prop · H903262 · 2022-06-14 00:00:00 — Har Myndigheten för press, radio och tv förelagt en tillståndshavare att följa en viss bestämmelse med stöd av 17 kap. 11 § kan föreläggandet gälla även mot en ny tillståndshavare om tillståndet överlåts (4 kap. 16 § andra stycket samt 13 kap. 19 § andra stycket och 29 § andra stycket radio- och tv-lagen). Gäller ett föreläggande mot en tillståndshavare att denne ska lämna information om sina ägarförhållanden framstår det dock inte som ändamålsenligt att föreläggandet ska gälla även mot en ny tillståndshavare, som i regel kan antas ha andra ägare. Till detta kommer att de sanktioner enligt marknadsföringslagen som kan bli aktuella om en leverantör inte följer nuvarande krav på information inte gäller mot en ny tillståndshavare. Ett föreläggande mot en tidigare tillståndshavare att lämna information om sina ägarförhållanden bör därför inte gälla mot en ny tillståndshavare. 2021/22:262 5 Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Det bör inte införas några övergångsbestämmelser. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer delvis med regeringens. I promemorian föreslås att lagändringarna ska träda i kraft . Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt i denna del. Förslaget och bedömningen i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Lagändringarna bör träda i kraft . Det föreslås därför att dessa ska börja gälla . Det behövs inte några övergångsbestämmelser. Regeringens bedömning: Förslagen medför en marginell ökning av den administrativa bördan hos berörda företag. Bedömningen i promemorian överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: framhåller att redovisningen av konsekvenser för företag delvis inte uppfyller kraven för en konsekvensutredning vid regelgivning. inga synpunkter på bedömningen av förslagens konsekvenser för företag. Bedömningen i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med Remissinstanserna: anser att konsekvensutredningen innehåller brister avseende redovisningen av berörda företags storlek, av förslagets administrativa kostnader och av om det funnits anledning att ta särskild hänsyn till de mindre företagen vid utformningen av regleringen. Skälen för regeringens bedömning Förslagen omfattar företag vars verksamhet regleras genom radio- och tv- Det handlar om företag som har tillstånd att sända tv och sökbar text-tv samt företag som har tillstånd att sända kommersiell radio. Myndigheten för press, radio och tv har meddelat sändningstillstånd för tv till 16 olika programföretag som sammanlagt får sända 48 kanaler. fanns det 62 tillstånd att sända kommersiell radio fördelade på åtta tillståndshavare meddelade av myndigheten. Till detta kommer public service-företagen, som har tillstånd meddelade av regeringen. Även företag i radio- och tv-branschen med verksamhet som inte kräver tillstånd berörs, t.ex. företag som tillhandahåller beställ-tv och företag som sänder tv eller ljudradio via tråd eller satellit. fanns i Myndigheten för press, radio och tv:s register över leverantörer av medietjänster 70 registerposter avseende tillhandahållande av beställ-tv. Antalet registerposter avseende tv-sändningar via tråd uppgick till 1 217 och för ljudradiosändningar via tråd var antalet 170. Antalet registerposter rörande sändningar via satellit var 79. Varje registerpost i myndighetens register motsvarar en tjänst. Ett företag kan sända eller tillhandahålla en eller flera tjänster. efterlyser en mer detaljerad redovisning av berörda företags storlek. Många av de berörda företagen som bedriver tillståndspliktig tv-verksamhet eller tillhandahåller beställ-tv är större medieföretag, ofta med internationell verksamhet. Bland dessa kan nämnas C som för redovisade intäkter uppgående till . Discovery Networks Sweden AB:s intäkter uppgick till och Nordic Entertainment Group Sweden AB:s till . Bland radioföretagen med tillståndspliktig verksamhet kan nämnas som redovisade i intäkter och som redovisade . Det finns både större och mindre aktörer som sänder tv eller ljudradio via tråd. Bland de större aktörerna återfinns många tidnings- och tidskriftsföretag. De mindre aktörerna utgörs i huvudsak av ideella föreningar, t.ex. församlingar som sänder från gudstjänster. Förslaget om krav på information om ägande berör företag som sänder tv eller sökbar text-tv, sänder kommersiell radio, sänder ljudradio där inget tillstånd krävs eller där regeringen meddelar tillstånd, som tillhandahåller beställ-tv eller som tillhandahåller beställradio som finansieras med public service-avgiften. Förslaget innebär en utökning av den nuvarande informationsplikten dels genom att information om leverantörens ägare och ägarstruktur ska lämnas, dels genom att kretsen av de som ska lämna information blir vidare. Informationen ska hållas tillgänglig på det sätt som leverantören bestämmer. För de som redan omfattas av krav på att lämna information bör arbetsinsatsen för att även informera om ägande ses som marginell. De leverantörer som inte tidigare omfattats av kravet på att lämna information är de som sänder sökbar text-tv, kommersiell radio, ljudradio där inget tillstånd krävs, t.ex. ljudradio via tråd, och ljudradio där regeringen meddelar tillstånd samt de som tillhandahåller beställradio som finansieras med public service-avgiften. Det kan inte uteslutas att vissa av de tillkommande leverantörerna även tillhandahåller andra tjänster där information redan ska lämnas eller att de bedriver verksamhet som omfattas av e-handelslagen. Andra leverantörer kan omfattas av eller ha ett utgivningsbevis enligt yttrandefrihetsgrundlagen och ska av den anledningen lämna viss information om verksamheten. Även för dessa får den ökade arbetsinsatsen för att lämna informationen ses som marginell. 2021/22:262 För övriga leverantörer av medietjänster bedöms skyldigheten medföra en viss ökning av den administrativa bördan. Denna är dock begränsad till sin omfattning och bör med hänsyn till syftet med förslaget ses som godtagbar. anser att konsekvensutredningen i utkastet till lagrådsremiss borde ha innehållit en motivering av bedömningen att tidsåtgång och administrativa kostnader för att leva upp till det utökade informationskravet är marginella och då särskilt utifrån de mindre aktörernas förutsättningar. Att tillhandahålla information om ägande, t.ex. genom att göra sådan information tillgänglig på företagets webbsida, bör vara en uppgift som varken är tidskrävande eller personalintensiv. Information om vem som äger ett företaget bör i allmänhet finnas lätt tillgänglig inom företaget i fråga. Att hitta och sammanställa den efterfrågade informationen om vem som äger företaget bedöms därför inte vara en betungande uppgift. Uppgifterna behöver endast uppdateras om företaget byter ägare. Tidsåtgången för att ta fram och publicera informationen är därmed typiskt sett begränsad. Det gäller både för större och mindre aktörer. Särskilt om förutsättningarna för små företag efterfrågar en beskrivning av om särskild hänsyn tagits till små företag vid reglernas utformning. Som beskrivits ovan är de berörda företagen till sin storlek både större, ofta internationellt etablerade medieföretag, och mindre verksamheter. Sammantaget är medieföretagen som berörs, oavsett om de är stora eller små, vana vid att verka i ett sammanhang som är reglerat genom att det t.ex. ställs krav på sändningstillstånd och registrering. När det gäller reglernas utformning innebär förslaget att det är leverantören av medietjänsten som avgör hur information om ägande ska hållas tillgänglig. Det innebär att det är upp till leverantören att bestämma på vilket sätt det ska ske. Regleringen tar därigenom hänsyn till att företag kan ha olika förutsättningar resursmässigt att leva upp till kraven. Sammantaget har reglerna utformats på ett sätt som underlättar också för mindre företag. 6.2Konsekvenser för det allmänna Regeringens bedömning: Förslagen innebär en begränsad utökning av tillsynsansvaret för och Myndigheten för press, radio och tv. Bedömningen i promemorian överensstämmer med regeringens i fråga om . Remissinstanserna: Inga remissinstanser lämnar synpunkter på bedömningen av konsekvenserna för i denna del. Bedömningen i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens bedömning Myndigheten för press, radio och tv Myndigheten för press, radio och tv ska utöva tillsyn över att den nya bestämmelsen om att information ska lämnas om en leverantörs ägare och ägarstruktur följs. Myndigheten för press, radio och tv ansvarar enligt sin instruktion för frågor om tillsyn när det gäller bl.a. tv och ljudradio om uppgifterna inte ligger på någon annan myndighet (1 § andra stycket förordningen [2020:879] med instruktion för Myndigheten för press, radio och tv). Myndigheten har tillsyn över att flera av bestämmelserna i radio- och tv-lagen följs (16 kap. 3 §). Förslaget bedöms innebära en begränsad utökning av myndighetens tillsynsansvar. Det bedöms inte medföra något behov av ökade resurser. har tillsyn över att bestämmelsen i 2 kap. 1 § radio- och tv-lagen om att leverantörer ska lämna viss information om verksamheten följs (prop. 2019/20:168 s. 162 f., bet. 2020/21:KU3, rskr. 2020/21:16). Tillsynen över bestämmelsen bedömdes inte medföra något behov av ökade resurser. Genom förslaget utökas tillsynsansvaret vad gäller kretsen av leverantörer som ska lämna information. Utökningen är dock begränsad när det gäller antalet nya leverantörer som omfattas av förslaget. Förslaget bedöms inte medföra något behov av ökade resurser. Myndigheten för press, radio och tv får förelägga leverantörer att följa bestämmelsen om information om ägande vid äventyr av vite. Ett sådant beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Vidare ska frågor om utdömande av vite prövas av sådan domstol. Det förslag som lämnas bedöms endast medföra en marginell ökning av antalet mål i allmän förvaltningsdomstol. Om en leverantör inte lämnar övrig information som avses i 2 kap. 1 § radio- och tv-lagen tillämpas marknadsföringslagens sanktionssystem, med vissa undantag. Enligt marknadsföringslagen ska Patent- och pröva mål som rör vissa sanktioner. Vidare får meddela beslut om vissa sanktioner, som får överklagas till denna domstol. Som har beskrivits ovan bedöms den utökning av tillsynsansvar som är aktuell som begränsad. Förslaget bedöms därmed endast medföra en marginell ökning av antalet mål i Patent- och . Förslaget bedöms inte medföra något behov av ökade resurser till domstolarna. Förslaget om en skyldighet att informera om vem som äger en leverantör av medietjänster innebär att möjligheten för enskilda medieanvändare att skapa sig en uppfattning om leverantören och möjligheten att värdera innehållet och trovärdigheten i en medietjänst förbättras. 2021/22:262 6.4 Förslagen bedöms inte ha några konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för jämställdheten mellan kvinnor och män och inte heller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. 6.5Bedömning av förslagen i förhållande till de skyldigheter som följer av anslutning till Europeiska unionen Förslagen bedöms vara i överensstämmelse med de skyldigheter som följer av anslutning till den Europeiska unionen. Den föreslagna bestämmelsen om att beställradio ska omfattas av informationskravet för leverantörer av medietjänster ska anmälas enligt direktiv /1535/EU om ett informationsförfarande beträffande tekniska föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster. 7.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informationssamhällets tjänster 8 § När en tjänsteleverantör tillhandahåller informationssamhällets tjänster ska leverantören ge information om sitt namn, sin adress i etableringsstaten och sin e-postadress samt i förekommande fall 2.registreringsnummer för mervärdesskatt, och Om en tjänsteleverantör bedriver reglerad yrkesverksamhet ska informationen även omfatta uppgifter om 1.yrkestitel och den stat där denna erhållits, 2.den yrkesorganisation eller liknande där tjänsteleverantören är registrerad, 3.de bestämmelser som är tillämpliga på yrkesverksamheten och sättet att få tillgång till dem. Informationen ska finnas tillgänglig för tjänstemottagare och myndigheter på ett enkelt, direkt och stadigvarande sätt. I fråga om leverantörer av beställ-tv och leverantörer av sådan beställradio som finansieras med public service-avgift enligt lagen (2018:1893) om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst gäller även 2 kap. 1 § radio- och tv-lagen (2010:696). Paragrafen innehåller bestämmelser som innebär att en tjänsteleverantör som tillhandahåller informationssamhällets tjänster ska se till att tjänstemottagare och myndigheter har tillgång till viss information på ett Prop. 2021/22:262 enkelt, direkt och stadigvarande sätt. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Fjärde stycket har ändrats genom att hänvisningen till radio- och tvlagen omfattar även leverantörer av beställradio som finansieras med public service-avgift enligt lagen (2018:1893) om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst. Enligt 2 kap. 1 § radio- och tv-lagen (2010:696) ska en leverantör av medietjänster se till att mottagare av dess tjänster har tillgång till viss information om leverantören (se kommentaren till den bestämmelsen). 7.2Förslaget till lag om ändring i radio- och tvlagen (2010:696) Information om leverantörer av medietjänster 1 § En leverantör av medietjänster ska tillhandahålla information enligt andra stycket, om leverantören 1.sänder tv eller sökbar text-tv, 2.sänder kommersiell radio, 3.sänder ljudradio där inget tillstånd krävs, 4.sänder ljudradio där regeringen meddelar tillstånd, 5.tillhandahåller beställ-tv, eller 6.tillhandahåller beställradio som finansieras med public service-avgift enligt lagen (2018:1893) om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst. Leverantören ska se till att mottagare av dess tjänster alltid och på ett enkelt sätt har tillgång till 1.namnet på leverantören, 2.den geografiska adress där leverantören är etablerad, 3.kontaktuppgifter, däribland leverantörens e-postadress och webbplats, 4.uppgifter om behörig tillsynsmyndighet, och 5.uppgifter om vem som är leverantörens ägare och om leverantörens ägarstruktur samt, i förekommande fall, ägarens organisationsnummer. För leverantörer av beställ-tv och leverantörer av beställradio som finansieras med public service-avgift enligt lagen om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst gäller även 8 § lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informationssamhällets tjänster. Paragrafen innehåller bestämmelser som innebär att de leverantörer av medietjänster som räknas upp ska se till att den som tar emot en medietjänst alltid och på ett enkelt sätt ska ha tillgång till viss information om leverantören. Bestämmelsen följer av artikel 5 i AV-direktivet med de ändringar som har skett genom ändringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitten 4.1 och 4.2. Första stycket har ändrats genom att kretsen av de leverantörer som omfattas av bestämmelsen utvidgas på så sätt att även den som sänder sökbar text-tv, kommersiell radio, ljudradio där inget tillstånd krävs eller där regeringen meddelar tillstånd eller som tillhandahåller beställradio som finansieras med public service-avgiften ska lämna information. 2021/22:262 I andra stycket första punkten har det gjorts en mindre språklig ändring. Genom ändringen i andra stycket tredje punkten har det förtydligats att de uppgifter som punkten tar sikte på avser kontaktuppgifter. ändring i sak är inte avsedd. Den nya bestämmelsen i andra stycket femte punkten innebär att den information som ska lämnas har utökats till att omfatta även information om vem som äger leverantören av medietjänster, leverantörens ägarstruktur och, i förekommande fall, ägarens organisationsnummer. Information ska lämnas om namnet på leverantörens ägare och om ägarens organisationsnummer, om ägaren har ett sådant. Om ägaren är en privatperson ska endast personens namn anges. Med information om leverantörens ägarstruktur avses information om huruvida ägaren ingår i en koncern eller någon annan form av organiserat nära samarbete. Om en leverantör har flera ägare ska informationen om ägarstruktur avse även vilken ägare eller grupp av ägare som har ett betydande inflytande över leverantören. Myndigheten för press, radio och tv har tillsyn över att kravet på information om ägarförhållanden i andra stycket femte punkten följs (se 16 kap. 3 § och kommentaren till den bestämmelsen). har tillsyn över att övriga krav på information i andra stycket följs (se 16 kap. 4 § och kommentaren till den bestämmelsen). Tredje stycket har ändrats genom att hänvisningen till lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informationssamhällets tjänster omfattar även leverantörer av beställradio som finansieras med public serviceavgiften. förarbeten finns i prop. 2009/10:115 s. 120 f. och s. 274 samt prop. 2019/20:168 s. 162 f. och s. 213. 3 § Myndigheten för press, radio och tv har tillsyn över att programföretagen följer sådana villkor som har beslutats med stöd av 4 kap. 9 § 1–4, 6–9, 16 och 17, 11 kap. 3 § andra stycket 1–3, 5–8, 16 och 17 samt 13 kap. 9 § och 27 § första stycket 3. Myndigheten har även tillsyn när det gäller bestämmelserna om 1.exklusiva rättigheter i 5 kap. 9 §, 2.tillgänglighet i 5 kap. 12 § om beslutet har fattats av myndigheten, och 3.lämpliga åtgärder i 9 a kap. 1, 3 och 13 §§. Därutöver har myndigheten tillsyn över att en sådan leverantör av medietjänster som anges i 2 kap. 1 § första stycket följer bestämmelsen om tillhandahållande av information i 2 kap. 1 § andra stycket 5. Paragrafen reglerar Myndigheten för press, radio och tv:s tillsyn. Övervägandena finns i avsnitt 4.4. I andra stycket har det gjorts en mindre språklig ändring. Ändringen i tredje stycket innebär att det nya kravet att lämna information om leverantörens ägarförhållanden enligt 2 kap. 1 § andra stycket 5 omfattas av den tillsyn som utövas av Myndigheten för press, radio och tv. Om en leverantör inte lämnar sådan information får myndigheten besluta om de förelägganden som behövs i enskilda fall för att bestämmelsen ska följas. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite (se 17 kap. 3 a § och kommentaren till den bestämmelsen). 4 § har tillsyn över att en sådan leverantör av medietjänster som anges i 2 kap. 1 § första stycket följer bestämmelserna om tillhandahållande av information i 2 kap. 1 § andra stycket 1–4. har även tillsyn när det gäller bestämmelserna om reklam i 8 kap. 7 § första stycket, 8 och 9 §§, 14 § första och andra styckena, 9 a kap. 10 och 11 §§ och 15 kap. 4 §. Paragrafen reglerar tillsyn. Övervägandena finns i avsnitt 4.4. Ändringen innebär att det nya kravet enligt 2 kap. 1 § andra stycket 5 att lämna information om leverantörens ägarförhållanden inte omfattas av tillsyn. Kravet omfattas i stället av den tillsyn som utövas av Myndigheten för press, radio och tv enligt 16 kap. 3 § andra stycket (se kommentaren till den bestämmelsen). Paragrafen har också ändrats så att myndigheten anges som ansvarig för tillsynen i stället för , som är en funktion inom verket. 3 § Om en sådan leverantör av medietjänster som anges i 2 kap. 1 § första stycket inte lämnar den information som anges i 2 kap 1 § andra stycket 1–4 tillämpas marknadsföringslagen (2008:486), med undantag av bestämmelserna i 29–36 §§ om marknadsstörningsavgift. Sådan information ska anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket marknadsföringslagen. Av paragrafen följer att sanktionssystemet i marknadsföringslagen (2008:468) är tillämpligt om inte den information som anges i 2 kap. 1 § andra stycket 1–4 lämnas. Övervägandena finns i avsnitt 4.4. Ändringen är en följd av att kretsen av de leverantörer som ska lämna information enligt 2 kap. 1 § har utökats. Av bestämmelsen framgår också att det nya kravet enligt 2 kap. 1 § andra stycket 5 på att lämna information om leverantörens ägarförhållanden inte omfattas av sanktionssystemet i marknadsföringslagen. förarbeten finns i prop. 2019/20:168 s. 163 f. och s. 213. 3 a § Om en sådan leverantör av medietjänster som anges i 2 kap. 1 § första stycket inte lämnar den information som anges i 2 kap. 1 § andra stycket 5, får Myndigheten för press, radio och tv besluta om de förelägganden som behövs i enskilda fall för att bestämmelsen ska följas. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om att Myndigheten för press, radio och tv får besluta om förelägganden som får förenas med vite när information enligt 2 kap. 1 § andra stycket 5 inte lämnas. Övervägandena finns i avsnitt 4.4. Enligt 2 kap. 1 § första stycket och andra stycket 5 ska vissa leverantörer av medietjänster se till att mottagare av deras tjänster alltid och på ett enkelt sätt har tillgång till information om vem som är leverantörens ägare, leverantörens ägarstruktur och, i förekommande fall, ägarens Om en leverantör inte följer detta krav får 2021/22:262 Myndigheten för press, radio och tv besluta om de förelägganden som behövs för att leverantören ska följa bestämmelsen. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. I lagen (1985:206) om viten finns det allmänna bestämmelser om viten. Enligt rättsfallet RÅ 1994 ref. 29 ska ett vitesföreläggande bl.a. vara tillräckligt tydligt. Det innebär bl.a. att det i ett föreläggande ska anges vad som krävs för att följa bestämmelserna och inom vilken tid detta ska göras (se prop. 2009/10:115 s. 320 f.). Ett beslut om föreläggande får inte stå i strid med yttrandefrihetsgrundlagens bestämmelse om redaktionell självständighet (3 kap. 6 § YGL). Det får därför inte innebära ett krav på att informationen ska lämnas i en grundlagsskyddad sändning. Myndighetens beslut om föreläggande som har förenats med vite får överklagas till allmän förvaltningsdomstol (se 20 kap. 4 § första stycket och kommentaren till den bestämmelsen). 4 § Beslut av Justitiekanslern, för press, radio och tv, och tv eller om förelägganden som har förenats med vite enligt 17 kap. 3 a §, 10 §, 11 § första stycket, 12 och 13 a §§ får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Förelägganden enligt 17 kap. 10 §, 11 § första stycket 3, 4, 6 och 8 och 12 § gäller , om inte något annat bestäms. Paragrafen reglerar vilka vitesförelägganden som kan överklagas. Övervägandena finns i avsnitt 4.4. Ändringen i första stycket innebär att beslut enligt 17 kap. 3 a § av Myndigheten för press, radio och tv att förelägga en leverantör av medietjänster att följa bestämmelsen om att lämna information som rör ägare och ägarstruktur i 2 kap. 1 § andra stycket 5 vid äventyr av vite får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. 2021/22:262 Bilaga 1 Ipromemorian lämnas förslag om att införa nya regler i radio-och tv-lagen som syftar till att öka tillgången till information om ägarförhållandena hos leverantörer av medietjänster. Förslag lämnas också med syfte att synkronisera tillståndsperioderna för tv som finansieras med public service-avgiften och annan tv. Vidare föreslås bestämmelserna om återkallelse av tillstånd vid överträdelser av radio-och tv-lagens regler om produktplacering, sponsring, reklam och andra annonser ändras i syfte att åstadkomma en mer proportionell koppling mellan arten av överträdelse och tillgänglig sanktion. Slutligen lämnas förslag om flexiblare annonsregler för kommersiell radio, med syfte att likställa regleringen om högsta tillåtna tid för annonser med den som gäller för tv och därmed förbättra villkoren för kommersiell radio. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2021/22:262 Bilaga 2 Promemorians lagförslag (delar av) Förslag till lag om ändring i radio- och tv-lagen (2010:696)