prop · H903239 · 2022-04-26 00:00:00 — Ett sådant system kräver en ny och relativt avancerad teknisk lösning i vägtrafikregistret. De tekniska utmaningarna är inte oövervinnerliga, men det tar att utveckla systemet så att effektivitet och rättssäkerhet kan garanteras. För att ett användningsförbud ska få en verklig effekt behöver det förenas med utökade möjligheter för att omhänderta fordon. är myndighetens möjligheter begränsade till vissa specifika situationer. I promemorian föreslås att en ny lag om omhändertagande av fordon införs. Enligt lagen kan den som använder ett fordon som belagts med användningsförbud få fordonet omhändertaget och skrotat. Regeringen ser stora fördelar med en sådan ingripandemöjlighet. Incitamentet att använda sig av fordonsmålvakter med fordonsrelaterade skulder och att bruka fordon som är registrerade på en sådan målvakt kommer högst sannolikt att minska markant. Som ett led i kampen mot problemen med fordonsmålvakter och mot den därmed sammanhängande brottsligheten anser regeringen att förslagen om ägarbundet användningsförbud och en möjlighet att i större omfattning kunna omhänderta fordon bör fullföljas. Detta bör ske så snart de tekniska lösningarna är utvecklade och kan tas i bruk. Regeringens bedömning: Ytterligare bestämmelser på förordningsnivå bör införas. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker eller har inget att invända mot förslagen. Skälen för regeringens bedömning: I promemorian lämnas förslag på både lag- och förordningsnivå. Förslagen är mer eller mindre sammankopplade. Förslaget att utöka bemyndigandet i 2 a § LFF till att omfatta en tillämpning av målvaktsparagrafen på tomtmark och att fler fordonsrelaterade skulder ska få ligga till grund för flyttning nämns ovan. Härutöver föreslås i promemorian ett antal andra ändringar på förordningsnivå som också syftar till att effektivisera flyttningslagstiftningen och ta hand om problemet med användandet av fordonsmålvakter. Regeringen har för avsikt att återkomma i dessa frågor. Antalet fordon på gångbanor bör kunna Regeringens bedömning: Antalet fordon som framförs på gångbanor bör vara möjligt att begränsa. Skälen för regeringens bedömning: Gångbanor används inte bara av Även rullstolar och andra eldrivna fordon, utan tramp- eller vevanordning, som är att anse som cyklar får framföras på gångbanor om de framförs i gångfart. Vad som är en cykel definieras i 2 § lagen (2001:559) om vägtrafik- Definitionen ändrades 2010 så att också ett elektrifierat fordon utan trampor med en maxhastighet skulle anses vara en cykel. I samband med den förändringen uttalade regeringen att om sådana fordon framförs i gångfart så får de även framföras på gångbana (prop. 2009/10:198 s. 21 och 24). Som exempel på sådana fordon nämndes eldrivna rullstolar, elskotrar och tvåhjuliga balansfordon. Även bestämmelserna om gående ändrades 2010. omfattar de också den som i gångfart själv för ett eldrivet fordon, utan tramp- eller vevanordning, som är att anse som en cykel, 1 kap. 4 § tredje stycket trafikförordningen (1998:1276). Definitionen av cykel ändrades därefter på nytt genom att en begränsning avseende motoreffekten på mindre eldrivna fordon infördes i Regeringen anförde i samband med denna förändring att en tydlig ambition var att öka cyklandet och framhöll även den enskildes möjlighet att kunna välja hjälpmedel vid sin förflyttning (prop. s. 67 och 72). Den inriktningen är fortfarande aktuell. Det har emellertid gått nämnda uttalanden gjordes och utvecklingen av små eldrivna fordon har gått snabbare än vad som hade Antalet små eldrivna fordon som förs på gångbanor har ökat kraftigt, vilket försvårar framkomligheten för gångtrafikanter. ökar också risken för olyckor. uppdrag att utreda behovet av förenklade regler för eldrivna Transportstyrelsen lämnade sin slutrapport Utredning behov av förenklade regler för eldrivna enpersonsfordon – slutsatser, förslag och bedömningar (TSV 2019-5394). regelförändringar i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner, trafik- förordningen (1998:1276) och vägmärkesförordningen (2007:90). Slutrapporten har remissbehandlats. Remissvaren finns tillgängliga i (I2021/02587). Regeringen anser att gångbanor i så stor utsträckning som möjligt endast ska användas av gångtrafikanter. gäller att sådana cyklar som drivs med tramp- eller vevanordning inte får föras på gångbanor utan ska föras på cykel- eller körbanor. Även eldrivna fordon, utan tramp- och vevanordning, passar bättre på cykelbanor och körbanor, eftersom den infrastrukturen är utformad för fordon som förs med en högre hastighet än vad som bör förekomma på gångbanor. Små eldrivna fordon bör därför som utgångspunkt användas på cykelbanor om sådana finns och i annat fall på körbanor. öka framkomligheten och tryggheten på gångbanorna för gångtrafikanter. 2021/22:239 Personer som har svårt att förflytta sig bör dock fortfarande ha möjlighet att föra vissa fordon på gångbanor. För att minska antalet fordon som får föras på gångbana kan den reglering som gäller komma att behöva ändras, t.ex. genom att trafikförordningen ändras. Om förhållandena ändras i motsatt riktning kan det vara möjligt att tillåta fler fordon på gångbanor, under förutsättning att trafiksäkerheten och framkomligheten på gångbanor kan upprätthållas. Regeringens förslag: Lagförslagen ska träda i kraft . Äldre föreskrifter i lagen om flyttning av fordon ska dock gälla i fråga om fordon som har flyttats på grund av beslut som meddelats före Promemorians förslag överensstämmer inte med regeringens. I promemorian föreslås ett tidigare ikraftträdande för lagändringarna och det föreslås inte någon övergångsbestämmelse. Remissinstanserna: och Kommuner och Regioner anser att förslagen om förkortad uppställningstid och en definition av fordonets ägare bör träda i kraft . Skälen för regeringens förslag: Det är angeläget att samtliga författningsändringar kan träda i kraft . Det bedöms vara . I fråga om fordon som har flyttats med stöd av ett beslut enligt LFF som meddelats före ikraftträdandet bör dock äldre föreskrifter fortsätta att gälla. Regeringens bedömning: Förslagen torde öka statens intäkter för fordonsrelaterade skulder och minska incitamenten att använda fordonsmålvakter och målvaktsfordon. På förväntas därmed förslagen bidra till en utveckling där fordonsrelaterade skulder, användandet av fordonsmålvakter och målvaktsfordon minskar. Vidare bör staten och kommunerna få täckning för en större del av sina flyttningsrelaterade kostnader. Förslagen borde även få en positiv påverkan på det brottsförebyggande arbetet. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna gör ingen annan bedömning. Skälen för regeringens bedömning: Förslaget om att utvidga bemyndigandet i 2 a § LFF för att möjliggöra att målvaktsparagrafen omfattar fler fordonsrelaterade skulder och görs tillämplig på tomtmark bedöms vara en effektiv åtgärd för att få fordonsägare att betala sina felparkeringsavgifter och för att minska incitamenten att använda fordonsmålvakter och målvaktsfordon. Förslaget innebär att fler fordon kommer att kunna flyttas. Trots att fler fordon blir möjliga att flytta bedömer regeringen att kostnaderna per fordonsflytt kommer att minska, eftersom förtydligandet av vem som ska betraktas som fordonets ägare innebär mindre utredning för kommunerna och uppställningstiden kommer att förkortas. Detta bedöms medföra att utnyttjandet av fordonsmålvakter och antalet målvaktsfordon kommer att minska vilket även får positiva konsekvenser för det brottsförebyggande arbetet då dessa fordon inte sällan används i kriminella sammanhang. Undantaget från möjligheten att ta fordon i anspråk och undantaget från användningsförbud bedöms minska omsättningshindren för de fordon som säljs efter att ha tillfallit kommunen eller staten enligt LFF. Att ett fordon inte har ett användningsförbud efter försäljning och att det inte kan tas i anspråk för skulder som uppkommer före eller som försäljningen medför att köparen kan förlita sig på att fordonet inte är skuldbelastat. Det gör det mer attraktivt att köpa fordon som säljs på detta sätt, vilket bedöms öka antalet fordon som kan säljas i stället för att skrotas. Det kan också göra det möjligt att ta ut ett högre pris för fordonen. På så sätt kan staten och kommunerna få täckning för en större del av sina flyttningsrelaterade kostnader. Det kan även medföra ökade intäkter i form av betalning för skulder. På förväntas förslagen bidra till en utveckling där fordonsrelaterade skulder, fordonmålvakter och målvaktsfordon minskar. , när lagen om rätt att ta fordon i anspråk för fordringar på vissa skatter och avgifter infördes tillsammans med åtgärder i LFF och FFF, har antalet fordonsrelaterade skulder hos minskat. uppgick de till och 2021 till . Den största minskningen har skett för felparkeringsavgifter, vilket framgår av att de mål som kommit in till Kronofogde- 2021/22:239 myndigheten när det gäller felparkeringsavgifter har minskat från en summa om 2014 till 2021. En utveckling där fordonsrelaterade skulder, fordonmålvakter och målvaktsfordon minskar skulle innebära att det allmännas intäkter ökar som kostnaderna för att hantera problemen relaterade till fordonsrelaterade skulder, användandet av fordonsmålvakter och målvaktsfordon minskar. En sådan minskning av användandet av fordonsmålvakter och målvaktsfordon får även positiva konsekvenser för det brottsförebyggande arbetet. Målvaktsfordonen är i regel oförsäkrade samt undermåliga från både miljö- och trafiksäkerhetssynpunkt, varför förslagen troligen kommer att medföra positiva effekter i fråga om miljö och trafiksäkerhet i takt med att målvaktsfordonen tas ur trafik. Eftersom målvaktsfordonen inte sällan står felaktigt parkerade, skulle färre målvaktsfordon innebära bättre framkomlighet i stadsmiljön. För att allmänheten ska uppmärksamma de nya reglerna bedöms vissa kommunikationsinsatser nödvändiga från de verkställande myndigheterna och Transportstyrelsen. Regeringens bedömning: Förslaget att utvidga det bemyndigande som ligger till grund för att kunna flytta fordon på grund av fordonsrelaterade skulder görs i syfte att utöka kommunernas möjligheter att flytta fordon. Detta torde inte öka kostnaderna för kommunerna då förslagen om definitioner av fordonets ägare och förkortad uppställningstid bedöms minska kostnaderna per flyttning. Regleringen är dessutom frivillig för kommunerna att tillämpa. Kostnaderna för kommunerna kommer sammantaget att sjunka, särskilt i ett längre perspektiv. Undantaget från möjligheten att ta fordon i anspråk och undantaget från användningsförbud bör minska kostnaderna för kommunerna vid försäljning av fordon som har tillfallit kommunen genom att fler fordon kan säljas och i vissa fall till högre pris. Detta kan även leda till en minskad skuldsättning till kommunerna för fordonets ägare avseende dennes felparkeringsavgifter. Eftersom det är frivilligt för kommunerna att flytta fordon bedöms förslagen inte ha någon påverkan på det kommunala självstyret. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: kommun, Kommuner och Regioner samt lyfter problemet med skenöverlåtelser och kostsamma ägarutredningar och välkomnar därför definitionen av fordonets ägare som en kostnadsminskande åtgärd. Kommuner och Regioner anger vidare att förslaget om en förkortad uppställningstid innebär en kostnadsbesparing för kommuner i fråga om ett stort antal flyttningsbeslut, vilket innebär att kommunerna kommer att kunna flytta fler fordon. anger att framkomligheten bedöms öka genom att fler parkeringsplatser blir tillgängliga när färre platser upptas av icke-betalande fordon. Skälen för regeringens bedömning: Förslaget om att utvidga bemyndigandet i 2 a § LFF för att möjliggöra en utökning av målvaktsparagrafen till tomtmark och till ett större antal fordonsrelaterade skulder innebär att fler fordon kommer att omfattas av reglerna och därmed kan bli föremål för flyttning. Om det föreslagna bemyndigandet utnyttjas, innebär det utökade möjligheter för kommunerna att kunna flytta fordon med stöd av bestämmelsen. De nya möjligheterna kan därmed initialt innebära att flyttningsbesluten totalt sett blir fler, även om det är frivilligt för kommunerna att flytta fordon. Vidare kan vissa informations- och utbildningsinsatser bli nödvändiga. För att kommunerna ska kunna flytta ett större antal fordon utan att verksamheten belastas med ökade kostnader krävs att kostnaderna för flyttning och förvaring av fordon minskar. Förslaget om att införa en definition av vem som är att betrakta som ägare när fordon flyttas innebär en väsentlig arbetslättnad för kommunerna. Det missbruk med skenöverlåtelser som förekommer innebär att kommuner behöver lägga stora resurser på utrednings- och bevisfrågor beträffande vem som är fordonets ägare med risk att ändå förlora om saken prövas rättsligt. Definitionen innebär därför att kommunerna minskar sina kostnader i denna del både vad gäller administrativa kostnader för utredning och för processkostnader vid en rättslig prövning. Även förslaget om förkortad uppställningstid innebär minskade kostnader för kommunerna. Enligt promemorians bedömning så utgör uppställningskostnaderna cirka två tredjedelar av myndigheternas totala kostnader för fordonsflyttningsverksamheten. Särskilt när det gäller målvaktsfordonen drabbas verkställande myndighet regelmässigt av flyttningskostnaderna, eftersom dessa fordon sällan hämtas ut och oftast saknar ett försäljningsvärde. Undantaget från möjligheten att ta fordon i anspråk och undantaget från användningsförbud torde leda till att det blir mer attraktivt att köpa dessa fordon, vilket i sin tur förbättrar möjligheterna för kommunerna att tillgodogöra sig det värde som vissa fordon kan ha. Det sker då i form av ökad täckning för flyttningskostnader och för felparkeringsavgifter. Att kommunerna är skyldiga att anmäla försäljningen till Transportstyrelsen bedöms inte öka kostnaderna, då en anmälan om ägarbyte ändå ska göras. Förslagen innebär att fler fordon kan flyttas och även kommer att flyttas. Detta bedöms bidra till en utveckling där både de fordonsrelaterade skulderna och antalet fordonsmålvakter och målvaktsfordon minskar. Det kommer att leda till färre flyttningsbeslut och färre felparkerade fordon. Genom att fordon flyttas och i många fall skrotas förhindras också uppkomsten av nya fordonsrelaterade skulder med de fordonen. Färre felparkerade fordon bedöms leda till förbättrad framkomlighet, framför allt i städerna. När uppställningsplatser frigörs ökar också möjligheterna att vid behov flytta andra fordon, exempelvis vid snörika vintrar om fordonen hindrar snöröjning. Förslaget bedöms också leda till en ökad betalning av fordonsrelaterade avgifter och skatter. Sammanfattningsvis bedöms förslaget inte innebära några ökade kostnader för kommunerna. Det torde snarare leda till minskade kostnader, eftersom förslaget om nytt ägarbegrepp och förkortad uppställningstid innebär kraftigt minskade kostnader och antalet bilmålvakter och bilmålvaktsfordon bedöms minska . Eftersom det är frivilligt för 2021/22:239 kommunerna att flytta fordon bedöms förslagen inte ha någon påverkan på det kommunala självstyret. 10.3Konsekvenser för de statliga myndigheterna Regeringens bedömning: För de allmänna domstolarna medför förslaget om att införa en definition av ägarbegreppet färre mål. går miste om vissa möjligheter att få täckning för gäldenärers skulder i de fordon som säljs med stöd av flyttningslagstiftningen. Detta ska vägas mot att den sammanlagda skuldsättningen beräknas minska i och med den nya lagstiftningen. Förslaget om att utvidga bemyndigandet i 2 a § LFF för att möjliggöra en utökning av de fordon som kan flytta på grund av fordonsrelaterade skulder kan, om bemyndigandet utnyttjas, innebära att myndigheten lägger större resurser på flyttning av fordon. Detta ökar inte kostnaderna för myndigheten då förslagen om definition av fordonets ägare och förkortad uppställningstid torde minska kostnaderna per flyttning. Sammantaget kommer kostnaderna för att sjunka, särskilt i ett längre perspektiv. får minskade kostnader till följd av förslaget om förkortad uppställningstid. För Transportstyrelsen medför förslaget kostnader på vilket ryms inom befintlig ram. Promemorians bedömning överensstämmer i huvudsak med regeringens. Promemorians bedömning avviker vad gäller kostnaderna för Transportstyrelsens it-utveckling. Remissinstanserna: bedömer att förslaget om en förkortad uppställningstid skulle innebära en besparing om ca för och frigöra utrymme på uppställningsplatserna. Transportstyrelsen anger att utöver utredningens kostnadsuppskattning tillkommer en kostnad för att tillgängliggöra de uppgifter som kommunerna behöver för att tillämpa en utökad målvaktsparagraf. Skälen för regeringens bedömning Förslaget om en definition av ägarbegreppet bedöms innebära färre mål hos de allmänna domstolarna om vem som är fordonsägare. Att antalet fordon som flyttas bedöms öka påverkar inte den mängd ärenden som går till domstol då det inte går att överklaga beslut som fattats enligt LFF eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Undantaget från möjligheten att ta fordon i anspråk innebär att manuellt behöver kontrollera om det fordon som ska tas i anspråk är undantaget. Ett undantag från möjligheten att ta fordon i anspråk finns varför denna kontroll redan görs av när fordon ska tas i anspråk, vilket därför inte Prop. 2021/22:239 leder till någon ökad administration för myndigheten. Syftet med reglerna är att öka antalet fordon som går till försäljning, vilket i sin tur ökar möjligheterna att få kostnaderna och skulderna betalda. En effekt av undantaget blir därför att fler fordon kommer att undantas från möjligheten till ianspråktagande. I promemorian uppskattas att det rör sig om ett femtiotal skuldbelastade fordon som säljs eller skulle kunna säljas med stöd av 6 § LFF. I genomsnitt tas åtta fordon i anspråk Undantaget gäller endast skulder som har uppkommit före eller som försäljningen och som försäljningen därmed ska täcka. Det borde därför endast röra sig om ett fåtal fordon som kommer att täckas av undantaget och ännu färre där ett ianspråktagande hade blivit Den administration som krävs av för att hantera fordon som tagits i anspråk bedöms minska genom förslaget. Eftersom det dock rör sig om mycket få fordon, bedöms inte konsekvens av förslaget kan därför gå miste om vissa möjligheter att få täckning för gäldenärers skulder i dessa fordon. Det ska dock vägas mot att den sammanlagda skuldsättningen beräknas minska i och med den nya lagstiftningen. Enligt FFF kan fatta beslut om och verkställa flyttning av fordon som inte är fordonsvrak. Förslaget om att utvidga bemyndigandet i 2 a § LFF för att möjliggöra en utökning av målvakts- paragrafen till att omfatta fler fordonsrelaterade skulder och utökas till tomtmark innebär att , om bemyndigandet utnyttjas, i likhet med kommunerna kommer att få möjlighet att flytta ett större antal Förslaget om att införa en definition av vem som är att betrakta som ägare när fordon flyttas innebär för att minskade resurser läggs på utredning av vem som är den civilrättsliga ägaren. svarar enligt FFF för särskilda uppställningsplatser. Detta innebär att kostnaderna för flyttning, på samma sätt som för kommunerna, kommer att minska kraftigt när tiden för uppställning minskas från till en månad. Förslagen innebär att fler fordon kan flyttas och även kommer att flyttas. Att utredningen förenklas kan även innebära att fler fordon flyttas av , eftersom varje flyttningsbeslut kräver mindre resurser. Enligt FFF kan verkställa vissa typer av fordonsflyttningar om fordonet finns inom vägområde för allmän väg där staten är väghållare. Det kan röra sig om fordonsvrak eller att ett felparkerat fordon står i vägen Till skillnad från kommunen och får inte flytta fordon enligt målvaktsparagrafen, varför ändringarna i denna del inte påverkar . Då inte verkställer flyttning enligt den bestämmelsen har det inte heller samma problem med omfattande ägarutredningar som 2021/22:239 bedöms därför inte heller påverka i någon större utsträckning och av samma anledning bedöms inte heller undantaget från att ta fordon i anspråk påverka . Förslaget om att uppställningstiden ska förkortats från till en månad bedöms dock medföra stora besparingar för . I sitt remissvar uppskattar att det skulle innebära en besparing om för myndigheten och frigöra utrymme på uppställningsplatserna. I likhet med kommunerna innebär frigjort utrymme på uppställningsplatser större möjligheter att flytta fordon under exempelvis snörika vintrar. Förslaget om att utöka bemyndigandet i 2 a § LFF till att omfatta fler fordonsrelaterade skulder som grund för flyttning av fordon enligt flyttningslagstiftningen ställer krav på Transportstyrelsens it-system. För att förslaget ska få önskad effekt krävs det att Transportstyrelsen tillhandahåller fler registeruppgifter till allmänheten och de verkställande myndigheterna, vilket också påpekas av och kommun. Dessa uppgifter finns redan i vägtrafikregistret, men de måste sammanställas på individnivå för att kunna kommuniceras på ett lämpligt sätt. Transportstyrelsen menar att delges kommunerna information via en API-tjänst som fungerar som en ”bro” mellan vägtrafikregistret och kommunernas egna system. Arbetet beräknas av Transportstyrelsen med en uppskattad kostnad om fördelad på 2022 och 2023. Kostnaden bedöms rymmas inom befintliga ramar. Transportstyrelsen bedömer i sitt remissyttrande att ändringarna som avser fordonsrelaterade skulder samt försäljning och redovisning kan innebära att antalet inbetalningar som avser flera olika skulder ökar. Det kan leda till viss fördröjning i bokföringen av beloppen på grund av oklarheter kring vilka skulder som ska betalas och i vilken ordning de ska avräknas. Det kan därmed även leda till en viss ökad administrativ kostnad. 10.4Konsekvenser för privata markägare Regeringens bedömning: Förslagen bedöms leda till färre målvaktsfordon på privatägd mark. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Fastighetsägarna anger att fastighetsägare trots promemorians förslag kommer att vara fortsatt beroende av kommunens och prioriteringar för att få fordon flyttade. En enhetlig och förutsebar tillämpning måste enligt Fastighetsägarna tillskapas om reglerna ska bli tillräckligt effektiva. Skälen för regeringens bedömning: Förslaget om att utvidga bemyndigandet i 2 a § LFF för att möjliggöra en utökning av målvaktsparagrafen till tomtmark bedöms, om bemyndigandet utnyttjas, leda till förbättrade möjligheter att flytta de målvaktsfordon som finns på privatägd mark. Här krävs handräckning av en kommun eller , vilket gör att effekten av ändringen till viss del beror på kommunens och Prop. 2021/22:239 prioriteringar. Regleringen bedöms dock i ett längre perspektiv, oavsett hur prioriteringarna görs, leda till att färre målvaktsfordon parkeras olovligen på tomtmark, eftersom det inte längre kommer att vara möjligt att helt undgå flyttningslagstiftningen genom att parkera där. Regeringens bedömning: I ett kortare perspektiv innebär förslaget ökade intäkter för företag som anlitas för flyttning av fordon. För de företag som står som ägare till en stor fordonspark kan ett större antal fordon bli aktuella för flyttning. Dessa företag har dock en regressrätt mot brukare och möjlighet att reglera i avtal vad som gäller vid en eventuell flyttning. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna framför inte några särskilda synpunkter i denna del. Skälen för regeringens bedömning: I ett kortare perspektiv bedöms förslagen innebära att fler fordon flyttas med stöd av flyttningslagstiftningen. Detta kan innebära ökade intäkter för företag som flyttar fordon på uppdrag av dem som beslutat om fordonsflytten.