prop · H903102 · 2022-01-27 00:00:00 — Det har tidigare inte funnits några regler i AIFM-direktivet om förfaran- det vid upphörande av gränsöverskridande marknadsföring av alternativa investeringsfonder. De regler som genom ändringsdirektivet har införts i AIFM-direktivet motsvarar i huvudsak de som har införts i UCITS- direktivet (se avsnitt 6.3.2). En skillnad jämfört med UCITS-direktivet är dock att AIFM-direktivet inte innehåller något uttryckligt krav på att förvaltaren tydligt ska informera investerarna om konsekvenserna av att avböja ett erbjudande om inlösen eller återköp av andelar vid upphörande av marknadsföring. En annan skillnad är att AIFM-direktivet inte inne- håller några regler om på vilket språk informationen om återköp eller inlösen av andelar och avsikten att upphöra med marknadsföringen ska Vidare innehåller AIFM-direktivet, till skillnad från UCITS- direktivet som inte innehåller regler om sonderande marknadsföring, ett förbud mot att bedriva sonderande marknadsföring av den alternativa investeringsfonden som avses i anmälan om upphörande av marknadsföring, i den medlemsstat där marknadsföringen har upphört (jfr avsnitt 7.1). För att genomföra de nya reglerna i AIFM-direktivet i denna del bör motsvarande bestämmelser införas i lagen om förvaltare av alternativa Det finns dock inte något behov av att införa en uttrycklig bestämmelse om att ska kontrollera att en anmälan är fullständig (jfr artikel 32a.3 första stycket första meningen och se artikel 32a.3 första stycket andra meningen samt avsnitt 6.3.2 när det gäller motsvarande regler i UCITS-direktivet). En sådan skyldighet ingår i kravet på att , från det att en full- ständig anmälan togs emot, ska lämna över anmälan till behörig myndighet i värdlandet och . Regeringen instämmer med att det i lagtexten bör förtydligas att erbjudandet, i enlighet med det som anges i AIFM- direktivet, behöver riktas bara till andelsägare vilkas identitet är känd av AIF-förvaltaren (jfr avsnitt 6.3.2). I enlighet med Fondbolagens förenings synpunkter och de bedömningar som görs i avsnitt 6.3.2 när det gäller motsvarande nya regler i UCITS- direktivet anser regeringen att det som bör regleras i svensk rätt är förut- sättningarna för att en utländsk EES-baserad AIF-förvaltare ska få upphöra med marknadsföringen av andelar eller aktier i en alternativ investerings- fond i och inte, som i promemorians förslag, förutsättningarna för att en svensk AIF-förvaltare ska få upphöra med marknadsföringen i ett annat land inom EES. I fråga om svenska AIF-förvaltare bör det på mot- svarande sätt lämnas till värdlandet att reglera vad som bör gälla för att förvaltaren ska få upphöra med marknadsföringen i det landet. Avsikten att upphöra med marknadsföringen ska offentliggöras på ett sätt som är allmänt tillgängligt, även med elektroniska medel, och som är brukligt för marknadsföring av alternativa investeringsfonder och passan- de för en typisk investerare i alternativa investeringsfonder (artikel 32a.1 första stycket b i AIFM-direktivet). Bestämmelser om hur ett krav som följer av lag ska uppfyllas införs lämpligen i föreskrifter på lägre nivå än Detta särskilt när bestämmelserna ska utformas i enlighet med vad som är brukligt för marknadsföring och därmed kan komma att behöva ändras med viss regelbundenhet. Regeringen anser därför, till skillnad från , att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör få meddela föreskrifter om hur en AIF-förvaltare ska offentliggöra avsikten att upphöra med marknadsföringen av andelar eller aktier i en EES-baserad alternativ investeringsfond (jfr avsnitt 6.3.2). I promemorian föreslås att detta ska gälla den situationen då en svensk AIF-förvaltare avser att upphöra med marknadsföringen av en alternativ investeringsfond i ett annat land inom EES. med att det i stället bör gälla för en utländsk EES- baserad AIF-förvaltare som avser att upphöra med marknadsföringen i och att det på motsvarande sätt bör lämnas till värdlandet att reglera vad som bör gälla för svenska AIF-förvaltare som avser att upphöra med marknadsföringen i ett annat land inom EES. enlighet med det avse föreskrifter om utländska EES-baserade AIF- Prop. 2021/22:102 förvaltares verksamhet i . efterfrågar ett förtydligande av vad som bör avses med liknande investeringsstrategier (se ovan om artikel 32a.3 tredje stycket i AIFM-direktivet). Det är något som inte regleras närmare i AIFM-direktivet och regeringen anser därför att det inte heller bör göras någon precisering i den motsvarande bestämmelse som föreslås. Frågan bör enligt regeringens uppfattning överlämnas till rättstillämpningen. anser att det bör införas ett motsvarande förfarande för anmälan om upphörande av gränsöverskridande marknadsföring även för icke EES-baserade AIF-förvaltare och för AIF-förvaltare vid mark- nadsföring av alternativa investeringsfonder till icke-professionella investerare. Det som efterfrågar skulle kräva ytter- ligare överväganden som det inte finns utrymme för inom ramen för detta lagstiftningsärende. Regeringens förslag: En utländsk EES-baserad AIF-förvaltare som har upphört att marknadsföra en alternativ investeringsfond i ska tillhandahålla kvarvarande andels- eller aktieägare här i landet den information som AIF-förvaltaren enligt reglerna i hemlandet är skyldig Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om hur en utländsk EES-baserad AIF-förvaltare som har upphört med gränsöverskridande marknadsföring i ska kunna använda medel för distanskommunikation när AIF-förvaltaren tillhandahåller kvarvarande andels- eller aktieägare i den alternativa investeringsfonden här i landet information. Regeringens bedömning: De nya reglerna i direktivet om förvaltare av alternativa investeringsfonder om att AIF-förvaltare, när gränsöver- skridande marknadsföring har upphört, ska förse kvarvarande investe- rare i en värdmedlemsstat och den behöriga myndigheten i hem- medlemsstaten med den information som krävs enligt direktivet tillgodoses genom gällande rätt och kräver inte någon lagstiftnings- åtgärd i fråga om svenska AIF-förvaltare. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer delvis med regeringens förslag och bedömning. I promemorians förslag riktar sig bestämmelserna till AIF-förvaltare som har upphört med marknadsföring av andelar eller aktier i en alternativ investeringsfond i ett annat land inom EES medan bestämmelserna i regeringens förslag i stället riktar sig till utländska EES-baserade AIF-förvaltare som har upphört med marknads- föring av en alternativ investeringsfond i . Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. framför motsvarande synpunkter som när det gäller förslagen i fråga om informationskrav när gränsöverskridande marknadsföring av en värde- pappersfond upphör (se avsnitt 6.3.3). 2021/22:102 förslagen bör förtydligas eller justeras när det gäller vad som bör regleras i svensk rätt respektive i ett annat land inom EES. Skälen för regeringens förslag och bedömning Information till kvarvarande andels- eller aktieägare i ett annat land inom EES när en svensk AIF-förvaltare har upphört med marknadsföring av en alternativ investeringsfond i det landet En AIF-förvaltare ska förse de investerare som fortfarande innehar andelar eller aktier i den EU-baserade alternativa investeringsfonden med de upp- gifter som krävs enligt reglerna om information som ska lämnas investe- rarna i en alternativ investeringsfond (artikel 32a.4, som har införts genom artikel 2.4 i ändringsdirektivet). Den information som avses är årsredovis- ning och information som ska tillgängliggöras innan en investerare investerar i en alternativ investeringsfond (artiklarna 22 och 23.1–23.3). Därutöver är det fråga om viss information som ska lämnas regelbundet om likviditet och riskhanteringssystem samt om information som ska lämnas om AIF-förvaltaren använder finansiell hävstång vid förvaltningen av fonden (artikel 23.4 och 23.5). De nu aktuella reglerna i AIFM-direktivet om information till investe- rare har i svensk rätt genomförts genom bestämmelser om årsredovisning och om information om risk och likviditetshantering samt finansiell hävstång (10 kap. 4, 9 och 10 §§ lagen om förvaltare av alternativa investe- ringsfonder och 13, 15 och 16 kap. föreskrifter [FFFS 2013:10] om förvaltare av alternativa investeringsfonder). Kravet i svensk rätt på att viss information till investerare som avser att köpa andelar eller aktier i en alternativ investeringsfond ska tillhandahållas samlat, i en informationsbroschyr, har dock ingen motsvarighet i AIFM- direktivet (se prop. 2012/13:155 s. 322). anser att frågan om vilken information som en AIF-förvaltare måste tillhandahålla kvarvarande andels- eller aktieägare efter det att marknadsföringen av en alternativ investeringsfond har upp- hört bör utvecklas. Som redovisas ovan finns det redan bestämmelser i svensk rätt som innebär att en svensk AIF-förvaltare ska förse investerare som innehar andelar eller aktier i en EES-baserad alternativ investe- ringsfond som förvaltaren förvaltar med årsberättelse samt information om risk och likviditetshantering och finansiell hävstång. Dessa krav gäller oavsett om marknadsföringen av en fond upphör i ett land inom EES. De nya reglerna i AIFM-direktivet om information till kvarvarande investerare i en alternativ investeringsfond kräver därför inte några lagstiftningsåtgärder i denna del. Den information som enligt hittills- varande regler i AIFM-direktivet ska lämnas till potentiella investerare innan de investerar i en alternativ investeringsfond är ett verktyg för att investerare ska kunna fatta ett välgrundat investeringsbeslut. Enligt de nya regler i AIFM-direktivet som har införts genom ändringsdirektivet ska AIF-förvaltare förse kvarvarande investerare i en alternativ investerings- fond i ett land med de uppgifter som krävs även efter det att marknads- föringen av fonden har upphört i det landet. Detta bör dock inte medföra att information som ska lämnas till potentiella investerare behöver lämnas även till andels- eller aktieägarna i fonden när marknadsföringen i landet har upphört (artikel 23.1–23.3 och artikel 32a.4 i AIFM-direktivet, i lydel- Prop. 2021/22:102 sen enligt ändringsdirektivet, och skäl 8 i ändringsdirektivet). En AIF-förvaltare som har upphört att marknadsföra en alternativ investe- ringsfond i ett annat land än AIF-förvaltarens hemmedlemsstat ska även förse de behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaten med de uppgifter som krävs enligt reglerna om information som ska lämnas investerarna i en alternativ investeringsfond (artikel 32a.4 i AIFM-direktivet). Enligt dessa regler ska årsredovisning och informationen till investerare ”göras tillgänglig” (artiklarna 22 och 23). Det som krävs får därmed anses vara att en AIF-förvaltare gör informationen tillgänglig för behörig myndighet iförvaltarens hemmedlemsstat för varje EU-baserad alternativ investe- ringsfond som förvaltaren förvaltar. Enligt de nya regler som har införts i AIFM-direktivet gäller det kravet även efter det att marknadsföringen av en sådan fond i en annan medlemsstat har upphört. De nu aktuella reglerna i AIFM-direktivet om information till behörig myndighet har i svensk rätt genomförts genom krav på att en AIF- förvaltare ska göra årsberättelsen för varje EES-baserad alternativ investe- ringsfond som förvaltaren förvaltar tillgänglig för (10 kap. 4 § lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder) och regelbundet informera, lämna eller på begäran lämna viss annan informa- tion till inspektionen (10 och 13 kap.). De nya reglerna i AIFM-direktivet om information till behörig myndighet i AIF-förvaltarens hemmedlemsstat sedan marknadsföringen av en EU-baserad alternativ investeringsfond i en medlemsstat har upphört kräver inte någon lagstiftningsåtgärd om svenska AIF-förvaltare. utländska EES-baserade AIF-förvaltare som har upphört med marknads- föring i är en fråga för förvaltarens hemland. Information till kvarvarande andels- eller aktieägare i när en EES-baserad AIF-förvaltare har upphört med marknadsföring av en alternativ investeringsfond här i landet Vilken information en utländsk EES-baserad AIF-förvaltare ska tillhanda- hålla kvarvarande andels- eller aktieägare i när förvaltaren har upphört med marknadsföring av en alternativ investeringsfond här i landet är en fråga för förvaltarens hemland (se ovan i fråga om svenska AIF-för- valtare). På motsvarande sätt som föreslås i avsnitt 6.3.3 i fråga om fond- företag som har upphört att marknadsföra andelar i företaget i bör det i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder tas in en bestämmelse om att en utländsk EES-baserad AIF-förvaltare som har upp- hört att marknadsföra en alternativ investeringsfond i ska tillhandahålla kvarvarande andels- eller aktieägare här i landet den information som AIF-förvaltaren enligt reglerna i hemlandet är skyldig att tillhandahålla. 2021/22:102 AIF-förvaltares användning av medel för distanskommunikation med kvarvarande andels- eller aktieägare när gränsöverskridande marknadsföring upphört Enligt de nya regler i AIFM-direktivet som har införts genom ändrings- direktivet ska medlemsstaterna göra det möjligt för AIF-förvaltare att använda alla typer av elektronisk kommunikation eller annan teknik för distanskommunikation för att förse de investerare som fortfarande har andelar eller aktier i en alternativ investeringsfond som har upphört att marknadsföras i den medlemsstat där investerarna har sin hemvist eller sitt säte (artikel 32a.8 i AIFM-direktivet, som har införts genom artikel 2.4 i ändringsdirektivet). En svensk AIF-förvaltare som har upphört med att marknadsföra en alternativ investeringsfond i ett annat land inom EES ska alltså kunna använda elektronisk kommunikation eller annan teknik för distanskommunikation när den tillhandahåller kvarvarande andels- eller aktieägare i det landet information. Regeringen instämmer med Fond- bolagens förening och att sättet att tillhanda- hålla information till kvarvarande andels- eller aktieägare i det land där marknadsföringen har upphört bör vara något som bör regleras i det landet, dvs. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör därför få meddela föreskrifter om hur en utländsk EES-baserad AIF-förvaltare som har upphört med gränsöver- skridande marknadsföring i ska kunna använda medel för distans- kommunikation när AIF-förvaltaren tillhandahåller kvarvarande andels- eller aktieägare i den alternativa investeringsfonden här i landet informa- tion. Hur en svensk AIF-förvaltare ska tillhandahålla kvarvarande andels- eller aktieägare i ett annat land inom EES när förvaltaren har upphört med marknadsföring av en alternativ investeringsfond i det landet bör på mot- svarande sätt vara en fråga för det landet, dvs. Ändringar av uppgifter efter det att gränsöverskridande marknadsföring av en EES-baserad alternativ investeringsfond har Regeringens förslag: Om en svensk AIF-förvaltare har upphört med marknadsföring i ett annat land inom EES, ska underrätta behörig myndighet i det landet om ändringar i de handlingar som har lämnats tillsammans med underrättelsen om marknadsföring. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. tionen, mot bakgrund av att det i skäl 8 i ändringsdirektivet anges att möjligheten att upphöra med marknadsföring inte bör försämra investe- rarnas möjligheter till korrekt information om fondernas fortsatta verk- samhet, tolkar regleringen som att den innebär en skyldighet för myndig- heten att fortsatt underrätta utländska myndigheter om ändringar i notifieringshandlingarna när verksamheten har upphört. tionen efterfrågar vidare ett förtydligande av om de ändringar som om- fattas av underrättelseskyldighet ska vara begränsade till väsentliga ändringar. Inspektionen konstaterar att andra ändringar än sådana som kan betecknas som väsentliga som huvudregel inte anmäls till efterfrågar ett förtydligande av om det finns någon tidsbegränsning i inspektionens skyldighet att underrätta behöriga myndigheter i samtliga länder där en alternativ investeringsfond har marknadsförts eller om underrättelseskyldigheten kvarstår så länge fonden existerar och därmed står under tillsyn. Inspektionen förespråkar att myndighetens skyldighet att underrätta utländska myndigheter om ändringar i aktuella handlingar begränsas i den utsträckning det är möjligt, både i fråga om vilka ändringar som omfattas av underrättelseskyldigheten och om hur länge underrättelseskyldigheten Skälen för regeringens förslag Ändringar efter det att en svensk AIF-förvaltare har upphört med marknadsföring i ett annat land inom EES Enligt nya regler i AIFM-direktivet som har införts genom ändrings- direktivet ska de behöriga myndigheterna i AIF-förvaltarens hem- medlemsstat till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där AIF- förvaltaren har upphört med sin marknadsföring av en alternativ investe- ringsfond, översända information om eventuella ändringar i de handlingar och uppgifter som lämnats i underrättelsen om marknadsföringen av den alternativa investeringsfonden (artikel 32a.5 i AIFM-direktivet, som har införts genom artikel 2.4 i ändringsdirektivet). En underrättelse om marknadsföring ska enligt AIFM-direktivet inne- hålla information om bl.a. den alternativa investeringsfondens namn, var den är etablerad, vilket som är dess förvaringsinstitut samt fondbestäm- melserna eller bolagsordningen (artikel 32.2 andra stycket). rättelsen ska också innehålla information om vilka åtgärder AIF-förval- taren har vidtagit för att förhindra att marknadsföring sker till icke- professionella investerare, när detta inte är tillåtet, och hur sådan mark- nadsföring förhindras i fall då AIF-förvaltaren förlitar sig på fristående företag som tillhandahåller investeringstjänster avseende alternativa investeringsfonder, t.ex. värdepappersföretag eller kreditinstitut. Reglerna i AIFM-direktivet om innehållet i en underrättelse om mark- nadsföring av en alternativ investeringsfond i en annan medlemsstat än AIF-förvaltarens hemmedlemsstat har i svensk rätt genomförts i bestäm- melser i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder (6 kap. 3 §). För att genomföra de nya reglerna i direktivet bör det införas en bestäm- melse i lagen om att ska underrätta behörig myndighet i det land där marknadsföringen upphört om det sker någon ändring i de handlingar som har lämnats tillsammans med en sådan underrättelse. efterfrågar ett förtydligande av om även andra ändringar än sådana som är väsentliga omfattas av kravet på underrättelse om ändring sedan en AIF-förvaltare upphört med marknadsföring av en alternativ investeringsfond i ett annat land inom EES. frågar även ett förtydligande när det gäller om det finns någon tids- begränsning i myndighetens underrättelseskyldighet. ska skyldigheten enligt AIFM-direktivet gälla eventuella ändringar i handlingarna (artikel 32a.5). I AIFM-direktivet (artikel 32.2 och 32.7) 2021/22:102 finns det dock i de regler om skyldighet att underrätta om ändringar som gäller när den gränsöverskriade verksamheten pågår en inskränkning till att det ska vara fråga om en väsentlig ändring. De ändringar i de reglerna som har gjorts genom ändringsdirektivet innebär inte någon ändring i det avseendet (se artikel 2.3 i ändringsdirektivet). Mot bakgrund av det anförda är det enligt regeringens bedömning rimligt att tolka de nu aktuella nya reglerna i AIFM-direktivet på så sätt att det även när det gäller dem bör vara fråga om en väsentlig ändring för att den ska omfattas av kravet på underrättelse. De nya regler som har införts i AIFM-direktivet genom ändringsdirektivet inte innehåller inte någon tidsbegränsning. Under- rättelseskyldigheten bör därför enligt regeringens uppfattning gälla utan någon tidsbegränsning. Ändringar efter det att en utländsk EES-baserad AIF-förvaltare baserad i ett annat land inom EES upphört med marknadsföring i Krav på att behörig myndighet i en AIF-förvaltares hemmedlemsstat ska översända information om ändringar i de handlingar och uppgifter som lämnats i underrättelsen om marknadsföring av den alternativa investe- ringsfonden till , efter det att marknadsföringen här i landet har upphört, är något som bör regleras i det andra landet. 7.4.5Finansinspektionens tillsyn över utländska EES- baserade AIF-förvaltare som har upphört med gränsöverskridande marknadsföring av en EES- baserad alternativ investeringsfond i Regeringens förslag: Bestämmelserna om tillsyn över och möjligheter att ingripa mot en utländsk EES-baserad AIF-för- valtare som marknadsför andelar eller aktier i en av förvaltaren för- valtad EES-baserad alternativ investeringsfond i , och om skyl- dighet att lämna upplysningar till inspektionen, ska gälla även när för- valtaren har upphört med marknadsföringen här i landet. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Promemorians förslag har dock en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Enligt de ändringar i AIFM-direktivet som har gjorts genom ändringsdirektivet ska de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där en AIF-förvaltare har upphört med marknadsföringen av alternativa investeringsfonder ha samma rättigheter och skyldigheter som de behöriga myndigheterna i AIF-förvaltarens värdmedlemsstat har enligt reglerna i AIFM-direktivet om de behöriga myndigheternas ansvars- områden i medlemsstaterna (artikel 32a.6 i AIFM-direktivet, som har införts genom artikel 2.4 i ändringsdirektivet). I detta sammanhang kan även noteras att de behöriga myndigheterna är skyldiga att på sina webb- platser tillhandahålla information om de krav som gäller för marknads- föring av alternativa investeringsfonder (artikel 5 i EU:s förordning om gränsöverskridande distribution av fonder, se avsnitt 4.5). Av AIFM-direktivet följer att det är den behöriga myndigheten i AIF- Prop. 2021/22:102 förvaltarens hemmedlemsstat som ska ansvara för tillsynen över AIF- förvaltaren oavsett om förvaltaren förvaltar eller marknadsför alternativa investeringsfonder i en annan medlemsstat (artikel 45). Den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten får dock kontrollera att vissa krav följs och även kräva att AIF-förvaltaren lämnar den information som behövs för tillsynen. Den myndigheten får även under vissa förutsättningar vidta lämpliga åtgärder om en AIF-förvaltare överträder regelverk eller inte tillhandahåller information. Reglerna i AIFM-direktivet om tillsyn över och ingripanden mot AIF- förvaltare har i svensk rätt genomförts i bestämmelser i lagen om förval- tare av alternativa investeringsfonder (13 och 14 kap.). För AIF-förvaltare som driver verksamhet från filial eller marknadsför eller förvaltar alterna- tiva investeringsfonder i omfattar tillsyn att AIF-förvaltaren följer de lagar och andra författningar som gäller för företagets verksamhet här i landet (13 kap. 1 § tredje stycket lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder). Sådana AIF-förvaltare ska lämna information som behövs för tillsynen (13 kap. 6 §). har möjlighet att ingripa mot utländska EES- baserade AIF-förvaltare som driver verksamhet i bl.a. genom att förelägga AIF-förvaltaren att göra rättelse och förbjuda förvaltaren att påbörja nya transaktioner i (14 kap. 19 §). För att genomföra de nya reglerna i AIFM-direktivet bör bestämmel- serna i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder om Finans- inspektionens tillsynsansvar och möjligheter att ingripa mot utländska EES-baserade AIF-förvaltare som marknadsför andelar eller aktier i alternativa investeringsfonder i gälla även när förvaltaren har upphört med marknadsföringen av andelarna eller aktierna här i landet.