prop · H903153 · 2022-03-17 00:00:00 — I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, regleras nät- företagets skyldighet att lämna information om villkoren i avtal om stöd- tjänster. Den genomför artikel 59.8 i elmarknadsdirektivet när det gäller sådana stödtjänster som omfattas av förhandsprövningen enligt 7 och 8 §§. I fråga om balansavtal finns motsvarande krav i 8 kap. 4 b §. 2021/22:153 dena finns i avsnitt 7.4. Ett vanligt sätt för offentliggörande är att villkoren läggs ut på nätföreta- gets webbplats. Kravet på offentliggörande avser de standardvillkor som nämns i kommentaren till 7 §. 10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.hur ett distributionsnätsföretag ska ta fram och utforma riktlinjer för att an- skaffa stödtjänster, 2.skyldighet för ett transmissionsnätsföretag att ta fram specifikationer för de icke frekvensrelaterade stödtjänster som företaget anskaffar och standardiserade marknadsprodukter för sådana tjänster och lämna specifikationerna och marknads- produkterna till nätmyndigheten för godkännande, 3.vilka krav som ska vara uppfyllda för att nätmyndigheten ska godkänna så- dana specifikationer och marknadsprodukter som avses i 2, och 4.vilka tekniska villkor i övrigt som ett nätföretag får ställa i fråga om stöd- tjänster. I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, bemyndigas rege- ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela före- skrifter i frågor som anges i artiklarna 31.6 första meningen, 31.8 och 40.6 i elmarknadsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.5. Första punkten gäller sådana riktlinjer (”regler”) som ett distributions- nätsföretag kan ta fram för anskaffningen av stödtjänster (se artikel 31.6 första meningen i elmarknadsdirektivet). Med stöd av punkten kan före- skrifter meddelas bl.a. om skyldighet för företaget att se till att alla kvali- ficerade marknadsaktörer har möjlighet att delta när tjänster anskaffas och att inhämta synpunkter från transmissionsnätsföretag och andra berörda marknadsaktörer när det tar fram riktlinjerna. Andra punkten gäller sådana specifikationer och standardiserade mark- nadsprodukter som avses i artikel 40.6 i elmarknadsdirektivet. Utöver den grundläggande skyldigheten att ta fram specifikationer och marknads- produkter kan det med stöd av punkten meddelas föreskrifter om bl.a. skyldighet att i det sammanhanget inhämta synpunkter från distributions- nätsföretag och andra berörda marknadsaktörer. Vid utformningen av sådana föreskrifter som avses i tredje punkten bör en utgångspunkt vara elmarknadsdirektivets krav att specifikationerna och marknadsprodukterna ska säkerställa ett faktiskt och icke-diskriminerande deltagande av alla berörda marknadsaktörer. Med stöd av fjärde punkten kan regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter bl.a. för att säkerställa att alla kvalificerade marknadsaktörer har faktisk möjlighet att delta när distribu- tionsnätsföretag anskaffar icke frekvensrelaterade stödtjänster (jfr arti- kel 31.8 i elmarknadsdirektivet). 11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för 1.nätföretag att samarbeta med varandra i frågor som rör möjligheten för den som är ansluten till elnätet att delta på marknader för el, 2021/22:153 2. nätföretag och andra företag som är verksamma på elmarknaden att samarbeta i frågor som rör möjligheten att delta på marknader för stödtjänster, och 3. nätföretag att utbyta information. I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, bemyndigas rege- ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela före- skrifter om samarbete och informationsutbyte mellan nätföretag. Sådana föreskrifter kan genomföra delar av artiklarna 31.8, 31.9, 32.2 och 40.6 i elmarknadsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 8. Med stöd av första punkten kan regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om sådant samarbete mellan nätföretag som krävs för att se till att de marknadsaktörer som är anslutna till företagens elnät kan delta på slutkunds- och grossistmarknaderna (jfr artikel 31.9 första meningen). Andra punkten gör det möjligt att meddela föreskrifter om sådant sam- arbete som krävs för att nätkunder ska kunna delta på balansmarknaderna (jfr artikel 31.9 första meningen). Det finns flera sådana marknader, bl.a. den s.k. reglerkraftmarknaden. Gemensamt för sådana marknader är att den handel som bedrivs avser den produktion eller förbrukning av el som krävs för att hålla frekvensen på nätet. Även en skyldighet för nätföretag och andra marknadsaktörer att samarbeta för att ta fram tekniska krav för att delta på marknader för andra stödtjänster kan regleras med stöd av punkten (jfr artikel 31.8). Med stöd av tredje punkten kan föreskrifter meddelas om skyldighet för nätföretag att utbyta information för att se till att resurser utnyttjas på ett optimalt sätt, elsystemet i drivs på ett säkert och effektivt sätt och marknadsutvecklingen underlättas (jfr artikel 32.2 tredje meningen och 40.6 tredje meningen). Tillåten verksamhet för ett nätföretag 12 § Ett nätföretag får inte bedriva någon annan verksamhet än nätverksamhet. 1.förvalta eller driva andra nät än elnät, 2.producera el, om produktionen sker tillfälligt för att ersätta utebliven el vid elavbrott, och 3.reparera och underhålla ett annat företags nät. Paragrafen innehåller ett förbud för nätföretag att bedriva någon annan verksamhet än nätverksamhet. Den motsvarar hittillsvarande 3 kap. 1 a § men har i viktiga avseenden ett annat innehåll. Övervägandena finns i av- Av huvudregeln i första stycket framgår att nätverksamhet inte får be- drivas tillsammans med annan verksamhet. Bestämmelsen ska ses mot bakgrund av artiklarna 31.10 och 40.8 i elmarknadsdirektivet. inte att transmission bedrivs tillsammans med distribution. kombinerat systemansvar ska vara tillåtet framgår av artikel 39 i elmark- Förbudet har undantag, som anges i andra stycket. marknadsinspektionen i det enskilda fallet bevilja dispens enligt 14 §. Av andra stycket första punkten följer att nätföretaget får bedriva energi- distribution genom fjärrvärme- och gasnät och förvalta och driva exempel- vis fibernät för bredbandsuppkoppling och vatten- och avloppsnät. Nät för Prop. 2021/22:153 sådan verksamhet kan byggas i samband med att elnätet byggs ut. Undantaget enligt andra stycket andra punkten gör det möjligt för nätföretaget att inneha reservkraftaggregat för att ersätta utebliven el vid elavbrott. En sådan produktionsanläggning kan användas vid oplanerade elavbrott men även när överföringen avbryts av säkerhetsskäl på en del av nätet i samband med underhålls- och reparationsarbeten. Enligt andra stycket tredje punkten får nätföretaget utföra reparationer och annat underhåll åt ett annat företag, som innehar ett sådant nät som nätföretaget självt får förvalta eller driva (jfr första punkten). Detta har störst praktisk betydelse i samband med felavhjälpande vid elavbrott, men undantaget omfattar även planerade arbeten. 13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vad som är tillåten verksamhet enligt 12 § första stycket. I paragrafen, som inte någon tidigare motsvarighet, bemyndigas regering- en eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vad som är tillåten verksamhet för ett nätföretag. Övervägandena finns i avsnitt 9. När föreskrifter utformas måste hänsyn tas till om verksamheten är sådan som föreskrivs för nätföretag i elmarknadsdirektivet och EU:s el- marknadsförordning (jfr artiklarna 31.10 och 40.8 i elmarknadsdirektivet). 14 § får i det enskilda fallet bevilja dispens från förbudet i 12 § första stycket, om ett nätföretag behöver bedriva annan verksamhet än nätverksam- het för att kunna fullgöra sina skyldigheter enligt denna lag eller andra föreskrifter som genomför elmarknadsdirektivet eller enligt EU:s elmarknadsförordning. Paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, gör det möjligt för att i enskilda fall besluta om sådana undan- tag som är tillåtna enligt artiklarna 31.10 och 40.8 i elmarknadsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 9. För att dispens ska beviljas krävs inte bara att den aktuella verksamheten är nödvändig för att nätföretaget ska kunna fullgöra sina skyldigheter enligt elmarknadsdirektivet eller EU:s elmarknadsförordning. I kravet på att nätföretaget ska behöva bedriva verksamheten ligger också att det inte finns någon annan som kan fullgöra uppgiften. Verksamhet som i normalfallet kan anses vara nödvändig för att ett nät- företag ska kunna fullgöra sina skyldigheter är elproduktion som uteslu- tande är avsedd att täcka nätförluster, alltså sådan elproduktion som an- getts i hittillsvarande 3 kap. 1 a § andra stycket 2 (jfr 12 § andra stycket 2). I de flesta fall kan det emellertid inte antas att det finns förutsättningar för dispens från förbudet i 12 § första stycket för sådan elproduktion, eftersom nätföretaget normalt kan köpa elen från någon annan. 15 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1. skyldighet för ett distributionsnätsföretag att 2021/22:153 a) ta fram specifikationer för de flexibilitetstjänster som företaget anskaffar och standardiserade marknadsprodukter för sådana tjänster, b)lämna specifikationerna och marknadsprodukterna till nätmyndigheten för godkännande, och c)offentliggöra en förteckning över marknadsprodukterna, och 2. vilka krav som specifikationer och marknadsprodukter ska uppfylla. I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, bemyndigas rege- ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela före- skrifter om ett distributionsnätsföretags skyldigheter i fråga om flexibili- tetstjänster. Därigenom finns en möjlighet att meddela föreskrifter som genomför delar av artikel 32.2 i elmarknadsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 11.3. Utöver den grundläggande skyldigheten att ta fram specifikationer och marknadsprodukter kan regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med stöd av första punkten meddela föreskrifter om bl.a. skyl- dighet att i det sammanhanget inhämta synpunkter från sådana marknads- aktörer som erbjuder flexibilitetstjänster, t.ex. omfördelning av elproduk- tion eller elanvändning . Sådana tjänster kan minska behovet av uppgradering eller ersättning av nätkapacitet och stödja en effektiv och säker drift av distributionsnätet. Vid utformningen av sådana föreskrifter som avses i andra punkten bör en utgångspunkt vara elmarknadsdirektivets krav att specifikationerna ska säkerställa ett faktiskt och icke-diskriminerande deltagande av alla mark- nadsaktörer. 16 § Ett distributionsnätsföretag ska 1.ta fram en plan för hur nätverksamheten ska utvecklas (nätutvecklingsplan), 2.offentliggöra planen, och 3.ge in planen till nätmyndigheten. Paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, innehåller grundläg- gande krav i fråga om en sådan nätutvecklingsplan som ska finnas enligt artikel 32.3 i elmarknadsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 12. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med stöd av 17 § meddela föreskrifter om nätutvecklingsplanens innehåll och hur den ska tas fram och om offentliggörandet. 17 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.vad en nätutvecklingsplan ska innehålla och hur den ska tas fram, 2.offentliggörandet av nätutvecklingsplanen och vilka uppgifter som ska offent- liggöras tillsammans med planen, och 3.undantag från kraven i 16 §. I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, bemyndigas rege- ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela före- skrifter i frågor som behandlas i artikel 32.3–32.5 i elmarknadsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 12. Med stöd av första punkten kan föreskrifter meddelas som genomför artikel 32.3 i elmarknadsdirektivet till den del det inte sker genom 16 §. Föreskrifter om hur nätutvecklingsplanen ska tas fram kan meddelas bl.a. Prop. 2021/22:153 för att genomföra artikel 32.4 i direktivet. Sådana föreskrifter som avses i andra punkten kan meddelas bl.a. för att genomföra artikel 32.4 i direktivet när det gäller uppgifter som ska offentliggöras tillsammans med nätutvecklingsplanen. Föreskrifter om undantag enligt tredje punkten måste vara förenliga med artikel 32.5 i elmarknadsdirektivet. En medlemsstat får besluta att inte tillämpa skyldigheten i artikel 32.3 på integrerade elföretag som betjänar färre än 100 000 anslutna kunder eller som betjänar små enskilda system. 18 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för ett transmissionsnätsföretag att ta fram en investe- ringsplan och ge in den till nätmyndigheten. I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, bemyndigas rege- ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela före- skrifter om investeringsplaner för transmissionsnätsföretag. Övervägande- na finns i avsnitt 13. Paragrafen ska ses mot bakgrund av artikel 59.1 k i elmarknadsdirektivet. 19 § Ett distributionsnätsföretag får inte äga, utveckla, förvalta eller driva en laddningspunkt. Detta gäller inte laddningspunkter som företaget innehar ute- slutande för eget bruk. Paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, innehåller ett förbud för distributionsnätsföretag att äga, utveckla, förvalta eller driva en ladd- ningspunkt. Den genomför artikel 33.2 i elmarknadsdirektivet. Över- vägandena finns i avsnitt 14. Paragrafen utformas efter synpunkter från Lagrådet. Ett distributionsnätsföretag kan inneha laddningspunkter för eget bruk, exempelvis på parkeringsplatser som tillhör företaget. En definition av laddningspunkt finns i 1 kap. 4 §. 20 § Regeringen får meddela föreskrifter om att nätmyndigheten får bevilja dispens i enskilda fall från förbudet i 19 §. I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, bemyndigas rege- ringen att meddela föreskrifter om att får bevilja dispens i enskilda fall från förbudet att inneha, utveckla eller driva laddningspunkter. Övervägandena finns i avsnitt 14. I artikel 33.3 och 33.4 i elmarknadsdirektivet anges inom vilka ramar en medlemsstat får tillåta ett sådant undantag som paragrafen gäller. Med stöd av bemyndigandet kan föreskrifter meddelas om dispensprövningen. 21 § Ett distributionsnätsföretag som ingår i en koncern vars samlade elnät har minst 100 000 elanvändare 2021/22:153 1. ska ha en organisation och ett beslutsfattande som är åtskilda från företag som producerar eller handlar med el, och 2.får inte ha en styrelseledamot, verkställande direktör eller firmatecknare som är styrelseledamot, verkställande direktör eller firmatecknare i ett företag som producerar eller handlar med el. Med elanvändare avses i första stycket den som enligt avtal med distributions- nätsföretaget tar ut el från elnätet i en eller flera uttagspunkter. I paragrafen anges övergripande krav på åtskillnad som ställs på ett distri- butionsnätsföretag. Paragrafen överensstämmer i sak med hittillsvarande 3 kap. 1 b § (prop. 2004/05:62 s. 73–78 och 264 f. och prop. 2008/09:216 s. 13 f. och 30). Den genomför artikel 35.2 a i elmarknadsdirektivet. 22 § Ett distributionsnätsföretag som avses i 21 § får inte ge anställda i ledande ställning i nätföretaget löner eller andra förmåner som grundar sig på resultatet i de delar av koncernen som producerar eller handlar med el. I paragrafen finns ett förbud mot att ge anställda i ledande ställning hos ett distributionsnätsföretag sådana förmåner som kan skapa ett intresse av att gynna andra företag inom samma koncern vilka bedriver produktion av eller handel med el på den konkurrensutsatta marknaden. Paragrafen över- ensstämmer i sak med hittillsvarande 3 kap. 1 c § (prop. 2008/09:216 s. 15 och 30). Den genomför artikel 35.2 b i elmarknadsdirektivet. 23 § Ett distributionsnätsföretag som avses i 21 § och dess moderföretag ska se till att nätföretaget har den faktiska beslutanderätten när det gäller de tillgångar som nätföretaget behöver för att trygga drift, underhåll och utbyggnad av nätet och att den beslutanderätten är självständig i förhållande till övriga delar av koncernen. Trots första stycket får distributionsnätsföretagets ägare ha sådan insyn och ut- öva sådan styrning som krävs för att säkerställa en rimlig avkastning på de investe- ringar som gjorts i nätföretaget. Ett moderföretag får dock ge instruktioner för den löpande förvaltningen eller för särskilda beslut om byggande eller modernisering av ledningsnät endast om instruktionerna avser beslut som går utöver de ekono- miska ramar som fastställts av bolagsstämman eller motsvarande organ i ett dotter- företag. I paragrafen preciseras kravet på åtskillnad inom en koncern som bedriver både distribution och produktion av eller handel med el när det gäller be- slutanderätten över tillgångar som används i nätverksamheten. Paragrafen överensstämmer i sak med hittillsvarande 3 kap. 1 d § ellagen (prop. 2008/09:216 s. 17–25 och 31 f.). Den genomför artikel 35.2 c i elmark- nadsdirektivet. 24 § Ett distributionsnätsföretag som ingår i samma koncern som ett företag som producerar eller handlar med el ska ha en övervakningsplan och se till att planen följs. Enligt paragrafen finns en skyldighet för vissa distributionsnätsföretag att upprätta en övervakningsplan. Paragrafen överensstämmer i sak med hit- tillsvarande 3 kap. 17 § första stycket (prop. 2004/05:62 s. 77 f. och 268 och prop. 2010/11:70 s. 119–121 och 257). Den genomför tillsammans med 25 och 26 §§ artikel 35.2 d i elmarknadsdirektivet. 25 § Ett distributionsnätsföretag ska i en övervakningsplan enligt 24 § 1.ange vilka åtgärder som distributionsnätsföretaget ska vidta för att förhindra diskriminerande beteende gentemot andra aktörer på elmarknaden, och 2.särskilt ange de särskilda skyldigheter som företagets anställda har för att förhindra sådan diskriminering som avses i 1. I paragrafen regleras innehållet i en övervakningsplan. Den överensstäm- mer i sak med hittillsvarande 3 kap. 17 § andra stycket (prop. 2004/05:62 s. 77 f. och 268). Hittillsvarande 3 kap. 17 § tredje stycket, som innehållit ett bemyndi- gande till regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Energimark- nadsinspektionen att meddela föreskrifter om innehållet i övervaknings- planen har ingen motsvarighet i det nya 3 kap. Regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer kan meddela närmare föreskrifter om innehållet i planen med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen. Sådana före- skrifter kan avse information om exempelvis hur tjänster som är gemen- samma med andra företag i samma koncern hanteras eller vilka rutiner nät- företaget har för utbildning av de anställda för att motverka diskriminerande beteende gentemot övriga aktörer på elmarknaden. 26 § Ett distributionsnätsföretag som ska ha en övervakningsplan enligt 24 § ska 1. utse en övervakningsansvarig som a)självständigt bevakar att planen finns och följs, b)har de befogenheter och den tillgång till information som krävs för att utföra uppdraget, och c)upprättar en rapport över de åtgärder som vidtagits enligt planen och ger in rapporten till nätmyndigheten, och 2. offentliggöra den rapport som avses i 1 c. I paragrafen regleras en skyldighet för sådana distributionsnätsföretag som ska ha en övervakningsplan att ha en särskild övervakningsansvarig. Den överensstämmer i sak med hittillsvarande 3 kap. 17 a § första och andra styckena (prop. 2010/11:70 s. 122 och 257 f.). Hittillsvarande 3 kap. 17 a § tredje stycket, som innehållit ett bemyn- digande till regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Energi- marknadsinspektionen att meddela föreskrifter om utseende av en över- vakningsansvarig och dennes uppgifter samt om offentliggörandet av den årliga rapporten har ingen motsvarighet i det nya 3 kap. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela närmare före- skrifter i sådana frågor med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen. föreskrifter kan avse exempelvis den övervaknings- ansvarige ska ge in den årliga rapporten till eller hur nätföretaget ska offentliggöra rapporten. 27 § Om ett distributionsnätsföretag och ett företag som producerar eller handlar med el ingår i samma koncern, ska företagen när de vänder sig till enskilda elanvändare eller allmänheten ange sin identitet på ett sådant sätt att det tydligt framgår vilken verksamhet som vart och ett av företagen bedriver. I paragrafen regleras en skyldighet för distributionsnätsföretag och elhan- delsföretag som ingår i samma koncern att ange sin identitet på ett sådant sätt att det tydligt framgår vilken verksamhet det enskilda företaget be- Den överensstämmer i sak med hittillsvarande 3 kap. 23 § 2021/22:153 (prop. 2010/11:70 s. 123–125 och 258 f.). Den genomför artikel 35.3 i elmarknadsdirektivet i den del som gäller kommunikation och varu- märkesprofilering. Paragrafen utformas enligt Lagrådets förslag. 28 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från kraven i 24–27 §§ i fråga om distributionsnätsföretag vars ledningar i huvudsak matar in el från anläggningar för produktion av förnybar el. Undantag får dock inte göras för distributionsnätsföretag som avses i 21 §. Enligt paragrafen får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om undantag från kraven i 24–27 §§ för vissa distributionsnätsföretag. Den motsvarar delvis hittillsvarande 3 kap. 19 §. Övervägandena finns i avsnitt 15. Möjligheten att meddela föreskrifter om undantag utvidgas till att även gälla kraven i fråga om kommunikation med elanvändare och allmänheten, se 27 §. Med förnybar el avses här detsamma som i lagen (2011:1200) om el- certifikat. 29 § ska, på ansökan av ett företag som bedriver eller avser att bedriva distribution, ge ett bindande besked i frågan om huruvida företaget om- fattas av undantag från kraven i 24–27 §§. Beskedet får förenas med villkor. Villkoren ska framgå av beskedet. I paragrafen regleras bindande besked i frågan om ett distributionsnäts- företag omfattas av föreskrifter om undantag. Den utformas efter synpunk- ter från Lagrådet. Första stycket överensstämmer i sak med hittillsvarande 3 kap. 21 § (prop. 2009/10:51 s. 27 f., 38 och 86 f.). Andra stycket överensstämmer i sak med hittillsvarande 3 kap. 22 § när det gäller sådana bindande besked som avses i första stycket (prop. 2009/10:51 s. 28, 38 och 86). 30 § Ett transmissionsnätsföretag ska vara oberoende av företag som producerar eller handlar med el eller naturgas. I paragrafen finns ett grundläggande krav på oberoende för transmissions- nätsföretag i förhållande till produktion av eller handel med el eller naturgas. Paragrafen överensstämmer i sak med hittillsvarande 3 kap. 1 f § (prop. 2010/11:70 s. 103 f. och 254). Den genomför artikel 43.11 i elmark- nadsdirektivet. 31 § Den som ensam eller tillsammans med någon annan utövar kontroll över ett företag som producerar eller handlar med el eller naturgas får inte utöva kontroll över ett transmissionsnätsföretag eller använda någon rättighet gentemot företaget. Den som ensam eller tillsammans med någon annan utövar kontroll över ett transmissionsnätsföretag får inte utöva kontroll över ett företag som producerar eller handlar med el eller naturgas eller använda någon rättighet gentemot företaget. I paragrafen finns förbud mot att i vissa fall utöva kontroll över eller an- vända rättigheter gentemot ett transmissionsnätsföretag eller ett företag som producerar eller handlar med el eller naturgas. Paragrafen överens- Prop. 2021/22:153 stämmer i sak med hittillsvarande 3 kap. § första och andra styckena 2010/11:70 s. 102–104 och 254 f.). Den genomför artikel 43.1 b, artikel 43.2, när det gäller de rättigheter som nämns i paragrafen, och arti- kel 43.3 i elmarknadsdirektivet.