prop · H903176 · 2022-03-22 00:00:00 — Regeringen anser att bestämmelsen är onödigt komplicerad och att den kan utformas på ett tydligare sätt. Paragrafen bör därför ange att offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd ges i form av rådgivning, vägledning och förstärkt stöd. Inget behov av närmare reglering för hur stödet tillhandahålls I promemorian görs bedömningen att det inte är lämpligt att reglera det offentliga stödet i detalj. Regeringen delar den bedömningen, framför allt eftersom motsatsen riskerar att försvåra för Kammarkollegiet att individanpassa stödet. Det kan även på ett onödigt sätt begränsa Kammarkollegiets möjligheter att utveckla stödet . Det offentliga stödet bör därmed kunna anpassas så att den enskilde får tillgång till vägledning, rådgivning och i förekommande fall, förstärkt stöd. Den exakta kombinationen av de olika stöden bör avgöras utifrån den enskildes behov. Till skillnad från Företagarna och anser regeringen därför inte att det bör begränsas hur och till vilken nivå och omfattning stödet ska tillhandahållas. För att inte enskilda personer ska uppleva en bristande kontinuitet och att väsentlig information går förlorad på vägen anser att det inledande kartläggningssamtalet bör ske hos samma leverantör som genomför vägledningen. Så som regeringen har anfört tidigare kan det vara ändamålsenligt om fristående aktörer, på uppdrag av Kammarkollegiet, tillhandahåller det offentliga grundläggande stödet. Kammarkollegiet bör anskaffa de aktuella tjänsterna utifrån vad som är mest ändamålsenligt. Regeringen anser att det i många fall kan vara effektivt att den enskilde får Prop. 2021/22:176 det offentliga stödet från en aktör. Detta är dock inget som bör regleras särskilt, eftersom Kammarkollegiet är bäst lämpad att avgöra vad som är mest ändamålsenligt. I promemorian anges att tjänsterna i hög utsträckning bör tillhandahållas digitalt. Flera av remissinstanserna, bland dem Arbetsförmedlingen, Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen och Myndigheten för delaktighet, anser att tjänsterna även kan tillhandahållas på andra sätt än digitalt så att exempelvis personer med mindre digital vana på ett likvärdigt sätt ska kunna tillgodogöra sig stödet. Regeringen instämmer i att även enskilda personer med mindre digital vana ska kunna få ett likvärdigt stöd. Detta behöver Kammarkollegiet säkerställa, t.ex. genom att ställa krav på tillgänglighet hos de leverantörer som tillhandahåller stöd på uppdrag av Kammarkollegiet. 7.3.2Stöd ska lämnas i mån av tillgång på medel Regeringens förslag: Offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd ska få lämnas i mån av tillgång på medel. Det ska införas en bestämmelse som upplyser om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen kan meddela föreskrifter om prioriteringar av medel. Promemorians (Ds 2021:16) förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget, bland dem utvärdering, LO, och . Några remissinstanser har synpunkter på förslaget. Bland annat anser och Film, , och att stödet ska utformas som en rättighet. Arkitekter anser att det finns en risk att det offentliga stödet inte kommer att få så stort genomslag som det är tänkt om det inte är en rättighet. Organisationen anser vidare att det är otydligt hur tillgången på medel kan påverkas vid en konjunkturnedgång. Arbetsförmedlingen, och har synpunkter på hur stödet föreslås fördelas. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag Stödet ska begränsas av tillgängliga medel Regeringen anser att det offentliga grundläggande omställnings- och kompetensstödet bör vara kostnadseffektivt och att det ska skapa förutsättningar för en övergripande kostnadskontroll. I likhet med promemorian anser regeringen därför att stödet bör beviljas i mån av tillgång på medel. 2021/22:176 Flera remissinstanser, bland dem och Film, och , anser att det offentliga grundläggande stödet bör vara en rättighet. De anser vidare att den som ansöker om stöd sent under ett budgetår inte ska ha mindre möjlighet att beviljas stöd i jämförelse med den som har ansökt om stöd tidigare. Kammarkollegiet anser att förslaget skapar en otydlighet och osäkerhet för målgruppen och förordar att alla som uppfyller kraven för stöd ska kunna få stöd. Arkitekter påpekar att det finns en risk att många som behöver stöd och hjälpinsatser inte kommer att få det och att det därmed saknas en förutsägbarhet för den enskilda personen om möjligheten till att få stöd. Regeringen anser att en lagstadgad rätt till det offentliga grundläggande stödet, där utgifterna tillåts variera automatiskt med efterfrågan, inte är samhällsekonomiskt motiverad och inte heller möjliggör kostnadskontroll. Regeringen konstaterar vidare att det inte finns en lagstadgad rätt till stöd för arbetstagare som omfattas av kollektivavtal och har möjlighet att få stöd genom en partsgemensam omställningsorganisation. En sådan rättighet för arbetstagare utan kollektivavtal skulle minska likvärdigheten mellan det offentliga stödet och det stöd som lämnas genom befintliga omställningsorganisationer. Regeringen anser därför sammantaget att det offentliga grundläggande omställnings- och kompetensstödet bör beviljas i mån av tillgång på medel. Det bör därför införas en bestämmelse i den föreslagna lagen med ett sådant innehåll. Enligt Arkitekter är det otydligt hur tillgången på medel för det offentliga grundläggande stödet påverkas vid en längre konjunkturnedgång. Regeringen konstaterar att Kammarkollegiet kan använda sig av anslagskrediten för att tillfälligt utöka möjligheterna att tillhandahålla stöd om behoven hastigt och oförutsett skulle öka, exempelvis i en djup lågkonjunktur. Det ska dock påpekas att en användning av krediten minskar det ekonomiska utrymmet , då det ekonomiska läget kan ha normaliserats och förbättrats. Föreskriftsrätt om prioriteringar utifrån tillgång på medel Inom en ekonomisk ram går det att fördela medel enligt olika principer. Exempelvis kan det vara ändamålsenligt att stöd fördelas i den turordning som ansökningar kommer in, eftersom det kan uppfattas som en tydlig och rättvis princip. Alla som uppfyller förutsättningarna för stöd har då också samma möjlighet att ta del av stödet i mån av tillgängliga medel. En sådan ordning är sannolikt också enkel för Kammarkollegiet att administrera och i hög utsträckning möjlig att automatisera. En annan princip för att fördela tillgängliga medel kan vara utifrån vilken del av målgruppen en sökande tillhör. Det kan vara ändamålsenligt att Kammarkollegiet prioriterar stöd till sökande vars anställningar är på väg att upphöra eller har upphört, i det fall myndigheten bedömer att de beviljade medlen inte kommer att räcka för stöd till alla som kvalificerar sig. Det skulle då kunna innebära att stödet prioriteras för den vars anställning har upphört framför den som har kvar sin anställning. Enligt regeringens uppfattning är det lämpligt att bestämmelser om prioritering av medel anges i förordning eller myndighetsföreskrifter, bl.a. eftersom en alltför snäv utformning av bestämmelsen skulle kunna Prop. 2021/22:176 försvåra en senare förändring av prioriteringar av medlen om behov skulle Det bör därför införas en upplysningsbestämmelse som anger att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om prioriteringar av tillgängliga medel när det gäller offentligt stöd. En sådan bestämmelse bör placeras i samma paragraf som den bestämmelse som reglerar prioriteringar av medel för yttrande till den som ansöker om omställningsstudiestöd. De synpunkter som , och lämnar om prioriteringsordningen kommer därmed att beaktas i det fortsatta arbetet. 7.3.3Stöd till både anställda och uppsagda Regeringens förslag: Stöd ska få lämnas till den 1.vars anställning ska upphöra eller har upphört till följd av arbetsbrist, sjukdom eller att anställningen är tidsbegränsad, eller 2.som har en anställning. För att stöd ska få lämnas ska en anställning som upphör till följd av arbetsbrist ha avslutats på initiativ av arbetsgivaren. Stöd ska inte få lämnas för en anställning 1.i ett aktiebolag, en ekonomisk förening eller en annan juridisk person där den sökande är verkställande direktör, 2.i ett aktiebolag där den sökande är aktieägare och aktieinnehavet för sig eller sammanräknat med aktier som ägs av en make, maka, registrerad partner, förälder eller ett barn till aktieägaren uppgår till minst en tredjedel av aktierna, eller 3.hos en egenföretagare där den sökande är en make, maka, registrerad partner eller sammanboende till egenföretagaren. Promemorians (Ds 2021:16) förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. I promemorian föreslås att det uttryckligen ska framgå att en anställning har avslutats på initiativ av arbetsgivaren och på grund av arbetsbrist. I promemorian föreslås även att stöd inte ska få ges till den som på grund av otillbörligt uppförande har skilts från sitt arbete och att detta även ska gälla den som av samma skäl inte har fått fortsatt arbete efter att en tidsbegränsad anställning har upphört. I promemorian lämnas inga förslag som begränsar den som är anställd i eget aktiebolag, en verkställande direktör eller en närstående som är anställd hos en egenföretagare att ta del av stödet. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget, bland dem , , utvärdering, LO, , , , OFR/S,P,O och . Arkitekter anser att det behöver förtydligas hur en enskild person ska styrka att en anställning har avslutats. Företagarna anser att även egenföretagare bör ha möjlighet att ta del av offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd. kyrkans arbetsgivarorganisation är kritisk till förslaget och anför att arbetstagare som genom överenskommelse med arbetsgivare avslutar sin anställning inte bör omfattas av stödet. Organisationen framför vidare att endast säsongsanställda som inte kommer att få fortsatt anställning vid den nya säsongens början ska få del av stödet. Flera remissinstanser har synpunkter på promemorians förslag om att stöd inte ska lämnas när den enskilde personen har orsakat sin arbetslöshet. , och Film, , och Arkitekter anser att bestämmelsen är otydlig och att det kan vara svårt att fastställa vad som ska anses vara otillbörligt uppförande. vid anser att det är oklart vad som avses med att skilja någon från sitt arbete i jämförelse med att anställningsavtalet sägs eller har sagts upp. Det är enligt fakulteten dessutom oklart vad som ska gälla under en tvist om en uppsägnings giltighet. Utkastets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget om att egenföretagare och deras närstående samt verkställande direktörer inte ska omfattas av det offentliga stödet, bland dem , , och Kommuner och Regioner. och Företagarna avstyrker förslaget och anser att både egenföretagare och deras närstående samt verkställande direktörer ska kunna få offentligt grundläggande stöd. vill ha ett förtydligande om vad som gäller för dem som utför arbete som konsult. Företagarna anser att om regeringen går vidare med förslaget enligt utkastet så bör företagare ersättas av staten baserat på företagets lönesumma. Skälen för regeringens förslag Krav på att vara anställd eller att anställningen har upphört av vissa anledningar Det blir allt viktigare att arbetstagare kan utveckla sin kompetens löpande under yrkeslivet och vid behov även kunna ställa om från ett arbete till ett annat. För den enskilde är en god omställningsförmåga viktig för ett tryggt och hållbart arbetsliv och för arbetsgivare är den viktig för att underlätta kompetensförsörjning och att stärka verksamhetens konkurrenskraft. omfattas enbart enskilda personer vars anställning ska upphöra eller har upphört av omställningsstöd från de partsgemensamma omställnings- organisationerna. Syftet med det föreslagna offentliga grundläggande omställnings- och kompetensstödet är att hjälpa enskilda personer att stärka sin framtida ställning på den svenska arbetsmarknaden och att hjälpa arbetstagare att ställa om till en ny sysselsättning. Regeringen anser därför att både anställda som vill stärka sin framtida ställning på den svenska arbetsmarknaden och arbetstagare vars anställning är på väg att upphöra eller har upphört bör omfattas av stödet. Det finns dock skäl att begränsa stödet till vissa enskilda personer vars anställning har upphört eller är på väg att upphöra. Det kan inte anses motiverat att enskilda personer som självmant lämnar en anställning eller till följd av misskötsamhet avskedas eller sägs upp får del av ett statligt finansierat stöd. Enligt regeringens uppfattning bör stödet därför begränsas till enskilda som är uppsagda på grund av arbetsbrist. Både de som har en tillsvidareanställning och en tidsbegränsad anställning kan ha samma behov av stöd och därför bör det inte göras någon skillnad på anställningsform. Stödet bör därför omfatta både den som har en tillsvidareanställning och den som har en tidsbegränsad anställning. En tidsbegränsad anställning upphör normalt när tiden för anställningen har löpt ut. Den vars tidsbegränsade anställning har löpt ut bör därför också omfattas av stödet. framför att det i promemorian inte görs någon åtskillnad mellan stödets tillgänglighet för arbetstagare med säsongsanställning och annan tidsbegränsad anställning. Organisationen anser att endast säsongsanställda som inte kommer att få fortsatt säsongsanställning vid den nya säsongens början ska få möjlighet att ta del av stödet. För att en sökande ska kunna erbjudas stöd bör det krävas att han eller hon, förutom att uppfylla kraven på att anställningen har avslutats till följd av arbetsbrist, har förvärvsarbetat, se avsnitt 7.3.6. Regeringen anser att ett sådant krav tillsammans med ett krav på att anställningen har upphört till följd av arbetsbrist bör vara tillräckligt för att kunna erbjudas stöd. Regeringen anser därför att det i detta avseende inte bör göras någon skillnad på vilken typ av tidsbegränsad anställning individen har eller har haft. Regeringen anser även att provanställning i detta sammanhang bör likställas med en tidsbegränsad anställning. Regeringen anser att även den som har en pågående anställning bör ges möjlighet att stärka sin framtida ställning på den svenska arbetsmarknaden, bl.a. för att stöd under pågående anställning kan öka arbetstagarens förmåga att hantera nya arbetsuppgifter och krav för att undvika framtida arbetslöshet. Regeringen bedömer att det är motiverat att stödja sådan kompetensutveckling eftersom arbetsgivare kan vara mindre benägna att investera i kompetenshöjande insatser som underlättar för arbetstagare att söka sig vidare till andra arbetsgivare. Mot bakgrund av det ovan anförda bör det införas en bestämmelse som anger att stöd endast får lämnas till den vars anställning ska upphöra eller har upphört till följd av arbetsbrist, sjukdom eller att anställningen är tidsbegränsad eller till den som har en anställning. En anställning ska som huvudregel ha avslutats på initiativ av arbetsgivaren I promemorian föreslås att det bör krävas att det klart framgår att en anställning som upphör till följd av arbetsbrist har avslutats på initiativ av arbetsgivaren. I promemorian föreslås inget sådant krav för en anställning som upphör till följd av sjukdom. Regeringen konstaterar att en anställning kan upphöra antingen genom att arbetsgivaren säger upp arbetstagaren eller ingår en överenskommelse med honom eller henne om att den ska upphöra till följd av en arbetsbristsituation. För att säkerställa att det är fråga om en arbetsbristsituation bör den enskilde visa det, exempelvis genom en uppsägningshandling i vilken det framgår att han eller hon är uppsagd till följd av arbetsbrist. Till skillnad från promemorians förslag anser regeringen inte att det behöver ställas ett krav på att det klart ska framgå att anställningen har avslutats på initiativ av arbetsgivaren. 2021/22:176 vara tillräckligt om den enskilde kan visa att anställningen har avslutats på initiativ av arbetsgivaren. är kritisk till att en arbetstagare som genom en överenskommelse med arbetsgivare avslutar sin anställning och exempelvis får avgångsvederlag ska omfattas av det offentliga stödet. Regeringen konstaterar att stödet till enskilda personer kan behövas oavsett vilken typ av försörjning den sökande har. Regeringen anser därför inte att det är ett problem om den enskilde personen får ett avgångsvederlag som han eller hon tar del av det offentliga stödet. Det avgörande är i stället att anställningen har upphört till följd av en arbetsbristsituation och att den avslutas på initiativ av arbetsgivaren. Regeringen anser att det inte bör ställas samma krav på att en anställning som upphör till följd av sjukdom ska ha avslutats på initiativ av arbetsgivaren. Exempelvis kan den enskilde personen ha varit i kontakt med sjukvården eller andra aktörer och där det har framkommit olika skäl till att anställningen bör upphöra till följd av sjukdom. För sådana situationer kan det vara motiverat att den enskilde får offentligt stöd även om det är han eller hon som har tagit initiativ till anställningens upphörande. Regeringen ser inga större risker med att enskilda personer skulle kunna få ett offentligt stöd genom att hänvisa till sjukdom. Vid Kammarkollegiets prövning av om den enskilde ska beviljas stöd behöver han eller hon visa att anställningen har upphört till följd av sjukdom. Om det visar sig att anställningen har upphört av annan anledning bör Kammarkollegiet inte bevilja stödet. vid anser att det är oklart vad som ska gälla under en tvist om en uppsägnings giltighet. I avsnitt 7.3.3 föreslås det att en anställning ska upphöra vid uppsägningstidens utgång, även om det har uppkommit en tvist om uppsägningens giltighet. Regeringen anser att en eventuell tvist om en uppsägnings giltighet saknar betydelse för möjligheten att ta del av omställnings- och kompetensstöd eftersom ett grundläggande villkor för stöd är att anställningen antingen ska upphöra eller har upphört. Det avgörande villkoret för omställnings- och kompetensstöd föreslås vara att anställningen upphört på grund av arbetsbrist eller sjukdom eller att anställningen är tidsbegränsad. Arkitekter anser att det finns behov att förtydliga hur anställda ska styrka sin avslutade anställning, särskilt när det gäller uppsägningsgrund men också hur en uppsägning till följd av sjukdom behöver se ut. Det föreslås att det är den enskilde personen som ansöker om stöd hos Kammarkollegiet. I en ansökan om stöd föreslås det att den enskilde personen ska lämna de uppgifter som behövs för att myndigheten ska kunna pröva ansökan, se avsnitt 7.7.1. Den enskilde personen kan t.ex. lämna in arbetsgivarintyg, en uppsägningshandling eller en överenskommelse om att anställningen har upphört. Det är upp till Kammarkollegiet att bedöma om ansökan är tillräcklig för att kunna besluta om stöd. Regeringen anser inte att det är lämpligt att i detalj reglera vilket underlag som ska anses vara tillräckligt för att kunna bedöma att förutsättningarna för stöd är uppfyllda. Egenföretagare och deras närstående samt verkställande direktörer ska inte kunna få stöd Som framgår ovan bör det offentliga grundläggande omställnings- och kompetensstödet lämnas till enskilda personer vars anställning ska upphöra eller har upphört till följd av arbetsbrist, sjukdom eller att anställningen är tidsbegränsad. Eftersom stödet föreslås rikta sig till anställda eller de som har förlorat en anställning omfattas inte egenföretagare som driver verksamhet i enskild firma eller handelsbolag, inklusive kommanditbolag. Företagarna anser att en arbetsrelaterad förmån inte ska kunna undantas för de som uppfyller de formella kvalifikationskraven samt att valet av företagsform inte bör vara avgörande för om en företagare omfattas av trygghetssystem och statliga förmåner. Företagarna anser därför att alla egenföretagare ska kunna få del av det offentliga grundläggande stödet. lämnar liknande synpunkter. I promemorian föreslås inga uttryckliga bestämmelser som undantar egenföretagare från möjligheten att få offentligt stöd. Den föreslagna bestämmelsen i promemorian medför dock att egenföretagare som driver verksamhet i aktiebolagsform skulle kunna få stöd eftersom de kan vara anställda i eget aktiebolag. Däremot skulle enskilda som driver verksamhet i enskild firma eller handelsbolag inte omfattas av den möjligheten eftersom de inte kan vara anställda i sin egen verksamhet. Regeringen anser inte att en egenföretagare bör kunna få del av stödet, oavsett om han eller hon driver verksamhet i aktiebolag, i enskild firma eller handelsbolag. Av promemorian framgår att en utgångspunkt vid utformningen av det offentliga grundläggande stödet är att stödet ur likvärdighetssynpunkt ska omfatta samma kategori av arbetstagare som kan få stöd genom en partsgemensam omställningsorganisation. Stödet är därmed tänkt att rikta sig till arbetstagare och inte till egenföretagare. Det bör därför införas en bestämmelse som anger att stöd inte får lämnas för en anställning i ett aktiebolag där den sökande är aktieägare och aktieinnehavet för sig eller sammanräknat med aktier som ägs av en make, maka, registrerad partner, förälder eller barn till aktieägaren uppgår till minst en tredjedel av aktierna. Det medför att en person som äger aktier i ett aktiebolag i lägre omfattning kan få offentligt stöd om förutsättningarna i övrigt är uppfyllda. anser att det bör förtydligas vad som gäller för den som utför arbete som konsult genom ett eget aktiebolag och för den som utför arbete som konsult i ett bolag som han eller hon inte äger. Regeringen konstaterar att förslaget medför att den som är anställd i ett eget aktiebolag och utför konsulttjänster inom ramen för den anställningen inte kommer att kunna få offentligt grundläggande stöd. Den som däremot är anställd som konsult i ett företag som han eller hon inte äger skulle kunna få stöd om förutsättningarna i övrigt är uppfyllda. Regeringen bedömer att det även kan finnas skäl att undanta vissa andra kategorier av anställda från möjligheten att kunna få det offentliga grundläggande stödet. Regeringen konstaterar att arbetstagare som tillhör arbetsgivarens familj och arbetstagare i företagsledande ställning är undantagna från möjligheten att ta del av omställningsstöd genom de partsgemensamma omställningsorganisationerna. Enligt regeringens uppfattning bör ett motsvarande undantag även gälla för det offentliga 2021/22:176 grundläggande stödet. anser att det saknas skäl för att undanta dessa grupper från möjligheten att få det offentliga stödet. Företagarna anser inte att släktskap är skäl att undanta vissa grupper från möjligheten till stöd. Regeringen delar inte remissinstansernas bedömningar utan anser att avgränsningen är väl avvägd utifrån vilka som får anses ha störst behov av ett offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd. Dessutom anser regeringen att det offentliga grundläggande stödet ur likvärdighets- synpunkt ska omfatta samma kategori av arbetstagare som kan få stöd genom en partsgemensam omställningsorganisation. Mot den bakgrunden bör det införas en bestämmelse som anger att stöd inte får lämnas för en anställning i ett aktiebolag, en ekonomisk förening eller en annan juridisk person där den sökande är verkställande direktör. Det bör även införas en bestämmelse som anger att stöd inte får lämnas för en anställning hos en egenföretagare där den sökande är en make, maka, registrerad partner eller sammanboende till egenföretagaren.