte analyserat hur kammarverksamheten ska organiseras och resurssättas så att den kan fungera effektivt EBM:s kammarverksamhet utgör den största delen av EBM:s totala verksamhet (av verksamhetskostnaderna). EBM har ett nationellt ansvar och har valt att organisera kammarverksamheten i tio regionala ekobrottskammare samt en nationell finansmarknadskammare. Kamrarna skiljer sig dock åt när det gäller EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN antal ärenden som hanteras, de personalresurser som finns tillgängliga regionalt och sammansättningen av resurserna. En grundläggande del av EBM:s uppdrag är att kammarverksamheten ska hantera alla sorters ärenden. Åklagare är förundersökningsledare i alla ärendetyper. Detta innebär att ärendena konkurrerar om samma resurser, oavsett storleken på, allvaret i eller komplexiteten i brottsligheten. EBM behöver därför organisera verksamheten så att den kan fungera effektivt för att hantera samtliga ärendetyper. Eftersom ekobrottskamrarna arbetar utifrån olika regionala förutsättningar behövs ett visst utrymme för regional anpassning. På samtliga orter finns det en speciell funktion för mängdärendena som kan utredas standardiserat. Även vissa projektärenden kan utredas efter förenklade rutiner. Flera av orterna har valt att skapa specifika team även för dessa ärenden. Men EBM har inte följt upp och systematiskt samlat information om dessa team är effektiva. Det saknas därför en övergripande analys av vad som är en effektiv organisering för att hantera de olika ärendetyperna. Det är i stället upp till varje regional ekobrottskammare att bestämma. Trots att () utreder en tredjedel av de ärenden som inkommer till EBM beaktas inte detta i den övergripande styrningen och resurssättningen av kamrarna. EBM började först internt följa upp de ärenden som SBE utreder. Det innebär att EBM före det inte hade tillgång till information om i vilken utsträckning utredningar på SBE påverkar EBM:s utredningskapacitet. I förlängningen påverkar det EBM:s möjligheter att planera resurserna på ekobrottskamrarna. EBM har inte heller utarbetat någon fördelningsnyckel för resurser och budget som bygger på en analys av ekobrottskamrarnas behov. Det innebär att fördelningen av resurser på nationell nivå inte tar hänsyn till den regionala brottsutvecklingen, vilket riskerar att påverka effektiviteten i arbetet negativt. Sammanfattningsvis bedömer att EBM inte har följt upp de regionala ekobrottskamrarnas arbete tillräckligt systematiskt för att kunna analysera om kammarverksamheten behöver organiseras eller dimensioneras på ett annat sätt för att kunna möta den alltmer komplexa ekonomiska brottsligheten. 4.2.3 Brister i interna stöd inom kammarverksamheten bedömer att EBM i vissa delar brister i att ge medarbetarna de nödvändiga stöd som de behöver för att kunna arbeta effektivt tillsammans. Det handlar dels om brister i kunskaps- och erfarenhetsutbyte inom kammarverksamheten. Dels om att EBM:s IT-struktur försvårar samarbetet mellan olika yrkeskategorier inom kammarverksamheten. konstaterar att EBM har ett antal interna forum och nätverk för att sprida kunskap och erfarenhet, men i intervjuer med personal inom E B M – A RB ETE T M OT DEN OR GA N ISERA DE E KON OM SLIGH ETE N kammarverksamheten framkommer en bild av att de upplever att det saknas tillräckliga forum för att sprida kunskap och erfarenhet om effektiva arbetssätt. bedömer att det innebär en risk för att möjligheten till lärande och kunskapsutbyte mellan ekokamrarna begränsas. konstaterar vidare att EBM:s fem olika IT-miljöer innebär hinder för effektivitet i EBM:s arbete. IT-strukturen försvårar också samarbetet mellan utredare och åklagare inom kammarverksamheten. Att EBM har fem olika IT- miljöer, en som tillhandahålls av , en som tillhandahålls av och tre interna, medför att arbetet blir tidskrävande och att det finns risker för informationssäkerheten. De skilda miljöerna medför att medarbetare manuellt behöver föra över olika uppgifter i utredningar mellan datorer. Sårbarheten med att ha IT-miljöer som tillhandahålls av en annan myndighet visade sig 2017 när beslutade att EBM:s utredningsinformation inte längre skulle hanteras i åklagarväsendets gemensamma IT-miljö. Lösningen blev en provisorisk IT-miljö som EBM fortfarande arbetar med att avveckla. Kostnaderna för IT-systemen samt brister och behov av utveckling av IT-miljön har tagits upp i EBM:s samtliga budgetunderlag sedan EBM fick nationellt ansvar för att bekämpa den ekonomiska brottsligheten 2013. IT- kostnaderna för EBM dubblerades också mellan åren 2015–2020. Problemen med detta har återkommande diskuterats med utan att frågan har lösts. 4.3Regeringen bör styra så att det samlade arbetet mot organiserad ekonomisk brottslighet kan fungera effektivt EBM är beroende av andra myndigheter, dels eftersom den ekonomiska brottsligheten ofta upptäcks genom andra myndigheters granskning eller kontroll, dels eftersom EBM påverkas av andra myndigheters styrning och ledning. Bland annat handlar det om tillgång till information, personal och biträde i brottsutredningar. Sedan EBM skapades 1998 har varit en central samarbetspartner för EBM, och 20–av de anmälningar som inkommer till EBM kommer från . En viktig del av EBM:s utredningsverksamhet är möjligheten att få biträde i utredningar av SBE. SBE biträder EBM i cirka en tredjedel av de förundersökningar som EBM startar. Att samverkan mellan myndigheterna fungerar är därför avgörande. Avdelningscheferna inom kammarverksamheten uppger att det är svårt att ha ett samarbete på regional nivå då EBM och är organiserade på olika sätt nationellt och regionalt. har regeringen inte ställt krav på att ska höra EBM inför viktigare förändringar i sin verksamhet och organisation, på samma sätt som EBM har en skyldighet att höra . EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN Regeringen har även ansvar för att se till att ansvarsförhållandena mellan EBM och myndigheter som EBM är beroende av är tydliga. har ett författningsreglerat stöd att bedriva underrättelseverksamhet, att leda verksamhet vid EBM som endast får utföras av polismän och är skyldig att ställa personal till förfogande för den polisverksamhet som bedrivs vid EBM. Det finns bestämmelser som utgår ifrån att underrättelseverksamhet ska bedrivas för EBM:s syften. Men det finns ingen uttrycklig bestämmelse att underrättelseverksamhet ska bedrivas vid EBM. Vilka tolkningar som kan eller bör göras av regelverket så som det ser ut tar inte ställning till. Det går dock att konstatera att den nuvarande regleringen leder till interna diskussioner inom EBM om det är eller EBM som ska uppfattas som behörig att inhämta underrättelseinformation för EBM:s syften. Underrättelseverksamheten saknar vissa rättsliga förutsättningar för att kunna arbeta effektivt med att upptäcka och förhindra den organiserade ekonomiska brottsligheten. Det handlar dels om att den så kallade inhämtningslagen inte är tillämplig för underrättelseverksamheten eftersom EBM:s brottskatalog inte innefattar brott med ett straffminimum om fängelse . EBM uppmärksammade regeringen på detta och menade då att möjligheterna att snabbt höja kvaliteten på underrättelser om organiserad brottslighet skulle öka om underrättelseverksamheten inom EBM fick tillämpa inhämtningslagen. Regeringen beslutade att tillsätta en utredning om utökade möjligheter att använda hemliga tvångsmedel, som bland annat ska ta ställning till om det ska införas en straffvärdesventil i den så kallade inhämtningslagen för de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet. Underrättelseverksamheten har inte heller direktåtkomst till viktig finansiell information, exempelvis från . Underrättelseverksamheten behöver efterfråga information i varje enskilt fall från andra myndigheter, vilket tar mer tid än vad det skulle göra om underrättelseverksamheten hade direktåtkomst till informationen. konstaterar att direktåtkomsten till information är en grundläggande förutsättning för att EBM ska kunna utföra sitt uppdrag effektivt. Regeringen borde från början ha säkerställt att även underrättelseverksamheten har de förutsättningar som krävs för att EBM ska kunna upptäcka och förhindra ekonomisk brottslighet effektivt. Sammantaget visar detta på en rad hinder som funnits sedan EBM skapades och som har varit kända under . Eftersom EBM påverkas av andra myndigheters styrning och ledning konstaterar att regeringen behöver ha en samordnad styrning av EBM och de myndigheter som EBM är beroende av för att kunna arbeta effektivt. Vidare bedömer att regeringen behöver se till att underrättelseverksamheten får de rättsliga förutsättningar som behövs för att upptäcka och förhindra ekonomisk brottslighet. E B M – A RB ETE T M OT DEN OR GA N ISERA DE E KON OM SLIGH ETE N 4.4De effektivitetsvinster som är syftet med EBM tillvaratas inte fullt ut Syftet med EBM var att samla olika yrkeskategorier inom en specialistmyndighet med uppdrag att bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Med fredade resurser skulle bekämpningen av den ekonomiska brottsligheten bli mer effektiv och prioriterad. Liknande organisering finns i både och . Men till skillnad från de nordiska motsvarigheterna har EBM ansvar för att hantera all brottslighet som faller inom myndighetens brottskatalog, oavsett brottslighetens komplexitet eller allvarlighetsgrad. kan konstatera att det, trots att det gått myndigheten skapades och närmare EBM fick nationellt ansvar för ekobrottsbekämpningen, fortfarande finns hinder för ett effektivt arbete. Eftersom det är regeringen som utformat EBM:s konstruktion är det även regeringen som är ytterst ansvarig för att se till att konstruktionen möjliggör ett effektivt arbete inom alla verksamhetsområden. konstaterar att EBM har ett beroende till andra myndigheter, vilket dels påverkar EBM:s effektivitet och dels inverkar på EBM:s möjligheter att på egen hand lösa eventuella problem som uppstår i arbetet. Regeringen har inte i tillräcklig utsträckning hanterat de hinder som EBM inte kan hantera på egen hand. har inte heller EBM genom sin styrning sett till att myndighetens syfte uppnås i alla delar. Att arbeta tillsammans i de olika IT-miljöerna som är åtskilda från varandra är tidsödande. Det motverkar även regeringens syfte med att ha specialister som arbetar sida vid sida. EBM:s genomströmningstider och ärendebalanser har ökat för de särskilt krävande ärendena som personal med specialistkompetens fortfarande måste arbeta även med de enklare ärendena. Trots det har EBM inte analyserat om kammarverksamheten behöver organiseras på ett annat sätt för att effektivare kunna hantera den alltmer komplexa ekonomiska brottsligheten. Avancerade former av ekonomisk brottslighet används ofta inom den organiserade brottsligheten. En effektiv bekämpning av den ekonomiska brottsligheten är därför viktigt för att staten även effektivt ska kunna motverka den organiserade brottsligheten i stort. Men regeringen har inte gett EBM de förutsättningar som behövs för att kunna arbeta effektivt. brister EBM i sin interna styrning. EBM har dessutom i de senaste budgetunderlagen varnat för svårigheter att fullfölja sitt uppdrag. bedömning är därför att EBM:s arbete i väsentliga delar inte tillvaratar de effektivitetsvinster som är syftet med myndighetskonstruktionen. Mot bakgrund av det ser att det är motiverat att regeringen gör en översyn av EBM:s uppdrag och konstruktion för att se till att myndigheten i högre utsträckning kan tillvarata de effektivitetsvinster som är syftet med myndighetskonstruktionen. EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN För att öka effektiviteten i EBM:s arbete mot den organiserade ekonomiska brottsligheten lämnar följande rekommendationer: •genomföra en förutsättningslös översyn av EBM:s uppdrag och konstruktion. Dessutom bedömer att regeringen bör: •säkerställa att EBM får förutsättningar för att bedriva ett effektivt arbete mot den organiserade ekonomiska brottsligheten. Det handlar om att: −se till att underrättelseverksamheten har rättsliga förutsättningar för att upptäcka och förhindra ekonomisk brottslighet −klargöra ansvarsförhållandena mellan EBM och när det gäller underrättelseverksamheten. •dimensionera den övergripande planeringen och fördelningen av resurser utifrån verksamhetsområdenas och kamrarnas olika behov. För att kunna göra det behöver EBM utveckla uppföljningen av verksamheten och kunskapen om den ekonomiska brottsligheten •sammanställa den kunskap som finns inom EBM om organiserad ekonomisk brottslighet på ett strukturerat sätt och dela den med alla verksamhetsområden och andra aktörer som arbetar mot ekonomisk brottslighet •se till att det finns möjlighet till erfarenhets- och kunskapsdelning mellan olika specialister inom kammarverksamheten •se till att det finns tekniska hjälpmedel som gör det möjligt att arbeta effektivt •klargöra vad den brottsförebyggande verksamheten ska innehålla och hur den ska bedrivas i praktiken för att kunna genomsyra hela myndigheten. E B M – A RB ETE T M OT DEN OR GA N ISERA DE E KON OM SLIGH ETE N , Nitton röster om 20 års ekobrottsbekämpning. års samlade åtgärder till dagens samverkan. En antologi, 2015. , Gå på pengarna – Antologi om tillgånginriktad brottsbekämpning, 2014. , Lokal organiserad brottslighet – en handbok om motåtgärder, 2010. , Myndigheter i samverkan mot den organiserade brottsligheten 2020, 2020. , , och , Slutredovisning av regeringsuppdrag till , , och om illegal hantering av punktskattepliktiga varor, 2017. SOU 2007:8 Nya förutsättningar för ekobrottsbekämpning. SOU 2011:47 En samlad ekobrottsbekämpning. Statsadvokaten for Særlig Internationale (SAIS), Årsberetning 2002-2003. Statsadvokaten for Særlig økonomisk kriminalitet (SØIK), Årsberetning 2011. , Arbetsordning för , 2020. , Brottsförebyggande strategi, 2020. , Budgetunderlag 2016–2018. , Budgetunderlag 2017–2019. , Budgetunderlag 2018–2020. , Budgetunderlag 2019–2021. , Budgetunderlag 2020–2022. , Budgetunderlag 2021–2023. , Budgetunderlag 2022–2024. , Att förebygga och förhindra allvarlig ekonomisk brottslighet - EBM från experiment till långsiktighet, 2004. , lägesbild om ekonomisk brottslighet i . , lägesbild om ekonomisk brottslighet i –2018. EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN , konstruktion – ansvarsfördelning, styrning och ledning och förhållandet till andra myndigheter, 2018. , Strategisk inriktning 2018–2020. , Strategisk inriktning 2020–2025. , Verksamhetsplan 2017–2019. , Verksamhetsplan 2019–2021. , Verksamhetsplan 2020. , Årsredovisning 2015. , Årsredovisning 2016. , Årsredovisning 2017. , Årsredovisning 2018. , Årsredovisning 2019. , Årsredovisning 2020. , Återrapportering Tillsammans mot brott, 2019. , Förslag ny organisation för den brottsförebyggande verksamheten vid , EBM 2020:296. , Övergripande information om myndighetens ärendehanteringssystem/verksamhetsstöd, 2020. , Promemoria med förslag till ärendekategorisering i operativa verksamhet, EBM 2017–129. Lag (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk information i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet. Rättegångsbalk (1942:740). Förvaltningslagen (2017:900). Myndighetsförordning (2007:515). Budgetlagen (2011:203). Förordning (2014:1102) med instruktion för . Förordning (2015:744) med instruktion för . Förordning (2018:1942) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. Påtaleinstruksen (28. nr. 1679 om ordningen av påtalemyndigheten). E B M – A RB ETE T M OT DEN OR GA N ISERA DE E KON OM SLIGH ETE N 2009/10 FiU:38. Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt. 2015/16:JuU16. Bättre straffrättsliga verktyg mot organiserad brottslighet. Prop.1996/97:1. 2009/10:175, Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt. 2015/16:113, Bättre straffrättsliga verktyg mot organiserad brottslighet. 2017/18:269 Brottsdatalag – kompletterande lagstiftning. Genomförande av Eus direktiv om finansiell information. Skr 2016/17:126, Regeringens skrivelse Tillsammans mot brott – ett nationellt brottsförebyggande program. 2019/20:3, Regeringens skrivelse med anledningen av om myndighetsgemensamt arbete mot organiserad brottslighet. Ju2015/09350/PO. Uppdrag till och andra berörda myndigheter att utveckla den myndighetsgemensamma satsningen mot organiserad brottslighet. Ju 1996:08, EBM utredningen. Dir. 1996:112, Inrättandet av m.m. Regeringsbeslut Fi 2015/05353/S3. Uppdrag till , , och om illegal hantering av punktskattepliktiga varor. Regeringsbeslut Fi2020/02991/S3 Uppdrag att inrätta ett pilotprojekt för att komma åt felaktig folkbokföring kopplad till organiserad brottslighet. Regeringsbeslut Ju2020/02483/PO Uppdrag att inrätta pilotprojekt som riktar sig mot näringsverksamhet kopplad till organiserad brottslighet. , ”Vores organisation”, , hämtad . , ”Statsadvokaten for Særlig Økonomisk og International Kriminalitet”, oekonomisk-og-international-kriminalitet, hämtad . , ”Hvidvask”, , hämtad . ”Om Brå – pågående uppdrag – Metodik för att förebygga ekonomisk brottslighet”, projekt/projekt/2021-04-13-metodik-for-att-forebygga-ekonomisk- brottslighet.html, hämtad . EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN Den store danske, ”Bagmandspolitiet”, , hämtad . , ”Om ossorganiserad brottslighet”. , ” Økonomisk kriminalitet”, , hämtad .