prop · H903139 · 2022-03-01 00:00:00 — Som framgått kan behandling av personuppgifter i idrottens antidopningsarbete stödjas på den rättsliga grunden uppgift av allmänt intresse i artikel 6.1. e i dataskyddsförordningen. Regeringen anser, till skillnad från , att det inte finns skäl att ange i lagen att idrottens antidopningsarbete är av allmänt intresse. 7.3.1Verksamhet som lagen ska tillämpas på Regeringens förslag: Lagen ska vara tillämplig när personuppgifter behandlas i idrottens antidopningsarbete som utförs av 1.signatärer av världsantidopningskoden som är etablerade i , 2.signatärer av världsantidopningskoden som inte är etablerade i , om personuppgifterna behandlas i , 3.föreningar och förbund som är anknutna till , eller 4.andra föreningar och förbund som är etablerade i och anknutna till ett internationellt specialidrottsförbund som är signatär av världsantidopningskoden. Lagen ska också vara tillämplig när personuppgifter behandlas i idrottens antidopningsarbete som, efter delegation från en signatär av världsantidopningskoden, utförs av 1.organ som är etablerade i , eller 2.organ som inte är etablerade i , om personuppgifterna behandlas i . Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen föreslår att lagen ska tillämpas när personuppgifter behandlas i idrottens antidopningsarbete som utförs av den dåvarande nationella antidopningsorganisationen . När det gäller andra signatärer av världsantidopningskoden föreslås att lagen ska tillämpas endast om personuppgifterna behandlas i . Enligt utredningens förslag ska lagen vara tillämplig när personuppgifter behandlas i idrottens antidopningsarbete ”på uppdrag av” en signatär av världsantidopningskoden, i stället för ”efter delegation från” en signatär. Remissinstanserna: Ingen instans, utom , invänder mot förslaget. Myndigheten framhåller i anslutning till förslaget att det är viktigt att det görs en bedömning av vilken behandling av personuppgifter som respektive aktör behöver utföra samt vilka krav som världsantidopningskoden och de internationella standarderna ställer på aktörer som inte är signatärer. Vidare ifrågasätter Myndigheten om dataskyddsförordningen medger att man utsträcker det territoriella tillämpningsområdet. Enligt myndigheten bör begreppet ”organ” ersättas av ”personuppgiftsansvariga och personuppgiftsbiträden”. Skälen för regeringens förslag Som framgår av närmast föregående avsnitt bör lagen vara tillämplig när personuppgifter behandlas i idrottens antidopningsarbete, dvs. sådant arbete som utförs på grund av världsantidopningskoden eller tillhörande internationella standarder. Svenska signatärer av koden är (Antidoping ), (), () och Paralympiska Kommitté (SPK). Vidare har koden undertecknats av ett fåtal internationella specialidrottsförbund som har sitt säte i , t.ex. . Antidopningsarbete som utförs av Antidoping Utredningens förslag bygger på vilka aktörer som behandlade personuppgifter i idrottens antidopningsarbete när betänkandet lämnades. Organisationen av antidopningsarbetet inom idrotten i har dock förändrats. var RF nationell antidopningsorganisation och ansvarade för större delen av antidopningsarbetet inom idrotten i . RF beslutade dock att bilda i syfte att främja självständigheten hos antidopningsverksamheten. Stiftelsen äger i sin tur samtliga aktier i . Till stiftelsens uppgifter hör bl.a. att utse styrelseledamöter i Antidoping och utöva tillsyn över att bolaget följer världsantidopningskoden. Stiftelsen behandlar dock inte några personuppgifter i sitt antidopningsarbete och bör därför inte omfattas av den föreslagna lagen. Antidoping är signatär av världsantidopningskoden och nationell antidopningsorganisation enligt koden. Bolaget utför därför en stor del av uppgifterna i antidopningsarbetet som tidigare låg på RF. Som framgår av avsnitt 4.4.1 har en nationell antidopningsorganisation en rad skyldigheter enligt världsantidopningskoden och dess internationella standarder, bl.a. att handlägga ansökningar om medicinsk dispens, hantera vistelserapporteringar, genomföra dopningskontroller, handlägga ärenden om dopningsförseelser och bedriva underrättelsearbete. Antidoping är alltså skyldigt att utföra antidopningsarbete på grund av koden och dess internationella standarder. Mot denna bakgrund bör den föreslagna lagen vara tillämplig när Antidoping behandlar personuppgifter i idrottens antidopningsarbete. Därmed omfattas sådan behandling i arbetet som utförs av bolagets styrelse och kansli samt . Vidare omfattas behandling av personuppgifter i samband med dopningskontroller som utförs av dopningskontrollfunktionärer som har träffat uppdragsavtal med Antidoping . Antidoping leder och ansvarar för dopningskontrollfunktionärernas arbete. Som utredningen framhåller kan en jämförelse göras med inhyrda konsulter som arbetar under en kunds ledning och ansvar. Dessa konsulter anses normalt inte vara personuppgiftsbiträden utan ses som en del av den inhyrande organisationen. Dopningskontrollfunktionärerna bör därför ses som en del av Antidoping organisation och inte som externa personuppgiftsbiträden. Antidopningsarbete som utförs av RF är signatär av världsantidopningskoden, men alltså inte längre nationell antidopningsorganisation för svensk idrott. RF utför dock fortfarande antidopningsarbete inom ramen för instanserna och . Antidoping är enligt artiklarna 8.1 och 13.2.2 i världsantidopningskoden skyldigt att tillhandahålla ett bestraffningsorgan och en överklagandeinstans för prövning av ärenden om dopningsförseelser. Antidoping ska enligt artikel 4.4.2 i koden även utse en överklagandeinstans för prövning av ansökningar om medicinsk dispens. Av Idrottens antidopingreglemente framgår att är bestraffningsorgan för ärenden om dopningsförseelser och överklagandeinstans för ärenden om medicinsk dispens (se artiklarna 8.1 och 4.4.6.1). Vidare framgår av artikel 13.2.2.2 i samma regelverk att beslut i ärenden om dopningsförseelser kan överklagas till . Det förekommer också att RF får tips om misstänkta dopningsförseelser som vidarebefordras till Antidoping . RF utför således alltjämt antidopningsarbete på grund av världsantidopningskoden och dess internationella standarder. För att kunna utföra arbetet måste förbundet behandla personuppgifter. Mot denna bakgrund anser regeringen att den föreslagna lagen ska vara tillämplig när RF behandlar personuppgifter i idrottens antidopningsarbete. Antidopningsarbete som utförs av och Paralympiska Kommitté SOK och SPK är signatärer av världsantidopningskoden. () och Internationella paralympiska kommittén ska enligt artikel 20.1.1 respektive 20.2.1 i koden anta regler för de olympiska respektive paralympiska spelen som överensstämmer med koden och de internationella standarderna. De kan, i anslutning till spelen, hantera frågor om t.ex. medicinska dispenser, vistelserapportering och dopningskontroller (se artiklarna 4.4.4, 5.2.3 och 5.5 i koden). Kommittéerna får beträffande idrottsutövare som inte ingår i en registrerad kontrollpool anta evenemangsspecifika regler om att idrottsutövare eller relevanta tredje parter ska vistelserapportera (se artikel 4.8.13 i den internationella standarden för dopningskontroll och utredning). IOK har för tidigare antagit regler om att nationella olympiska kommittéer ska lämna vistelserapporter beträffande sina idrottsutövare (se artikel 5.6.2 i antidopningsregler för de i []). SOK kan alltså, enligt som genomför koden och de internationella standarderna, vara skyldiga att vistelserapportera. Nationella olympiska och paralympiska kommittéer ska enligt artikel 20.4.6i koden bl.a. samarbeta med den nationella antidopningsorganisationen. Ett exempel på sådant samarbete är att SOK lämnar listor med namn på idrottsutövare som kan kvalificera sig till till Antidoping för vidare hantering. SOK och SPK kan alltså utföra antidopningsarbete på grund av världsantidopningskoden och dess internationella standarder. För att kunna utföra arbetet måste kommittéerna behandla personuppgifter. denna bakgrund anser regeringen att den föreslagna lagen ska vara Prop. 2021/22:139 tillämplig när SOK och SPK behandlar personuppgifter i idrottens antidopningsarbete. Antidopningsarbete som utförs av internationella specialidrottsförbund som är etablerade i och är signatärer av världsantidopningskoden Som framgår av avsnitt 4.4.1 har internationella specialidrottsförbund som är signatärer av världsantidopningskoden en rad skyldigheter enligt koden och dess internationella standarder, bl.a. att handlägga ansökningar om medicinsk dispens, hantera vistelserapporteringar, genomföra dopningskontroller, handlägga ärenden om dopningsförseelser och bedriva underrättelsearbete. kan vara etablerade i och utanför . Det finns ett fåtal internationella specialidrottsförbund som är signatärer av världsantidopningskoden och har sitt säte i . Ett exempel är . som är etablerade i och är signatärer av koden är alltså skyldiga att utföra antidopningsarbete på grund av koden och dess internationella standarder här. Mot denna bakgrund bör den föreslagna lagen vara tillämplig när internationella specialidrottsförbund som är etablerade i och är signatärer av koden behandlar personuppgifter i idrottens antidopningsarbete. Sammanfattningsvis bör alltså lagen vara tillämplig när signatärer av världsantidopningskoden som är etablerade i behandlar personuppgifter i idrottens antidopningsarbete. Antidopningsarbete som utförs av andra signatärer av världsantidopningskoden Av artikel 5.2 i världsantidopningskoden följer att även andra länders nationella antidopningsorganisationer, internationella specialidrottsförbund och storevenemangsorganisationer får utföra dopningskontroller i . Vidare har enligt artikel 20.7.10 i koden rätt att utföra dopningskontroller här. Utredningen konstaterar dock att inte utför något sådant operativt arbete . som är signatärer av världsantidopningskoden har alltså rätt att i utföra dopningskontroller på idrottsutövare som omfattas av förbundets regler. I vilken utsträckning detta sker skiljer sig åt mellan de olika förbunden. Enligt utredningen utför vissa förbund inte några kontroller i , medan andra testar i viss utsträckning. Vidare kan det förekomma att storevenemangsorganisationer som är signatärer av koden, t.ex. IOK, utför dopningskontroller i i anslutning till ett visst evenemang. Även andra länders nationella antidopningsorganisationer får utföra kontroller i , exempelvis på idrottsutövare som är medborgare eller bosatta i det andra landet men befinner sig i . I sådana fall ges vanligtvis Antidoping eller ett serviceföretag i uppdrag att utföra dopningskontrollen. och storevenemangsorganisationer som är signatärer av världsantidopningskoden kan vara etablerade såväl inom som utom EU eller EES. Så kan vara fallet även för de nationella 2021/22:139 antidopningsorganisationerna. Dataskyddsförordningen är som huvudregel tillämplig för dem som är etablerade inom EU eller EES (se artiklarna 3.1 och 3.3). Förordningen ska dock även tillämpas, trots att etablering inom EU eller EES saknas, om behandlingen avser registrerade som befinner sig i unionen och har anknytning till övervakning av registrerades beteende i unionen (se artikel 3.2). Dopningskontroller innebär i sig en kontroll av idrottsutövares intag av förbjudna substanser. Den behandling av personuppgifter som sker i samband med dopningskontroller får därmed anses ha anknytning till övervakning av registrerades beteenden i unionen. Regeringen bedömer därför, i likhet med utredningen, att dataskyddsförordningen är tillämplig även för sådana organisationer som inte är etablerade inom EU eller EES men som utför dopningskontroller här. Signatärer av världsantidopningskoden som inte är etablerade i har alltså enligt koden rätt att utföra dopningskontroller i , vilket också sker . Den föreslagna lagen bör därför vara tillämplig också när signatärer av koden som inte är etablerade i behandlar personuppgifter i idrottens antidopningsarbete. Som utvecklas nedan bör dock lagen endast vara tillämplig när dessa aktörer behandlar personuppgifter i . Antidopningsarbete som utförs av föreningar och förbund som är anknutna till Signatärer ska enligt artikel 12 i världsantidopningskoden anta regler som ålägger bl.a. dess medlemsorganisationer att följa, implementera och verkställa koden. De ska även vidta lämpliga åtgärder mot en organisation som inte uppfyller sina åligganden. I artikel 4.8.14.2 i den internationella standarden för dopningskontroll och utredning anges uttryckligen att nationella specialidrottsförbund ska göra sitt bästa för att hjälpa det internationella specialidrottsförbundet och den nationella antidopningsorganisationen att samla in vistelseinformation från idrottsutövare. Av artikel 11.2.1 i samma standard framgår att signatärerna ska säkerställa att de kan hämta in och ta emot underrättelseinformation från alla tänkbara källor, bl.a. nationella specialidrottsförbund. RF:s medlemsorganisationer är bundna av reglerna i . De nationella specialidrottsförbunden och deras medlemsföreningar är även bundna av bestämmelserna i antidopingreglemente och Föreskrifter för nationell antidopingverksamhet. Som framgått implementerar detta regelverk världsantidopningskoden. Enligt dessa regler är föreningarna och förbunden skyldiga att utföra visst antidopningsarbete. När det gäller de nationella specialidrottsförbunden ska de bl.a. arbeta för en dopningsfri verksamhet inom förbundet och sina medlemsföreningar samt upprätta en plan för antidopningsarbetet (se 11 kap. 4 § 5 i ). De ska även på begäran av bl.a. Antidoping , och lämna uppgifter och avge yttranden (se 11 kap. 4 § 6 i ). Förbunden ska också underrätta Antidoping och berört internationellt specialidrottsförbund om misstänkta dopningsförseelser och samarbeta med berörda organ vid utredning av en sådan misstanke (se 11 kap. 4 § 7 och 13 kap. 6 § i RF:s stadgar samt artikel 18.7 i Idrottens antidopingreglemente). De ska även rapportera till Antidoping vilka idrottsutövare som av ett internationellt specialidrottsförbund har utsetts att ingå i dess registrerade kontrollpool för vistelserapportering (se artikel 2.4.1 i Föreskrifter för nationell antidopingverksamhet). Dessutom ska de på begäran av Antidoping lämna person- och adressuppgifter till idrottsutövare som ingår i en kontrollpool (se artikel 2.4.2 i Föreskrifter för nationell antidopingverksamhet). De enskilda föreningarna ska på begäran av bl.a. Antidoping , och lämna uppgifter och avge yttranden (se 8 kap. 5 § 6 i ). Utredningen ger som exempel att det kan handla om att lämna ut deltagarlistor för olika tävlingar där dopningskontroller kan behöva utföras. Specialidrottsdistriktsförbunden och distrikten behandlar endast i begränsad omfattning personuppgifter i antidopningsarbetet. RF- distrikten kan bistå Antidoping med att planera dopningskontroller. De kan lämna förslag på t.ex. lag eller träningsanläggningar där kontroller kan utföras. De lämnar dock inte förslag på enskilda idrottsutövare. Vidare förekommer det att tips om misstänkta dopningsförseelser vidarebefordras till Antidoping . Föreningar och förbund som är anknutna till RF kan alltså utföra antidopningsarbete på grund av världsantidopningskoden och dess internationella standarder som förutsätter viss behandling av personuppgifter. Dessa organisationer är inte signatärer av världsantidopningskoden. RF och Antidoping har dock i linje med sina skyldigheter enligt koden antagit regler som ålägger organisationerna att följa koden och standarderna. Organisationerna har därmed ett indirekt krav på sig att utföra antidopningsarbete på grund av koden och dess internationella standarder. De kan också ha motsvarande krav på sig genom medlemskap i internationella specialidrottsförbund som är signatärer av världsantidopningskoden. Den föreslagna lagen bör därför omfatta behandling av personuppgifter i idrottens antidopningsarbete som utförs av föreningar och förbund som är anknutna till RF. Antidopningsarbete som utförs av föreningar och förbund utanför Det finns ett fåtal nationella specialidrottsförbund i som inte är medlemmar i , men som tillhör internationella specialidrottsförbund som är signatärer av världsantidopningskoden. Exempel på sådana nationella specialidrottsförbund är som tillhör Internationella samt som tillhör . Som framgått ska varje signatär enligt artikel 12 i världsantidopningskoden anta regler som ålägger dess medlemsorganisationer att följa, implementera och verkställa koden samt vidta lämpliga åtgärder mot en organisation som inte uppfyller sina åligganden. Signatärer som är ett internationellt specialidrottsförbund ska enligt artikel 20.3 i koden även ställa krav på att de nationella specialidrottsförbunden bl.a. antar regler i linje med koden och dess standarder samt underrättar den nationella 2021/22:139 antidopningsorganisationen och det internationella specialidrottsförbundet om eventuella dopningsförseelser. Nationella specialidrottsförbund som inte tillhör RF men ett internationellt specialidrottsförbund som är signatär av koden kan alltså, på motsvarande sätt som , ha ett indirekt krav på sig att utföra ett antidopningsarbete på grund av koden och dess internationella standarder. I detta arbete kan det förekomma en viss behandling av personuppgifter. Enskilda idrottsföreningar i som är medlemmar i de nu aktuella nationella specialidrottsförbunden kan, i likhet med föreningar inom RF, vara skyldiga att t.ex. lämna ut information och deltagarlistor till de nationella och internationella specialidrottsförbunden i antidopningsarbetet. Även sådana föreningar kan därmed i någon mån behandla personuppgifter i idrottens antidopningsarbete. Mot denna bakgrund bör den föreslagna lagen även omfatta behandling av personuppgifter i idrottens antidopningsarbete som utförs av föreningar och förbund som är etablerade i och som inte är anknutna till RF men till ett internationellt specialidrottsförbund som är signatär av världsantidopningskoden. Regeringen har, i förhållande till utredningens förslag, förtydligat att föreningarna och förbunden ska vara etablerade i (jfr 4 § i lagförslaget). Antidopningsarbete som utförs av serviceföretag Signatärer får enligt världsantidopningskoden och de internationella standarderna delegera uppgifter i antidopningsarbetet till t.ex. en nationell antidopningsorganisation eller ett serviceföretag som inte är signatär, men är alltjämt ansvarig för att de delegerade uppgifterna utförs i enlighet med koden (se bl.a. artikel 20 i koden samt artiklarna 4.8.14.1 och 4.9.2 i den internationella standarden för dopningskontroll och utredning). De internationella specialidrottsförbunden har vanligtvis inte egna dopningskontrollfunktionärer. Inte heller storevenemangsorganisationer har egna funktionärer. Om dessa organ vill utföra dopningskontroller i kan de lämna ett uppdrag till Antidoping att utföra dem. Uppdraget kan dock även lämnas till ett serviceföretag. Även Antidoping och andra nationella antidopningsorganisationer kan ge serviceföretag i uppdrag att utföra dopningskontroller. För Antidoping del sker det i regel när svenska idrottsutövare befinner sig utomlands, t.ex. på träningsläger. Serviceföretagen kan vara etablerade såväl inom som utom EU eller EES. finns det ett serviceföretag, (), med säte i . Bland företagets tjänster ingår att organisera, planera och genomföra dopningskontroller i enlighet med världsantidopningskoden. Kontrollerna genomförs på idrottsutövare över hela världen, så även i , utifrån kundernas önskemål. Bland företagets tjänster ingår även resultathantering och hantering av dispensansökningar. Dataskyddsförordningen är tillämplig även för sådana organ som inte är etablerade inom EU eller EES men som utför dopningskontroller här. Förordningen är alltså tillämplig även för serviceföretag som inte är etablerade inom EU eller EES men som gör dopningskontroller på idrottsutövare som befinner sig här. Serviceföretagen är inte signatärer av världsantidopningskoden. Koden förutsätter dock att signatärerna kan delegera uppgifter till serviceföretag. Regeringen delar därmed utredningens bedömning att den föreslagna lagen bör vara tillämplig när serviceföretag behandlar personuppgifter i idrottens antidopningsarbete på uppdrag av en signatär. Enligt utredningens förslag till bestämmelse ska lagen tillämpas då personuppgifter behandlas i sådant antidopningsarbete som utförs på uppdrag av en signatär av världsantidopningskoden av organ som uppfyller vissa kriterier. Då avsikten med bestämmelsen är att träffa serviceföretagen bör dock bestämmelsen justeras på sådant sätt att det framgår att antidopningsarbetet ska utföras efter delegation från en signatär av koden. Genom en sådan justering blir det tydligt att lagen inte är tänkt att omfatta laboratorier (se även avsnitt 7.4.2). Regeringen delar inte synpunkt att ”organ” bör bytas ut mot ”personuppgiftsansvariga och personuppgiftsbiträden”, då det skulle göra bestämmelsen mer svårläst. Antidopningsarbete som utförs av Dopinglaboratoriet Regeringen delar utredningens bedömning att patientdatalagen (2008:355) är tillämplig vid Dopinglaboratoriets behandling av personuppgifter i idrottens antidopningsarbete. Laboratoriets personuppgiftsbehandling bör därmed inte omfattas av tillämpningsområdet för den föreslagna lagen. Vi utvecklar våra överväganden i denna fråga i avsnitt 7.4.2. Antidopningsarbete vid gym- och träningsanläggningar Det kan, enligt utredningen, förekomma att aktörer som bedriver gym- och träningsverksamhet kontaktar på grund av misstankar om brott mot lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel. Det kan i detta sammanhang noteras att det av skäl 50 till dataskyddsförordningen framgår att om den personuppgiftsansvarige anmäler möjliga brott eller hot mot den allmänna säkerheten och i enskilda fall eller i flera fall som rör samma brott eller hot mot den allmänna säkerheten överför dessa personuppgifter till en behörig myndighet, ska detta betraktas som att den personuppgiftsansvarige agerar i ett berättigat intresse. Aktörer som bedriver gym- och träningsverksamhet kan även i övrigt bedriva visst antidopningsarbete. Utredningen konstaterar dock att arbetet normalt sett inte förutsätter någon personuppgiftsbehandling eftersom det är av förebyggande karaktär och utförs på ett generellt plan. Då dessa aktörers antidopningsarbete inte styrs av världsantidopningskoden bör de inte omfattas av den föreslagna lagen. Det har inte heller framkommit att det finns behov av någon särskild reglering avseende behandling av personuppgifter beträffande dem. Behandling av personuppgifter i idrottens antidopningsarbete är ofta en gränsöverskridande aktivitet. Som exempel kan förekomma att Antidoping utför eller låter ett annat lands nationella antidopningsorganisation eller ett serviceföretag utföra dopningskontroller på idrottsutövare som befinner sig utomlands. Vidare kan resultatet av en dopningskontroll som har utförts i på uppdrag av t.ex. ett internationellt specialidrottsförbund komma att behandlas utanför I sådana situationer uppkommer frågan om vilket lands nationella rätt som ska tillämpas. Som utredningen framhåller finns det två grundläggande principer för detta val; den lag som gäller i det land där den personuppgiftsansvarige är etablerad (etableringslandsprincipen) eller lagen i den registrerades land (effektlandsprincipen). Dataskyddsförordningen innehåller bestämmelser om förordningens territoriella tillämpningsområde (se artikel 3). på sådan behandling av personuppgifter som utförs inom ramen för verksamhet som bedrivs på verksamhetsställen inom EU eller EES. spelar i sådana fall inte någon roll var behandlingen faktiskt utförs. kan sägas vara ett uttryck för etableringslandsprincipen. dessutom i vissa fall tillämplig även om det inte finns någon etablering inom EU eller EES. Så är fallet om behandlingen av personuppgifter avser registrerade som befinner sig i unionen och har anknytning till bl.a. övervakning av registrerades beteende i unionen.