prop · H903200 · 2022-03-31 00:00:00 — Lärare mot tobak och anser att åldersgränsen bör vara för att inte ungdomar ska se äldre studenter i gymnasieskolan som använder de tobaksfria nikotinprodukterna. Vid detaljhandel med tobaksvaror och e-cigaretter finns en åldersgräns i lagen om tobak och liknande produkter. Det är samma åldersgräns som gäller vid detaljhandel med folköl enligt alkohol- lagen (2010:1622). Det framstår som naturligt och skapar en enhetlig åldersreglering att använda samma åldersgräns för tobaksfria nikotin- produkter. Vid detaljhandel med tobaksvaror och e-cigaretter gäller att sådana varor inte får lämnas ut till den som inte har fyllt . Om det finns särskild anledning att anta att varan eller produkten är avsedd att lämnas ut till någon som inte har fyllt , får den inte lämnas ut (5 kap. 18 § lagen om tobak och liknande produkter). Vid försäljning till konsumenter ska tobaksvaror och e-cigaretter tillhandahållas på ett sådant sätt att det går att kontrollera mottagarens ålder. Det gäller även vid försäljning genom automat, distansförsäljning eller på liknande sätt (5 kap. 19 § lagen om tobak och liknande produkter). Reglerna om ålderskrav bör kompletteras av myndighetsföreskrifter I avsnitt 7.3.3 föreslår regeringen att bör få meddela föreskrifter om skyldigheten att kontrollera mottagarens ålder vid detaljhandel med tobaksvaror och e-cigaretter. Detsamma bör även gälla för tobaksfria nikotinprodukter. I och med reglerna om ålderskrav för tobaksfria nikotinprodukter införs ett generellt krav på att näringsidkare som säljer tobaksfria nikotin- produkter till konsumenter ska se till att verksamheten är ordnad på ett sådant sätt att det går att kontrollera mottagarens ålder. I en fysisk butik kan köparens ålder normalt sett kontrolleras genom uppvisande av giltig legitimation. Vid försäljning på internet blir det något svårare att kontroll- era mottagarens ålder och andra lösningar får användas. Det finns t.ex. elektroniska tjänster för legitimering. Åldersgränsen är en viktig del i den föreslagna regleringen för att för- hindra att barn och unga får tillgång till tobaksfria nikotinprodukter. Det är därför viktigt att näringsidkaren har ett ansvar för att verksamheten utformas på ett sådant sätt att det går att kontrollera mottagarens ålder. 18 § föreslås krav på egenkontroll. Det innebär att den som bedriver detalj- handel med tobaksfria nikotinprodukter är skyldig att se till att försälj- ningen uppfyller lagens krav, däribland ålderskraven, och att ett egen- kontrollprogram upprättas för det. Av 48 § 8 framgår att de närmare kraven på egenkontrollprogram föreslås regleras genom myndighetsföre- skrifter, se avsnitt 10.15. För att säkerställa att ålderskraven uppfylls och att kontrollen kan ske på ett lämpligt sätt bör reglerna tydliggöras genom föreskrifter om hur mottagarens ålder ska kontrolleras och verksamheten ska anpassas. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer kan meddela närmare föreskrifter om ålderskrav med stöd av bemyndigandet i 48 § 8 om utformningen av egenkontrollprogram. Såsom har påpekat bör det inte främst vara valet av teknisk lösning för ålderskontroll som avgör om en fullgod ålders- kontroll utförs. Det viktiga är att ålderskontrollen är ändamålsenlig och säkerställer att tobaksfria nikotinprodukter inte lämnas ut till den som inte har fyllt . Det ska finnas ett tydligt och klart synligt meddelande I fråga om tobaksvaror och e-cigaretter gäller enligt nuvarande 5 kap. 18 § tredje stycket lagen om tobak och liknande produkter att det ska finnas en tydlig och klart synbar skylt med information om förbudet mot att sälja eller lämna ut sådana varor eller produkter till den som inte har fyllt . Reglerna om att det ska finnas en tydlig och klart synbar skylt har till- kommit för att stärka ålderkontrollen och att förhindra att minderåriga kommer över tobaksvaror och e-cigaretter. Skyddet för barn och unga bör vara lika högt när det gäller tobaksfria nikotinprodukter. I avsnitt 7.3.3 föreslås att reglerna som avser tobaksvaror och e-cigaretter ska göras teknikneutral och utvidgas till att även omfatta webbplatser för detalj- handel. Ordet skylt föreslås därför ändras till meddelande och fysiskt försäljningsställe till försäljningsställe. Med försäljningsställe avses ett fysiskt försäljningsställe eller en webbplats där det bedrivs detaljhandel, se avsnitt 5.3.3. Motsvarande skäl gäller för tobaksfria nikotinprodukter. Det bör därför införas ett krav på att det ska finnas ett tydligt och klart synbart meddelande på försäljningsställen. Kravet omfattar både fysiska butiker och webbplatser för detaljhandel. Införsel av tobaksfria nikotinprodukter Syftet med att införa en åldersgräns vid detaljhandel med tobaksfria nikotinprodukter är att hindra att barn och unga får tillgång till produkterna. För att uppnå detta syfte bör samma åldersgräns tillämpas vid införsel i landet av sådana varor. befogenheter enligt 3 § lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen bör också utvidgas till att omfatta även tobaksfria nikotinprodukter. I 3 kap. 3 § lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m. finns en upplysningsbestämmelse om att det i 5 kap. 20 § lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter finns en bestämmelse om förbud för den som inte fyllt att föra in varor i landet som enligt den lagen utgör tobaks- varor, e-cigaretter och påfyllningsbehållare. På motsvarande sätt ska det upplysas om de nya bestämmelserna om åldersgräns i den föreslagna lagen om tobaksfria nikotinprodukter. 2021/22:200 10.17 Regeringens förslag: Kommunen ska utöva tillsyn på fysiska försäljningsställen över kraven på produktanmälan, produktkrav, inne- hållsdeklaration, hälsovarning, övrig märkning och rapporterings- Kommunen ska även utöva tillsyn på eller i anslutning till fysiska försäljningsställen över kraven på marknadsföring. Kommunen och ska utöva tillsyn över att närings- idkare som har säte eller fast driftsställe för näringsverksamhet i uppfyller kraven på anmälan om försäljning och egenkontroll, samt över bestämmelserna om ålderskrav. Länsstyrelserna ska utöva tillsyn inom länet över de områden som omfattas av kommunens och tillsyn. ska följa kommunernas verksamhet och biträda dem med information och råd samt främja samarbetet mellan olika tillsynsmyndigheter och mellan tillsynsmyndigheter och andra. ska utöva tillsyn på andra ställen än fysiska försäljningsställen över kraven på produktanmälan, produktkrav, rapporteringsskyldighet, produktkontroll, innehållsdeklaration, hälso- varning och övrig märkning. tillsyn över kraven på anmälan om försäljning och egenkontroll när en näringsidkare saknar säte eller fast driftsställe för näringsverksamhet i ska utöva tillsyn på andra ställen än på eller i an- slutning till fysiska försäljningsställen över kraven på marknadsföring. Vid tillsyn ska bestämmelserna i marknadsförings- och ska ansvara för till- synsvägledning när det gäller kommunens och till- syn i fråga om de områden som och Konsument- verket har tillsynsansvar över. och tv ska utöva tillsyn över förbuden mot sponsring och produktplacering i tv, radio och på videodelnings- Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen har inte föreslagit att kommunen ska utöva tillsyn över rapportering av försäljningsvolymer. Utredningen har inte heller föreslagit att ska utöva tillsyn över system för informations- insamling samt anmälan om försäljning och egenkontroll när en närings- idkare saknar säte eller fast driftställe för näringsverksamhet i . heller har utredningen lämnat något förslag på hur tillsynen över bestäm- melserna om sponsring och produktplacering i radio- och tv-lagen ska Remissinstanserna: tillstyrker i stora delar förslagen om tillsynsansvar, men anser att kommunen bör ges tillsyns- ansvar på fysiska försäljningsställen över förslaget till lagens 14 § om rapporteringsskyldighet avseende försäljningsvolymer. kommun anser att frågan om tillsyn vid distansförsäljning från en privat bostad bör regleras. kommun och kommun är positiva till utredningens förslag om kommunernas tillsyn. 2021/22:200 att förslaget om deras tillsynsansvar är ändamålsenligt då det motsvarar den tillsynsordning som gäller för marknadsföring av tobaksvaror. Ett flertal länsstyrelser anser att deras tillsynsuppdrag bör ses över. Kommuner och Regioner (SKR) tillstyrker att reglerna om den kommunala tillsynen utformas med nuvarande bestämmelser som förebild men lyfter fram att avgiftsfrågan vad gäller tillsyn behöver ses över. Skälen för regeringens förslag Kommunens, och tillsyn Enligt 7 kap. 3 § lagen om tobak och liknande produkter har kommunen ansvar för att lagen och anslutande föreskrifter följs på fysiska försälj- ningsställen när det gäller bl.a. –hälsovarningar och märkning (första punkten), –produktanmälan, produktinnehåll, utformning av produkterna och rapportering av försäljningsvolymer (andra punkten), och –marknadsföring när det gäller marknadsföringsåtgärder på eller i anslutning till försäljningsstället (tredje punkten). Med försäljningsställe avses en viss lokal eller ett annat avgränsat utrymme för detaljhandel, se 1 kap. 3 § 6. Nedan benämns det som fysiskt försäljningsställe. Enligt 7 kap. 4 § lagen om tobak och liknande produkter har kommunen och ett delat tillsynsansvar för bl.a. anmälan om försälj- ning, egenkontroll och åldersgräns (tredje och fjärde punkten). Denna del av tillsynen är inte begränsad till fysiska försäljningsställen. Av 7 kap. 2 § lagen om tobak och liknande produkter framgår att läns- styrelsen utövar tillsyn inom länet över de områden som kommunen och ska utöva tillsyn över enligt 7 kap. 3 och 4 §§. I till- synen ingår att följa kommunernas verksamhet och biträda kommunerna med information och råd, att främja samarbete mellan olika tillsyns- myndigheter samt att främja samarbete mellan tillsynsmyndigheter och andra. Regeringen anser att tillsynen på fysiska försäljningsställen ska ske på i huvudsak motsvarande sätt när det gäller tobaksfria nikotinprodukter. Det innebär att det är kommunen som ska ha huvudansvaret för att sköta till- synen på de fysiska försäljningsställena när det gäller bestämmelserna om produktanmälan, produktkrav, innehållsdeklaration, hälsovarning, märk- ning och rapporteringsskyldighet. Dessutom ska kommunen utöva tillsyn över bestämmelserna om marknadsföring när det gäller marknadsförings- åtgärder på eller i anslutning till försäljningsstället. Utredningen har föreslagit att tillverkare och importörer ska rapportera om försäljningsvolymer och preferenserna hos olika konsumentgrupper och att ska utöva tillsyn över bestämmelsen. Regeringen anser, precis som påpekar, att kommunen ska ansvara för tillsynen på fysiska försäljningsställen över att tobaksfria nikotinprodukter inte tillhandahålls utan att rapporterings- skyldigheten är uppfylld. Kommunen har motsvarande tillsynsansvar avseende e-cigaretter och påfyllningsbehållare och det anses lämpligt med en enhetlig reglering för de nämnda produktkategorierna. När det gäller tillsynen över att försäljningen av produkterna har anmälts, att egenkontroll utövas och att bestämmelserna om ålderskontroll uppfylls har kommunen och ett delat ansvar. 10.15föreslås att en näringsidkare som saknar säte eller fast driftsställe för näringsverksamhet i ska göra sin anmälan till Folkhälsomyndig- heten. Kommunen och tillsyn när det gäller anmälan om försäljning och egenkontroll ska därför endast omfatta näringsidkare med säte eller fast driftställe för näringsverksamhet i . Även tillsyn bör ske på ett motsvarande sätt när det gäller de tobaksfria nikotinprodukterna. Det innebär att ska utöva tillsyn inom länet över de områden som kommunen eller Polismyndig- heten ska utöva tillsyn över. Tillsynen bör omfatta att följa kommunernas verksamhet, bistå kommunerna med information och råd, att främja sam- arbete mellan olika tillsynsmyndigheter samt att främja samarbete mellan tillsynsmyndigheter och andra. Några remissinstanser har beskrivit att det saknas reglering av hur tillsyn får ske vid distansförsäljning av tobaksvaror och e-cigaretter från en privat bostad. Regeringen konstaterar att utredningen inte lämnat några förslag avseende frågan om tillsyn i privata bostäder. ska utöva tillsyn över marknadsföringen Av 7 kap. 8 § första stycket lagen om tobak och liknande produkter fram- går att det är som utövar tillsyn över att reglerna om marknadsföring i lagen om tobak och liknande produkter och anslutande föreskrifter följs i andra fall än när kommunen utövar tillsyn över dessa regler. Som framgår ovan har kommunen ansvar för tillsyn över marknads- föringsåtgärder på eller i anslutning till det fysiska försäljningsstället. Det innebär att är den myndighet som har ansvar för till- synen över den marknadsföring som inte sker i anslutning till en fysisk butik. har dock ansvar för att ge kommunen tillsyns- vägledning i fråga om kommunens tillsyn över marknadsföringsåtgärd- erna, se 7 kap. 1 § tredje stycket. är den myndighet som har huvudansvar för tillsynen över marknadsföring. ska därför också vara den myndighet som ska ha ansvaret för att utöva tillsyn över att reglerna om marknadsföring av tobaksfria nikotinprodukter följs, förutom när det gäller marknadsföringsåtgärder på eller i anslutning till det fysiska försälj- ningsstället. Även när det gäller de tobaksfria nikotinprodukterna ska ha ansvar för att bistå kommunerna med tillsyns- vägledning när det gäller marknadsföringsåtgärder på eller i anslutning till det fysiska försäljningsstället. Det bör därför införas en bestämmelse som tydliggör att marknadsföringslagen tillämpas vid till- syn. ska utöva tillsyn över produkterna och närings- idkare som saknar säte eller fast driftsställe i Av 7 kap. 5 § lagen om tobak och liknande produkter framgår att utövar tillsyn över att lagen och anslutande före- skrifter följs i andra fall än när kommunen eller utövar tillsyn över dessa regler. Som framgått ovan har kommunen och Polis- myndigheten tillsynsansvar över vissa regler när det gäller fysiska försäljningsställen, medan tillsynen avseende andra regler inte är begränsad till fysiska försäljningsställen. I till- synsansvar ingår bl.a. reglerna om –produktkrav, produktanmälan, rapporteringsskyldighet och produkt- kontroll (första punkten), och –hälsovarningar, innehållsdeklaration och märkning (andra punkten). har även ansvar för att ge tillsynsvägledning i fråga om kommunens och tillsyn. bör ha motsvarande tillsynsansvar i fråga om de tobaksfria nikotinprodukterna som myndigheten har enligt lagen om tobak och liknande produkter. Till skillnad från utredningen föreslår regeringen ett krav på att tillverkare, importörer och distributörer ska ha ett särskilt system för att samla in information om alla misstänkta skadliga effekter som de tobaksfria nikotinprodukterna har på människors hälsa. Informa- tionen ska på begäran lämnas till . Folkhälso- myndigheten ska därför, på samma sätt som för e-cigaretter och påfyllningsbehållare, utöva tillsyn över att kravet på insamlingssystem följs. Sammanfattningsvis innebär det att , i andra fall än när kommunen eller ska utöva tillsyn, bör få ansvar för att utöva tillsyn över reglerna om produktanmälan, produktkrav, märkning, rapporteringsskyldighet och produktkontroll. I begreppet märkning ingår krav på innehållsdeklaration, hälsovarning och övrig märkning. I begreppet produktkontroll ingår krav på insamlingssystem och åtgärder vid produkters brister. I avsnitt 10.15 föreslås att en näringsidkare som saknar säte eller fast driftsställe för näringsverksamhet i ska göra sin anmälan till . behöver därför även få utöva tillsyn när det gäller kraven på anmälan om försäljning och egenkontroll i de fallen. Även när det gäller de tobaksfria nikotinprodukterna ska ha ansvar för att bistå kommunen och med tillsynsvägledning. och tv ska utöva tillsyn över bestämmel- serna om produktplacering och sponsring i radio- och tv-lagen Enligt 16 kap. 2 § radio- och tv-lagen övervakar och tv genom granskning i efterhand om bestämmelserna om produktplacering och sponsring i tv, radio och på videodelningsplatt- formar följs. och tv har ansvaret för tillsynen över bestämmelserna i 6 kap. 2 §, 7 kap. 2 §, 9 a kap. 5 och 7 §§ och 15 kap. 9 § radio- och tv-lagen om sponsring och produktplacering av bl.a. tobaksvaror, e-cigaretter och påfyllningsbehållare i tv, radio och på video- delningsplattformar. Bestämmelserna om sponsring och produktplacering utvidgas nu till att även omfatta tobaksfria nikotinprodukter i dessa medier. för radio och tv kommer därför också ha ansvaret för att utöva 2021/22:200 tillsyn över att reglerna om sponsring och produktplacering av tobaksfria nikotinprodukter i tv, radio och på videodelningsplattformar följs. Regeringens förslag: , kommunen och ska i sin tillsynsverksamhet få meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att reglerna om tobaksfria nikotinprodukter ska följas. Vid allvarliga eller upprepade överträdelser ska kommunen få förbjuda den som bedriver detaljhandel med tobaksfria nikotin- produkter att fortsätta försäljningen. Om ett förbud får anses vara en alltför ingripande åtgärd, ska kommunen i stället få meddela en varning. Kommunens beslut om förbud ska gälla , om inte något annat anges i beslutet och få meddelas för av högst . ska kunna förbjuda att tobaksfria nikotin- produkter tillhandahålls konsumenter på marknaden om det kan konstateras eller om det finns rimliga skäl att anta att en typ av eller specifika tobaksfria nikotinprodukter kan utgöra en allvarlig risk för människors hälsa trots att produkten uppfyller reglerna om tobaksfria Om sådana produkter har tillhandahållits kon- sumenter på marknaden, ska myndigheten få förelägga tillverkaren, importören eller distributören av produkten eller produkterna att dra tillbaka eller återkalla dessa. Beslut om föreläggande eller förbud som meddelas i tillsyns- myndigheternas tillsynsverksamhet och beslut enligt reglerna som ger en särskild möjlighet att förbjuda tobaksfria nikotinprodukter ska få förenas med vite. Vitet ska inte få omvandlas och tv ska ha samma befogenheter vid sin tillsyn över förbuden mot sponsring och produktplacering av tobaks- fria nikotinprodukter i radio- och tv-lagen som nämnden har på tobaksområdet för sådana förbud enligt den lagen. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen har föreslagit att beslut om att för- bjuda tobaksfria nikotinprodukter ska gälla samt att även ska få meddela föreläggande och förbud i sin tillsyns- Utredningen har inte lämnat något förslag om gransknings- och tv:s befogenheter vid tillsyn. Remissinstanserna: kommun och kommun anser att försäljningsförbud vid upprepad eller allvarlig försummelse ska kunna meddelas , motsvarande reglerna som gäller för försäljningsförbud av folköl. kommun anser vidare att antalet myndigheter som ges befogenheter att meddela förelägganden och förbud riktade till näringsidkare bör minskas. i , i och i län anser att det måste förtydligas mot vem läns- styrelserna ska kunna meddela förelägganden och förbud med eller utan vite, alternativt ska den möjligheten tas bort för länsstyrelserna. i har ingen invändning men belyser att olika produktkategorier fått olika regler avseende om kommunens sanktionsbeslut ska gälla . Advokatsamfund avstyrker förslaget att kommunala beslut ska gälla Skälen för regeringens förslag Tillsynsmyndigheternas befogenheter vid tillsynen på tobaksområdet I lagen om tobak och liknande produkter har tillsynsmyndigheterna getts möjlighet att i sin tillsynsverksamhet meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att lagen och anslutande föreskrifter ska följas. Besluten får förenas med vite, se 7 kap. 9 och 12 §§. När det gäller e-cigaretter och påfyllningsbehållare får kommunen förbjuda den som bedriver detaljhandel att fortsätta försäljningen. bud får anses vara en alltför ingripande åtgärd, ska kommunen i stället få meddela en varning. Kommunens beslut gäller om inte något annat anges i beslutet och förbudet får meddelas för av högst sex månader, se 7 kap. 13 § lagen om tobak och liknande produkter. har getts en särskild möjlighet att förbjuda att e- cigaretter och påfyllningsbehållare tillhandahålls konsumenter på mark- Denna möjlighet omfattar situationen då myndigheten konstaterar eller har rimliga skäl att anta att en typ av eller specifika e-cigaretter eller påfyllningsbehållare kan utgöra en allvarlig risk för människors hälsa trots att produkten uppfyller kraven i lagen. Om sådana produkter redan har tillhandahållits konsumenter på marknaden, får förelägga tillverkaren, importören eller distributören av produkterna att dra tillbaka eller återkalla dessa, se 7 kap. 14 § första stycket lagen om tobak och liknande produkter. Sådana beslut får enligt 7 kap. 15 § förenas I 7 kap. 8 § andra stycket lagen om tobak och liknande produkter finns en upplysning om att bestämmelserna i marknadsföringslagen tillämpas Tillsynsmyndigheterna befogenheter vid tillsynen över de tobaksfria En förutsättning för att tillsynsmyndigheterna ska ha möjlighet att utöva en effektiv tillsyn är att de har de befogenheter som krävs. kan ske på mindre ingripande sätt, t.ex. genom dialoger och frivilliga rättelser, är det viktigt att myndigheterna har möjlighet att ingripa vid brott mot reglerna som gäller för tobaksfria nikotinprodukter. ge en avskräckande effekt och motverka att oseriösa näringsidkare skaffar sig konkurrensfördelar genom att bryta mot regelverket. nikotinprodukterna innehåller dessutom nikotin, som är förknippat med många av riskerna som följer av användning av tobaksvaror, e-cigaretter Det är därför motiverat att myndigheterna har samma befogenheter vid tillsynen av de tobaksfria nikotinprodukterna som vid tillsyn som sker enligt lagen om tobak och liknande produkter. 2021/22:200 Det skapar dessutom mindre administration för tillsynsmyndigheterna och skapar större förutsebarhet för näringsidkarna. Tillsynsmyndigheterna bör därför i sin tillsynsverksamhet ha möjlighet att meddela de förelägganden och förbud som behövs för att reglerna om tobaksfria nikotinprodukter ska följas. För att dessa beslut ska få genomslag bör myndigheterna ha möjlig- het att förena dem med vite. Flera länsstyrelser påpekar att deras tillsynsuppdrag bör ses över och att det bör förtydligas mot vem länsstyrelserna ska kunna meddela förelägg- anden och förbud. kommun anser att antalet myndigheter som ges befogenheter att meddela förelägganden och förbud riktade till näringsidkare bör minskas. Enligt 23 § i nu föreslagen lag ska utöva tillsyn inom länet genom att följa kommunernas verksamhet och biträda kommunerna med information och råd, främja samarbete mellan olika tillsynsmyndigheter samt mellan tillsynsmyndigheter och andra. Länsstyrelserna utövar inte tillsyn över näringsidkare och verksamhetsutövare. Det är kommunen till- sammans med som utövar den tillsynen och i vissa fall även . ska därför inte i sin till- synsverksamhet få meddela förelägganden eller förbud. Kommunens befogenheter vid allvarliga eller upprepade överträdelser Kommunen ska ges möjlighet att meddela förbud mot detaljhandel till konsument vid allvarliga eller upprepade överträdelser. Om det är för ingripande, bör kommunen i stället ges möjlighet att meddela varning. Dessa beslut ska som huvudregel gälla och får meddelas för . Några kommuner föreslår att kommunerna ska kunna förbjuda försälj- ningen av tobaksfria nikotinprodukter upp . Det motsvarar i så fall vad som gäller för att meddela förbud att sälja folköl enligt alkohollagen. Enligt motsvarande bestämmelse för e-cigaretter och påfyllnings- behållare gäller förbud om försäljning upp . Regeringen kan förstå kommunernas argumentation om att försäljning av nikotin- produkter inte bör ha en mildare sanktionsskala än försäljning av folköl. Det skulle även kunna vara lämpligt vid upprepade grövre överträdelser att det finns möjlighet att fatta beslut om förbud mot försäljning .