prop · H903119 · 2022-02-15 00:00:00 — Utredningen föreslår att rätten bör kunna pröva om samtliga förutsättningar för kopiering är uppfyllda, det vill säga om kopian har betydelse för utredning om brott eller för utredning om förverkande av brott, om kopieringsförbud råder och om kopieringen är proportionerlig. Prövningen föreslås således omfatta mer än bara kopieringsförbudet och korresponderar därmed inte med skyldig- heten för de brottsbekämpande myndigheterna att i vissa fall förstöra en kopia (se avsnitt 7.9). En domstolsprövning som bara omfattar kopierings- förbudet skulle dock begränsa den enskildes rättssäkerhet och innebära att den som drabbas av kopiering i vissa fall kan hamna i ett sämre läge än om handlingarna hade säkrats genom ett annat tvångsmedel, till exempel I likhet med utredningen och flera av remissinstanserna, bland anser regeringen att det därför bör införas en rätt för den drabbade att begära rättens prövning av kopieringen i sin helhet. Om det vid rättens prövning inte föreligger förutsättningar för kopiering bör rätten, i enlighet med vad utredningen föreslår och som bland annat Justitiekanslern instämmer i, kunna besluta om att kopian ska förstöras. Ett alternativ till att kopian ska förstöras skulle kunna vara att kopian Till skillnad från vid ett beslag är det aldrig fråga om någon besittningsrubbning utan ett mångfaldigande av uppgifter i en handling. Något behov av att återlämna kopian bedöms därför inte finnas. har myndigheterna att verka för att kopian inte finns förvarad hos myndigheten (jfr NJA 2015 s. 631 p. sker lämpligast genom att den förstörs. anser att rätten i stället bör besluta om ett förbud mot att använda vissa uppgifter. En regel som innebär att inhämtade uppgifter i vissa situationer inte får användas kan dock leda till begräns- 2021/22:119 ningar av processmaterialet som inte är helt lätta att förena med grund- läggande principer i . Mot denna bakgrund framstår en ordning med en förstörandeskyldighet som mer ändamålsenlig för att säkerställa att uppgifter från kopian inte får användas (jfr 27 kap. 21 a § och propositionen Hemliga tvångsmedel mot allvarliga brott, prop. 2013/14:237 s. 144). Förutom att besluta att en kopia ska få förstöras i sin helhet föreslår utredningen att rätten även ska kunna besluta att kopian ska förstöras del- vis. Både och framför invänd- ningar mot förslaget och menar att det inte är möjligt att verkställa ett beslut om partiell förstöring utan risk för att den övriga informationen på kopian förstörs eller förändras på ett sådant sätt att bevisvärdet av resterande information går förlorat. Även utredningen anger att om en elektronisk informationsbärare, till exempel en dator, har tagits i beslag eller spegelkopierats är det ofta inte möjligt att avlägsna de handlingar eller de uppgifter som inte har något intresse i förundersökningen eftersom de finns på den beslagtagna eller speglade informationsenheten och inte kan eller bör raderas. Utredningen pekar också på att det av rent tekniska skäl kan vara svårt att garantera att elektronisk information som raderats är helt borttagen, eftersom informationen eller fragment av den kan finnas sparad på olika platser i lagringsmediets minne. Enligt regeringens upp- fattning är dock detta omständigheter som domstolen bör beakta vid sin prövning. Om det är praktiskt möjligt att avskilja visst material från det övriga och det är tillräckligt att endast vissa av uppgifterna i kopian förstörs bör rätten, som utredningen anger, kunna besluta om ett delvis förstörande. Så kan vara fallet om rätten finner att endast vissa av uppgifterna i kopian omfattas av kopieringsförbudet. Om rätten i stället finner att kopian saknar betydelse för utredning om brott eller för utred- ning om förverkande av brott eller att kopieringen är oproportionerlig bedöms det dock alltid bli fråga om att kopian ska förstöras i sin helhet. Till skillnad från utredningen bedömer regeringen att det därför inte finns något behov för rätten att kunna besluta om ett delvis förstörande i dessa fall. Utredningens förslag i denna del bör därför inte genomföras. Närmare om förutsättningarna för en rätt till domstolsprövning Som utredningen föreslår bör en förutsättning för att en begäran ska få prövas vara att kopian finns kvar och förvaras hos en myndighet. I annat fall kan inte rätten besluta att den ska förstöras. Det bör dock förtydligas att begäran förutsätter att kopian finns hos en brottsbekämpande myndig- het, det vill säga , , Polismyn- digheten, Säkerhetspolisen, , och Skatte- verket i dess brottsbekämpande verksamhet. Om handlingar som omfattas av ett beslag har kopierats föreslår utred- ningen att det ska krävas dels att rätten inte beslutat om beslaget, dels att beslaget har hävts eller är föremål för rättens prövning. Även som ett beslag består kan det dock finnas anledning att få frågan om kopieringen prövad, till exempel om det visar sig att det som har kopierats omfattas av kopieringsförbudet och därför bör förstöras. Med anledning av detta och då rätten inte föreslås kunna besluta om kopiering bör utredningens förslag inte genomföras i dessa delar. När det gäller domstolens prövning anser att den inte bör avse åklagarens behov av information i kopian eftersom det kan vara svårt att redogöra för ett sådant behov utan att äventyra förunder- sökningssekretessen. Enligt bör prövningen i stället avse lagligheten i åtgärden, på samma sätt som gäller för beslag. Regeringen delar uppfattning. Det innebär att rätten, i linje med vad även utredningen anger, bör kunna pröva om kopieringen har gjorts i strid med kopieringsförbudet, om kopian har be- tydelse för utredning om brott eller för utredning om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet och om kopieringen är förenlig med propor- tionalitetsprincipen. I detta ligger att rätten även ska beakta det intrång det kan innebära för den enskilde att kopian förvaras hos den brottsbe- kämpande myndigheten (jfr propositionen Hemlig rumsavlyssning, prop. 2005/06:178 s. 101). Vidare ska immaterialrättsliga aspekter och behovet av skydd för exempelvis företagshemligheter beaktas. Utredningen föreslår att rätten till prövning bör begränsas i tiden på så sätt att det bör krävas att straffprocessen fortfarande pågår, det vill säga att förundersökningen inte har lagts ned eller avslutats eller, om åtal har väckts, målet inte har avgjorts genom ett avgörande som fått laga kraft. Vid beslag kan den som drabbas av beslaget begära rättens prövning så länge beslaget består (se NJA 1977 s. 573 och jfr NJA 1988 s. 86). Om förundersökningen läggs ned ska ett beslag, och övriga tvångsmedels- beslut, hävas senast i samband med nedläggningsbeslutet (JO 1995/96 s. 103). När målet i stället avgörs av domstol ska rätten alltid pröva om ett beslag fortfarande ska bestå (27 kap. 8 § ). Om rätten beslutar att beslaget ska bestå kan beslutet gälla längst till dess att domen får laga kraft (m.m., , Fitger m.fl., , kommentaren till 27 kap. 8 § ). Till skillnad från ett beslag kan en kopia dock i vissa fall bevaras även efter ett nedläggnings- beslut och, förutom när det gäller en kopia i sidomaterialet, även efter att ett slutligt avgörande, till exempel en dom, har fått laga kraft (se avsnitt 7.9). Även om intrånget av åtgärden kan anses bestå under hela den tid som kopian bevaras hos myndigheten finns inte samma behov av att dom- stolen, efter att straffprocessen avslutats, prövar förutsättningarna för kopieringen, till exempel kopians betydelse för utredning om brott. Mot denna bakgrund anser regeringen att rätten till domstolsprövning bör tidsbegränsas på så sätt som utredningen föreslår. När det gäller prövningens omfattning bör denna, som utredningen föreslår, kunna avse alla exemplar av kopian, även i de fall en brotts- bekämpande myndighet genom kopiering har tillfört en kopia till en annan förundersökning. Det bör inte finnas något hinder mot att det fattas separata beslut för olika förundersökningar. En bedömning måste dock alltid göras utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Till skillnad från Hovrätten för anser regeringen inte att frågan behöver utredas vidare utan att den i stället bör överlämnas åt rättstillämparen. Som anges i avsnitt 7.9. behöver det inte förtydligas att brottsbekämp- ande myndigheter, trots beslut om förstörande, får lägga in en skildring av barn i pornografisk bild i det nationella referensbiblioteket över barn- pornografi. Sådana beslut behöver inte heller protokollföras. Vidare saknas det behov av att reglera att brottsbekämpande myndigheter får 2021/22:119 behandla uppgifter från kopian i enlighet med vad som är särskilt före- skrivet i lag. Utredningens förslag bör därför inte genomföras i dessa delar. Behörig domstol och förfaranderegler I de fall rättens prövning av ett beslag begärs under förundersökningen och det inte finns något pågående mål i domstol bestäms behörig domstol utifrån reglerna i 19 kap. 12 § . Av paragrafen framgår att vad som sägs om laga domstol i en rättegång om brottmål även ska gälla för domstolars befattning med förundersökningen och användande av tvångsmedel. Det innebär att behörig domstol att pröva till exempel ett beslag som huvudregel är rätten i den ort där brottet begicks (jfr 19 kap. 1 § ). Eftersom dessa regler blir tillämpliga även vid en prövning av kopiering, som kan aktualiseras under förundersökningen, anser regeringen, till skillnad från utredningen, att det inte behövs någon lagändring. Utredningens förslag i denna del bör därför inte genomföras. När kopiering har gjorts bör, som utredningen föreslår, den som drabbats av kopieringen få begära rättens prövning, på samma sätt som vid ett beslag (jfr 27 kap. 6 § ). Efter att en begäran om prövning har kommit in till rätten bör det hållas en förhandling. Eftersom kopiering till skillnad från ett beslag inte innebär någon besittningsrubbning behöver det inte ställas lika höga krav på skyndsamhet som vid ett beslag. Någon tidsfrist , som finns för beslag, bör därför inte anges. Som utredningen föreslår bör det vara tillräckligt att förhandlingen hålls . För beslag finns även ett undantag från den tidsfrist inom vilken en förhandling ska hållas. Om en huvudförhandling sätts ut att hållas inom sedan begäran framställdes och rätten inte anser att det behöver hållas en särskild förhandling, får begäran prövas vid huvud- förhandlingen. Något motsvarande undantag föreslås inte för kopiering. Det förefaller inte heller finnas ett tydligt behov av en sådan regel eftersom det inte införs någon exakt tidsfrist inom vilken en förhandling ska hållas. När det gäller formerna för förhandlingen bör, som utredningen föreslår, samma bestämmelser gälla som vid en förhandling där beslag företes vid rätten eller annars är tillgängligt (jfr 27 kap. 5 § ). Samma ordning gäller för en förhandling om beslag där någon som har drabbats av beslaget begär rättens prövning (jfr 27 kap. 6 § med hänvisning till 27 kap. 5 § ). För dessa förhandlingar gäller i sin tur, i tillämpliga delar, det som anges om en förhandling i ute- varo i häktningsfrågan (jfr 24 kap. 17 § ). Bestämmel- serna som reglerar en förhandling i utevaro i häktningsfrågan bör således, i tillämpliga delar, även gälla vid en förhandling om någon har begärt rättens prövning av om en kopia ska förstöras. Det innebär bland annat att åklagaren, den misstänkte och försvararen (21 kap. 9 § tredje stycket rätte- gångsbalken) ska kallas till förhandlingen. Det innebär även att om kopieringen gäller handlingar som innehas av någon annan än den miss- tänkte behöver det som i 24 kap. 17 § sägs om den misstänkte gälla den som har drabbats av kopieringen (jfr m.m., , Fitger m.fl., , kommentaren till 27 kap. 5 § ). Om en fråga om beslag eller reseförbud väcks i högre rätt får rätten i vissa fall fatta beslut utan att ha en förhandling (25 kap. 8 § och 27 kap. 14 § ). Om det däremot krävs en förhandling ska den hållas så snart det kan ske. Vid en sådan förhandling gäller, i tillämpliga Prop. 2021/22:119 delar, det som anges om en förhandling i häktningsfrågan (jfr 24 kap. 17 § ). Utredningen föreslår att motsvarande regler bör gälla i de fall fråga om kopiering väcks i högre rätt. Ingen remissinstans motsätter sig förslaget och regeringen delar utredningens uppfattning. Rätten bör inte kunna ersätta ett beslag med en kopia Utredningen föreslår att rätten ex officio, det vill säga på eget initiativ, vid prövningen av ett beslag ska ha rätt att besluta att beslaget ska ersättas med en kopia. Utredningen konstaterar att en sådan möjlighet visserligen ligger vid sidan av den tänkta systematiken, eftersom det innebär kopiering av beslagtaget material och inte tvångsmedlet kopiering. Trots det anser utredningen att det är nödvändigt med en sådan möjlighet för att reg- leringen ska leva upp till principen om att det minst ingripande alternativet för att säkra bevisning ska kunna väljas. Såväl som motsätter sig dock förslaget. Enligt Åklagarmyn- digheten skulle en sådan ordning kunna få allvarliga konsekvenser för den brottsutredande verksamheten. Myndigheten anser att de brottsutredande myndigheterna måste få avgöra om det krävs tillgång till originalet. Eko- brottsmyndigheten framför liknande synpunkter och anser att det kan finnas utredningsaspekter som gör att åklagaren inte vill röja information för den misstänkte om varför en kopia inte är tillräcklig. Regeringen anser att dessa invändningar har fog för sig. Till skillnad från utredningen bedömer regeringen därför, i likhet med och , att rätten inte bör ha rätt att besluta om att ersätta ett beslag med en kopia. 7.11Behovet av reglering utanför i lagstiftning som inte är gränsöverskridande Regeringens bedömning: Det bör inte regleras att en polisman, en tjänsteman vid och en kustbevakningstjänsteman i vissa fall ska få använda våld vid en kopiering som inte föregåtts av ett tvångs- medel. Det bör inte heller regleras att tjänstemän vid i vissa fall ska ha rätt att genomföra sådan kopiering. Utredningens förslag stämmer inte överens med regeringens bedöm- Utredningen föreslår att en tjänsteman vid och en kust- bevakningstjänsteman ska få använda våld i de fall kopiering sker själv- ständigt och att även tjänstemän vid ska ha rätt att genomföra Vidare föreslår utredningen även andra följdändringar utanför när kopiering sker självständigt. sätter om det finns ett behov av att använda våld för att verkställa kopiering och att föremålet i stället bör kunna tas i beslag om någon med våld skulle motsätta sig kopieringen. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt i Skälen för regeringens bedömning: Utredningen föreslår att en polisman, en tjänsteman vid och en kustbevakningstjänsteman, 2021/22:119 under motsvarande förutsättningar som gäller för bland annat beslag, bör få använda våld mot en person för att genomföra kopiering. Med anledning av att regeringen, till skillnad från utredningen, inte föreslår att kopiering ska utgöra ett nytt tvångsmedel, utan i stället ett sätt att verkställa ett annat tvångsmedel, behövs inte någon särskild reglering om våldsanvändning vid kopiering. Rätten att använda våld följer i stället av rätten att använda våld för att verkställa det tvångsmedel som kopieringen kan kombineras med. Det behövs inte heller någon reglering som ger tjänstemän vid rätt att genomföra kopiering eftersom denna rätt kommer att följa av rätten att i vissa fall verkställa själva tvångsmedlet. Även övriga ändringar som utredningen föreslår i lagstiftning som inte är gränsöverskridande är en följd av att utredningen föreslår att kopiering ska kunna användas som ett nytt tvångsmedel. Utredningens förslag i dessa delar bör därför inte genomföras. Följdändringar i gränsöverskrid- ande lagstiftning behandlas i avsnitt 8. Lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål Regeringens förslag: I lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål ska det införas bestämmelser om genomsökning på distans och kopiering av handlingar. Ett undantag från kravet på dubbel straffbarhet ska ställas upp för en husrannsakan för att under vissa förutsättningar söka efter egendom som kan användas vid en genomsökning på distans, vid en genomsökning på distans och vid kopiering av handlingar som omfattas av ett beslag eller som påträffats vid en husrannsakan eller en genomsökning på distans. En ansökan om att nämnda tvångsåtgärder ska vidtas i ska handläggas av åklagaren. En verkställd kopiering ska skyndsamt anmälas hos rätten för Rätten ska därefter hålla förhandling i frågan så snart som Företrädare för den myndighet som begärt åtgärden ska få delta vid förhandlingen och, med rättens samtycke, ställa frågor till den som drabbats av åtgärden. Rätten ska pröva om kopieringen är lagligen grundad och om kopian ska överlämnas till den ansökande staten. kopia ska få överlämnas om den skäligen kan antas ha betydelse för utredningen om gärningen. Ett beslut om överlämnande ska verkställas Utredningens förslag stämmer delvis överens med regeringens. ningen föreslår följdändringar som utgår från att kopiering är ett Remissinstanserna: Inga remissinstanser yttrar sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag: Lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, förkortad LIRB, gäller generellt vid rättsligt samarbete med en annan stat i brottmål, oavsett om har ett avtal med den andra staten eller inte. Lagen kompletteras av förordningen (2000:704) om internationell rättslig hjälp i brottmål, som innehåller när- mare regler om förfarandet. Rättslig hjälp enligt lagen omfattar en rad olika åtgärder, bland annat beslag, kvarstad, hemliga tvångsmedel och åtgärder enligt 28 kap. (1 kap. 2 § första stycket LIRB). Med den föreslagna placeringen av genomsökning på distans i 28 kap. kommer tvångsmedlet att omfattas av lagen utan att några ändringar behövs. Vidare är utgångspunkten att rättslig hjälp ska lämnas under samma förutsättningar som gäller för en motsvarande åtgärd under en svensk förundersökning eller rättegång (2 kap. 1 § första stycket samma lag). Därmed bör genomsökning på distans, husrannsakan för att söka efter egendom som kan användas vid en genomsökning på distans, och kopiering av handlingar som omfattas av ett beslag eller som påträffats vid en husrannsakan eller en genomsökning på distans omfattas av lagen. Vidare behövs vissa andra ändringar i lagen, med anledning av dessa nya föreslagna åtgärder. Utredningens förslag till ändringar vad gäller kopiering utgår från att kopiering är ett självständigt tvångsmedel. Den utformning som regeringen föreslår föranleder till viss del andra ändringar. I 4 kap. 16–18 §§ LIRB finns bestämmelser om ansökan och förfarandet när en kvarstad, ett beslag, en husrannsakan och andra åtgärder som avses i 28 kap. ska vidtas i . Bestämmelserna innebär bland annat att en sådan ansökan ska handläggas av en åklagare och att verkställda beslag skyndsamt ska anmälas hos rätten för prövning. Rätten ska därefter hålla förhandling i frågan . Dessutom får företrädare för den myndighet som begärt åtgärden delta vid förhandlingen och, med rättens samtycke, ställa frågor till den som drabbats av åtgärden. Motsvarande förfaranderegler bör införas för det fall handlingar som om- fattas av ett beslag eller som påträffats vid en husrannsakan eller en genomsökning på distans har kopierats och kopian förvaras hos en brotts- bekämpande myndighet. Att det är en åklagare som handlägger en ansökan bör, oavsett vilken åtgärd ansökan avser, regleras i 4 kap. 16 § LIRB. Därmed bör 4 kap. 18 § i samma lag upphävas. Lagen innehåller även bestämmelser om beslag och överlämnande av egendom till en annan stat, se bland annat 4 kap. 19, 21 och 22 §§. Av dessa lagrum framgår att egendom som tagits i beslag i vissa fall får över- lämnas, till exempel om den skäligen kan antas ha betydelse för utred- ningen om gärningen. Det framgår även att rätten ska pröva om beslaget är lagligen grundat och om egendomen ska överlämnas till den ansökande staten. Ett beslut om överlämnande ska verkställas av en åklagare. Mot- svarande regler bör gälla om en handling, som omfattas av ett beslag eller som påträffats vid en husrannsakan eller en genomsökning på distans, har kopierats. Rättslig hjälp som avser bland annat husrannsakan får endast lämnas om den gärning som omfattas av ansökan från ett annat land motsvarar ett brott enligt svensk lag (dubbel straffbarhet), se 2 kap. 2 § LIRB. För beslag och husrannsakan i syfte att söka efter egendom som är underkastad beslag finns dock ett undantag från kravet på dubbel straffbarhet. Även om gär- ningen som ansökan avser inte motsvarar ett brott enligt svensk lag, får sådan husrannsakan göras och egendomen tas i beslag och överlämnas till den ansökande staten om ansökan har gjorts av en stat som är medlem i Europeiska unionen eller av , , eller och det för gärningen kan dömas till fängelse i den ansökande staten (4 kap. 20 § första stycket LIRB). Även i ärenden som avser en gärning 2021/22:119 som i den ansökande staten handläggs i ett administrativt förfarande eller i ett annat förfarande som inte är straffrättsligt får husrannsakan göras och egendomen tas i beslag (4 kap. 20 § andra stycket samma lag). Detta förut- sätter att gärningen som ansökan avser motsvarar ett brott för vilket det enligt svensk lag eller enligt den ansökande statens lag är föreskrivet fängelse eller mer. Med hänsyn till att genomsökning på distans bör följa samma systematik som husrannsakan, även i internatio- nella förhållanden, bör genomsökning på distans läggas till i de bestäm- melser som nämnts. På motsvarande sätt bör samma undantag från kravet på dubbel straffbarhet gälla för husrannsakan för att söka efter egen- dom som kan användas vid genomsökning på distans samt för kopiering av handlingar som omfattas av ett beslag eller som påträffats vid en husrannsakan eller en genomsökning på distans. 8.2Lagen om erkännande och verkställighet av frysningsbeslut i vissa fall Regeringens förslag: Ett frysningsbeslut enligt lagen om erkännande och verkställighet av frysningsbeslut i vissa fall, ska även kunna avse kopiering av handlingar. Åklagaren ska, med beaktande av propor- tionalitetsprincipen och kopieringsförbudet, få besluta om kopiering av handlingar som skäligen kan antas ha betydelse för utredning om brott eller om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet och som kan antas komma att påträffas i en annan medlemsstat, trots att handlingarna inte är tillgängliga vid beslutet. Ett sådant beslut ska inte få verkställas i . När beslutet har verkställts i den andra medlemsstaten ska bestämmelserna i om underrättelse, förstörande av en kopia och domstolsprövning tillämpas. En kopia som överlämnats till från en annan medlemsstat ska anses vara kopierad enligt . Ett frysningsbeslut som meddelats i en annan medlemsstat ska få verkställas i med tillämpning av bestämmelserna om kopiering och underrättelse om kopiering. Om den andra staten begär att ett visst förfarande ska tillämpas vid verkställighet av ett frysningsbeslut genom kopiering av handlingar ska utgångspunkten vara att det begärda för- farandet ska tillämpas, om det inte strider mot grundläggande principer i den svenska rättsordningen. Vid verkställighet av ett frysningsbeslut genom kopiering ska en genomsökning på distans få göras. Ett undantag från kravet på dubbel straffbarhet ska i vissa fall ställas upp för den åtgärden. , och ska få biträda åklagaren när ett frysningsbeslut som meddelats i en annan medlemsstat ska verkställas med tillämpning av reglerna om kopiering. Om åklagaren eller rätten upphäver en verkställbarhetsförklaring ska en kopia som framställts förstöras. Utredningens förslag stämmer delvis överens med regeringens. Utredningen föreslår följdändringar som utgår från att kopiering är ett självständigt tvångsmedel. Remissinstanserna: Inga remissinstanser yttrar sig särskilt i denna del.