prop · H903176 · 2022-03-22 00:00:00 — Vad som enligt grundlag ska meddelas i lag framgår bl.a. av 8 kap. 2 § regeringsformen. I bestämmelsen stadgas att föreskrifter om förhållandet mellan enskilda och det allmänna ska meddelas i lag under förutsättning att föreskrifterna gäller skyldigheter för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden. Den reglering som behövs för att införa ett grundläggande omställnings- och kompetensstöd bedöms kunna genomföras med stöd av regeringens restkompetens, dvs. Det är dock inte endast regeringsformens bestämmelser om normgivning som avgör vilka bestämmelser som bör meddelas i lag respektive i förordning. När det gäller utformningen av ett nytt regelverk för grundläggande omställnings- och kompetensstöd finns det flera andra faktorer att ta hänsyn till vid bedömningen av om bestämmelser ska meddelas genom lag eller förordning. Bland annat bör hänsyn tas till det resultat som kan förväntas komma av att meddela bestämmelser i lag respektive förordning. Enligt regeringens uppfattning skulle en lagreglering ge det grundläggande omställnings- och kompetensstödet ökad legitimitet och stabilitet. Andra skäl som talar för en lagreglering är att reformeringen av arbetsrätten och det nya omställningsstudiestödet föreslås regleras i lag. Att även grunderna för det grundläggande omställnings- och kompetensstödet regleras på detta sätt bidrar således till balans mellan reformerna. De bestämmelser som reglerar grunderna bör därför meddelas i lag trots att det inte är nödvändigt ur ett normgivningsperspektiv. Det innefattar bestämmelser om målgrupp, innehåll och omfattning av det offentliga stödet och ersättning till arbetsgivare som finansierar omställningsorganisationer samt syftet med det grundläggandet omställnings- och kompetensstödet. Till grunderna hör även bestämmelser om handläggning av ärenden och överklagande av beslut. Bestämmelser om beslut i ärenden är centrala inom det grundläggande omställnings- och kompetensstöd. Det kan därför finnas ett värde i att upplysa om vilken myndighet som beslutar i ärenden. Det bör därför införas en ny lag med sådana bestämmelser. Lagen bör Prop. 2021/22:176 benämnas lagen om grundläggande omställnings- och kompetensstöd. Även om grunderna för det grundläggande omställnings- och kompetensstödet regleras i lag behövs det sannolikt en kompletterande reglering i förordning och myndighetsföreskrifter. 7.2Kammarkollegiet som ansvarig myndighet Regeringens förslag: Kammarkollegiet ska fatta beslut i ärenden om grundläggande omställnings- och kompetensstöd. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag. I promemorian föreslås dock att Kammarkollegiets ansvar att fatta beslut regleras i förordning. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinsatser som har yttrat sig tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget, bland dem , Kompetensföretagen, Svenska och . Många remissinstanser är kritiska till att Kammarkollegiet får uppdraget, bland dem , , vid , , utvärdering, LO, Myndigheten för delaktighet, a-kassor, och . Flera av dem anser att Arbetsförmedlingen i stället borde vara ansvarig myndighet. Flera remissinstanser, bland dem , och , ser behov av att låta en egen myndighet ansvara för det nya statliga åtagandet och och anser att namnet på myndigheten ska anges i förordning så att det lättare kan ändras om och när en egen Kammarkollegiet, akademikers centralorganisation (), och Kommuner och Regioner har synpunkter på uppbyggnaden och organisationen när det gäller den nya verksamheten hos Kammarkollegiet. Arbetsförmedlingen, , utvärdering, , Myndigheten för delaktighet och Statskontoret har synpunkter på ansvarsfördelning och samverkan mellan . Kammarkollegiet anser att de aktuella tjänsterna ska kunna anskaffas genom valfrihetssystem och att myndigheten inte bör ansvara för utvärdering och uppföljning. och anför att det kan finnas betydande risker för fel vid upphandling av tjänster. vill se mer analys kring kontrollsystem och uppföljningar som behövs för att motverka felaktiga utbetalningar. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag Kammarkollegiet ska fatta beslut inom det grundläggande omställnings- och kompetensstödet Ett grundläggande omställnings- och kompetensstöd innebär ett nytt statligt åtagande. En aktör behöver vara ansvarig för det nya åtagandet. I det nya åtagandet bör det ingå att pröva och besluta i ärenden enligt den föreslagna lagen, vilket bl.a. innebär beslut om offentligt grundläggande stöd till enskilda personer och beslut om ersättning till arbetsgivare som finansierar omställningsorganisationer. Det nya åtagandet innebär även ansvar för att det grundläggande omställnings- och kompetensstödet följs upp och att det ska kunna utvärderas. Åtagandet innebär även ett ansvar för att minska risker för fusk och felaktiga utbetalningar. I promemorian föreslås det att det grundläggande omställnings- och kompetensstödet ska organiseras vid en befintlig myndighet. Några remissinstanser, t.ex. och , anser att det bör utredas om ansvaret för stödet ska ligga på en egen myndighet. Regeringen delar inte den uppfattningen och anser i stället i likhet med bl.a. , , , och att en befintlig myndighet bör få ansvaret för det grundläggande omställnings- och kompetensstödet. I promemorian föreslås det att Kammarkollegiet ska ansvara för det grundläggandet omställnings- och kompetensstödet. Några remissinstanser, bland dem , Kompetensföretagen och Svenska , är positiva till att Kammarkollegiet får uppgiften. Andra är kritiska, bland dem , utvärdering, , LO och a-kassor. Flera av dem anför att Arbetsförmedlingen i stället borde få uppgiften, eftersom myndigheten har kompetens inom det aktuella området. Regeringen instämmer i att Arbetsförmedlingen har kompetens för att tillhandahålla ett grundläggande omställnings- och kompetensstöd. Arbetsförmedlingen har även flera av de praktiska förutsättningar som krävs. Regeringen anser emellertid att det skulle ta betydande kraft och fokus från Arbetsförmedlingen om myndigheten parallellt med den reformering som pågår av den arbetsmarknadspolitiska verksamheten även skulle få i uppdrag att ansvara för det grundläggande omställnings- och kompetensstödet. Risken är att kvaliteten skulle påverkas negativt både i det föreslagna grundläggande stödet och i reformarbetet. Regeringen anser därför inte, till skillnad från bl.a. utvärdering, LO, a- kassor och , att Arbetsförmedlingen bör få uppdraget. Regeringen kan konstatera att Kammarkollegiet inte är expertmyndighet när det gäller omställnings- och kompetensstöd eller när det gäller andra frågor inom arbetsmarknads- eller utbildningsområdet. Däremot har myndigheten förmåga att snabbt bygga upp kompetens inom nya områden och att utforma funktionella, effektiva och rättssäkra verksamhets- processer för dessa. Kammarkollegiet har vidare erfarenhet av att handlägga individärenden och har tillgång till de it-system som krävs för att hantera stora volymer av sådana ärenden. erfarenhet av stora upphandlingar. Enligt regeringens uppfattning har Kammarkollegiet därmed goda förutsättningar för att bygga upp den nya verksamheten. Regeringen anser därför i likhet med Kompetensföretagen, och Svenska att Kammarkollegiet bör ansvara för det grundläggande omställnings- och kompetensstödet. och anser att myndighetens namn ska anges i förordning så att det lättare kan ändras om och när en egen myndighet bildas. I promemorian föreslås att Kammarkollegiets ansvar att fatta beslut ska regleras i förordning. I syfte att tydliggöra Kammarkollegiets ansvar bör det, enligt regeringens uppfattning, direkt av lag framgå att myndigheten fattar beslut i ärenden inom det grundläggande omställnings- och kompetensstödet. Kammarkollegiet anser att uppföljning och utvärdering av registrerade omställningsorganisationernas insatser bör utföras av en annan organisation än den myndighet som får det nya statliga åtagandet. Myndigheten anför att det är en roll som inte bör kombineras med ett ansvar för den nya offentliga omställningsorganisationen. Regeringen anser emellertid att det är rimligt att det nya åtagandet även innefattar ansvar för att det grundläggande omställnings- och kompetensstödet följs upp och att det ska kunna utvärderas. I Kammarkollegiets ansvar kommer det även att ingå att minska risker för fusk och felaktiga utbetalningar. Kammarkollegiet har fått i uppdrag att ta fram en handlingsplan för att motverka fusk och felaktiga utbetalningar inom det grundläggande omställnings- och kompetensstödet. Regeringen bedömer vidare att Kammarkollegiet genom strategisk samverkan kan dra nytta av erfarenheter från andra myndigheters arbete med att motverka fusk och felaktiga utbetalningar. Det gäller bl.a. myndigheter som deltar i den myndighetsgemensamma satsningen mot organiserad brottslighet som har pågått . Kammarkollegiets organisation och samverkan med andra aktörer I promemorian föreslås att det inrättas en avskild avdelning hos Kammarkollegiet som hanterar det grundläggande omställnings- och kompetensstödet. Avdelningen ska enligt promemorian benämnas Kansliet för omställnings- och kompetensstöd vid Kammarkollegiet. Enligt promemorian bör det även inrättas ett särskilt rådgivande organ som benämns Rådet för omställnings- och kompetensstöd. Flera remissinstanser har synpunkter på hur den nya verksamheten hos Kammarkollegiet ska organiseras och marknadsföras, bland dem , Företagarna, , Kompetensföretagen, Myndigheten för , och Kommuner och Regioner. Regeringen anser inte att Kammarkollegiets organisation lämpar sig för reglering i lag. Synpunkter som rör Kammarkollegiets organisation kommer därför att beaktas inom ramen för det fortsatta arbetet. Regeringen anser, i likhet med Arbetsförmedlingen och Statskontoret, att det är viktigt att Kammarkollegiet och Arbetsförmedlingen utvecklar ett nära samarbete för att underlätta genomförandet av myndigheternas uppdrag. Det är bl.a. mot den bakgrunden som Kammarkollegiet har fått i 2021/22:176 uppdrag att påbörja förberedelser för det grundläggande omställnings- och kompetensstödet. I det förberedande uppdraget ingår att myndigheten ska samråda med Arbetsförmedlingen samt ta de kontakter som är nödvändiga med andra myndigheter och aktörer i den utsträckning som är lämpligt. Kammarkollegiet ska även föra dialog med befintliga omställnings- organisationer. I uppdraget ingår även att Kammarkollegiet ska förbereda arbetet med upphandlingar av det stöd som myndigheten ska tillhandahålla och utveckla nödvändiga digitala lösningar för att hantera stora volymer av individärenden. I uppdraget anges vidare att Kammarkollegiet ska bygga upp den nya verksamheten med beaktande av de befintliga partsgemensamma omställningsorganisationerna och erfarenheter från deras verksamhet. Fristående aktörer kan tillhandahålla stöd till enskilda personer En central del i det nya åtagandet för Kammarkollegiet är tillhandahållandet av det offentliga grundläggande omställnings- och kompetensstödet till enskilda. Kammarkollegiet bör genom sitt uppdrag säkerställa att enskilda personer får ett ändamålsenligt stöd. I promemorian görs bedömningen att det bör vara fristående aktörer som utför det offentliga stödet till enskilda. LO och ställer sig positiva till att omställningstjänsterna tillhandahålls av fristående aktörer. betonar att förmågan att upphandla kommer bli av central betydelse för förslagets framgång. anför att det saknas en diskussion kring utmaningar med upphandling av tjänster jämfört med utförande i egen regi. , och anser att Kammarkollegiet ska kunna tillhandahålla tjänster i egen regi. Regeringen konstaterar att Kammarkollegiet har erfarenhet av stora upphandlingar. Myndigheten bör därmed vara väl lämpad att klara av att upphandla även dessa tjänster. Regeringen anser att det finns flera fördelar med att Kammarkollegiet anskaffar de aktuella tjänsterna från privata aktörer i stället för att utföra dem i egen regi. Det kan genom en sådan ordning bli lättare för Kammarkollegiet att möta ett varierande behov av de tjänster som bör erbjudas både och mellan olika branscher. Regeringen anser inte heller att det vore konkurrens- neutralt eller samhällsekonomiskt effektivt om staten byggde upp ny verksamhet i egen regi för att konkurrera med en befintlig privat verksamhet. Om myndigheten i stället anskaffar utförandet av stödet till enskilda från fristående aktörer får samtliga aktörer på marknaden möjlighet att konkurrera om att få utföra tjänsterna. Det säkerställer att myndigheten får betala marknadspris för tjänsterna och att den eller de vinnande leverantörerna inte har fått en fördel av staten. Det är ett upplägg som inte innebär en fördel för leverantören och som är förenligt med Europeiska unionens (EU) regler för statligt stöd. Mot bakgrund av det ovan anförda bedöms det vara ändamålsenligt om fristående aktörer, på uppdrag av Kammarkollegiet, tillhandahåller det offentliga grundläggande omställnings- och kompetensstödet till enskilda personer. Kammarkollegiet anser att myndigheten ska kunna anskaffa de aktuella tjänsterna med stöd av lagen (2008:962) om valfrihetssystem. Regeringen anser att myndigheten kan anskaffa de aktuella tjänsterna på Prop. 2021/22:176 ett ändamålsenligt sätt utan att tillämpa den lagen. påpekar att det finns betydande risker för fel vid upphandling av tjänsterna från fristående aktörer, inte minst om de tjänster som efterfrågas är svåra att utföra. Regeringen kan konstatera att systematisk kontroll och uppföljning av leverantörer är en central del när en myndighet anskaffar tjänster. Det är också en förutsättning för att säkerställa kvalitet i utförandet av anskaffade tjänster och motverka fusk och brottslighet hos oseriösa aktörer. Myndighetens förebyggande arbete är av stor betydelse. Det är angeläget att oseriösa aktörer förhindras att bli leverantörer. Det kommer därför att vara viktigt för Kammarkollegiet att identifiera och utesluta oseriösa aktörer redan i upphandlingsprocessen. Vidare behöver myndigheten bedriva ett systematiskt arbete för att kontinuerligt vidareutveckla och förbättra anskaffningen av insatser. Regeringen anser att Kammarkollegiet även bör säkerställa en strikt och systematisk kontroll och uppföljning av leverantörer och utförda tjänster. Uppföljningen kommer att vara central för kostnadseffektiviteten och kvaliteten i stödet och därmed även för förtroendet för verksamheten. Regeringen bedömer samlat att Kammarkollegiet har förutsättningar för att upphandla tjänster på ett sätt som motverkar att oseriösa aktörer tilldelas kontrakt efter en avslutad upphandling. 7.3Offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd till enskilda Regeringens förslag: Offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd ska lämnas i form av rådgivning, vägledning och förstärkt stöd. Promemorians (Ds 2021:16) förslag: Överensstämmer i sak med Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget, bland dem Industrifacket , , och . Flera av remissinstanserna har lämnat synpunkter på förslaget. anser att det grundläggande stödet inte ska ersätta det stöd som enskilda personer kan få från andra aktörer. remissinstanser, bland dem Arbetsförmedlingen, Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen och Myndigheten för delaktighet, har synpunkter på utformningen av det offentliga stödet och hur det ska Företagarna anser att innehållet i skattefinansierade aktiviteter bör vara reglerat i detalj. vid anser att det kan vara svårt att skilja mellan rådgivning och vägledning. Fakulteten har därutöver vissa synpunkter på arbetsgivarorganisation anser att det offentliga stödets nivå och omfattning behöver tydliggöras. anser att det inledande kartläggningssamtalet bör ske hos den leverantör som genomför resten av 2021/22:176 vägledningen. Myndigheten för anser att hela valideringsprocessen bör ingå som en del i de grundläggande tjänsterna. anser att de tjänster som erbjuds inom ramen för stödet inte bara ska riktas mot befintliga kompetensbehov utan också mot framtida behov. Flera av remissinstanserna, bl.a. , och , anser att arbetsgivare fortsatt ska ha ansvar för finansiering av arbetstagares kompetensutveckling. önskar vissa remissinstanser, bl.a. Företagarna och Kammarkollegiet, ett förtydligande av vad som avses med företagsspecifik utbildning och kompetensutveckling. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag Utgångspunkter för ett offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd Det omställningsstöd som tillhandahålls genom partsgemensamma omställningsorganisationer och som t.ex. innehåller rådgivande och vägledande tjänster är enligt regeringens uppfattning i stor utsträckning väl beprövat och inarbetat. Detta stöd bedöms kunna stärka enskilda personers framtida ställning på arbetsmarknaden. En utgångspunkt för utformningen av det offentliga stödet bör därför vara innehållet i det stöd som tillhandahålls genom de partsgemensamma omställnings- organisationerna. Det innebär bl.a. att stödet bör vara av grundläggande karaktär och inte innehålla sådana mer omfattande insatser som exempelvis ges inom ramen för Arbetsförmedlingens verksamhet. I likhet med LO och anser regeringen att det offentliga grundläggande stödet inte ska ersätta det stöd som enskilda personer kan få från andra aktörer, t.ex. , Arbetsförmedlingen, sjukvården eller arbetsgivaren. Genom att utforma det offentliga stödet med den utgångspunkten kommer enskilda personer att kunna få ett likvärdigt grundläggande stöd oavsett om de får stödet genom Kammarkollegiet eller genom en registrerad omställningsorganisation. Regeringen delar Västsvenska Handelskammarens uppfattning att det offentliga stödet bör utformas så att det inte bara tar hänsyn till befintliga kompetensbehov på arbetsmarknaden utan också på framtida behov. Som framgår av avsnitt 7.2bedöms det vara ändamålsenligt om fristående aktörer på uppdrag av Kammarkollegiet tillhandahåller det offentliga stödet. Det är därmed upp till myndigheten att de anskaffade tjänsterna motsvarar det behov som finns. Det grundläggande omställnings- och kompetensstödet föreslås syfta till att stärka den enskilde personens framtida ställning på den svenska arbetsmarknaden. Det grundläggande omställnings- och kompetensstödet bör därför inte vara ett stöd som stärker individens förmåga att klara av och utföra sitt arbete hos en specifik arbetsgivare. Regeringen anser, i likhet med bl.a. och , att sådana företagsspecifika kompetensutvecklingsinsatser även fortsättningsvis bör vara arbetsgivarens ansvar och inte finansieras av staten. Det offentliga stödet ska innehålla rådgivning, vägledning och förstärkt stöd Det är viktigt att en arbetstagare som vill eller behöver ställa om kan göra det på ett effektivt sätt. Vissa personer kan t.ex. ha arbetat på samma arbetsplats och har därmed inte erfarenhet av att söka jobb. Att få hjälp med att se över sina kompetenser och att lyfta fram dem för potentiella arbetsgivare i ansökningar och intervjuer kan göra det lättare för en person att hitta en ny sysselsättning som passar just honom eller henne. Det kan också underlätta för arbetsgivare att hitta rätt person till rätt jobb, eftersom de får en tydligare bild av personers kompetens och erfarenheter. En del av det offentliga grundläggande stödet bör därför ges i form av rådgivning, dvs. att stötta och motivera arbetstagaren att söka arbete utifrån sina förutsättningar, intressen, kunskaper och kompetenser samt arbetsmarknadens behov. Många arbetstagare kan ha behov av kortare eller längre utbildningar för att ställa om till ett annat arbete. Det finns många utbildningsformer och sätt att finansiera utbildning. Exempelvis föreslår regeringen i denna proposition att det införs ett nytt omställningsstudiestöd som kan öka intresset för studier. Det kommer också att finnas möjlighet för en person att med omställningsstudiestödet genomgå validering inom ramen för en utbildning och att genom denna få tillgodoräkna sig tidigare förvärvade kunskaper och informell utbildning. Det kan dock vara svårt för personer att navigera bland olika möjligheter till utbildning. Regeringen anser därför att en annan del av det grundläggande stödet bör bestå av vägledning som hjälper personer att hitta utbildningar som de är intresserade av och som är eftertraktade på arbetsmarknaden. Detta har ett stort potentiellt värde ur ett samhällsekonomiskt perspektiv, eftersom det kan bidra till att förbättra kompetensförsörjning och matchning på arbetsmarknaden och till att personer gör bättre informerade val. Det omvända, dvs. att utbildningsbeslut fattas utan tillräcklig information, riskerar att leda till att den enskilde personen inte slutför en påbörjad utbildning eller att den inte stärker den enskildes ställning på arbetsmarknaden. Detta skulle kunna medföra en kostnad för både personen och samhället. Vägledning kan därför bidra till att identifiera en persons intressen, kunskaper och kompetenser och därefter vägleda personen till eventuella beslut om utbildning och validering. Myndigheten för anser att hela valideringsprocessen bör ingå som en del i det grundläggande stödet i de fall där det individuella kartläggnings- samtalet visar att arbetstagaren har förutsättningar för en validering. Regeringen delar inte myndighetens uppfattning då valideringsprocessen inte kan anses vara av grundläggande karaktär. vid anser att definitionerna av och gränsdragningen mellan de olika stödformerna rådgivning och vägledning bör förtydligas. anser att rådgivning och vägledning bör utryckas som en tjänst då dessa kan vara svåra att skilja på. Regeringen delar bedömningen att rådgivning och vägledning i viss mån kan vara överlappande. Det finns emellertid även tydliga skillnader vilket framgår ovan. För att det offentliga stödet ska vara effektivt anser regeringen att både rådgivning och vägledning bör ingå i det offentliga grundläggande stödet. Det är viktigt att Kammarkollegiet kan utforma och 2021/22:176 erbjuda den rådgivning och vägledning som behövs utifrån individens behov. Den som har en anställning kan vara i behov av en typ av stöd medan en person som har blivit uppsagd kan ha ett annat behov av stöd. Att definiera och avgränsa de olika stöden i förhållande till varandra är, enligt regeringens uppfattning, inte ändamålsenligt eftersom detta riskerar att begränsa Kammarkollegiets utrymme att utforma stödet utifrån individens behov. Vissa arbetstagare kan ha behov av få ett extra stöd utöver det som kan ges inom ramen för rådgivning och vägledning. Det kan t.ex. handla om hjälp med myndighetskontakter eller annat intensifierat stöd. Regeringen anser därför att en ytterligare del av det grundläggande stödet bör bestå av förstärkt stöd. Även ett sådant förstärkt stöd bör kunna anpassas till och variera mellan arbetstagare, utifrån behoven i de enskilda fallen. Sammanfattningsvis anser regeringen att det offentliga grundläggande omställnings- och kompetensstödet bör bestå av rådgivning, vägledning och förstärkt stöd. Dessa stöd motsvarar det stöd som tillhandahålls genom de partsgemensamma omställningsorganisationerna och bedöms ha goda förutsättningar att möta de viktigaste behoven hos en person som behöver stärka sin framtida ställning på den svenska arbetsmarknaden. I promemorian föreslås bl.a. att stöd till en arbetstagare som söker ett nytt arbete betecknas som omställningsstöd och stöd till en anställd arbetstagare i syfte att stärka hans eller hennes framtida ställning på arbetsmarknaden som kompetensstöd. vid anser att bestämmelsen i promemorians förslag innehåller överflödiga led. Regeringen konstaterar, liksom promemorian, att stödets innehåll är detsamma för omställningsstöd som för kompetensstöd.