prop · H903169 · 2022-03-22 00:00:00 — 2.för uppgift om ekonomiska eller personliga förhållanden för annan som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som ärendet avser. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen innehåller bestämmelser om sekretess i andra ärenden enligt EU-förordningen än ärenden om resolution. Ändringarna kompletterar delar av artikel 73 i EU-förordningen. Övervägandena finns i av- snitt 10.3.1. Genom ändringen i första stycket kommer motsvarande sekretess som gäller i ärenden enligt lagen om resolution, som inte är ärenden om resolution, även att gälla i ärenden enligt EU-förordningen, som inte är ärenden om resolution. Ärenden som avses här rör den förberedande fasen i krishanteringen, bl.a. upprättande av resolutions- Prop. 2021/22:169 planer (jfr 12 a §, se författningskommentaren till den paragrafen). 12 c § Sekretess gäller i ärende enligt 4 kap. 5 § lagen (2022:000) med komplett- erande bestämmelser till EU:s förordning om återhämtning och resolution av centrala motparter, till dess ärendet har slutförts 1.för uppgift om affärs- eller driftförhållanden hos den som ärendet avser, och 2.för uppgift om ekonomiska eller personliga förhållanden för annan som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som ärendet avser. I ett avslutat ärende som avses i första stycket gäller sekretess 1.för uppgift om affärs- eller driftförhållanden hos den som ärendet avser, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs, och 2.för uppgift om ekonomiska eller personliga förhållanden för annan som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som ärendet avser. Sekretessen gäller inte beslut i ärende. För uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om sekretess i ärende om statligt stöd till en central motpart under resolution. Paragrafen komplet- terar artikel 44 i EU-förordningen. Paragrafen är utformad efter förebild av 12 §. Övervägandena finns i avsnitt 10.3.2. I första stycket anges att sekretess gäller för uppgifter i ärende om statligt stöd under resolution. För uppgifter om affärs- eller driftförhållanden hos den som ärendet avser gäller absolut sekretess till dess ärendet har slut- förts. Därefter gäller, enligt andra stycket, sekretess enbart om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs, dvs. med en presumtion för offentlighet. För uppgifter om ekonomiska eller personliga förhållanden för annan som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som ärendet avser gäller absolut sekretess oavsett om ärendet slutförts eller inte. I tredje stycket anges att beslut i ärendet inte omfattas av sekretess. Enligt fjärde stycket gäller sekretessen i högst tjugo är. 12 e § Sekretess enligt 12 a–12 c §§ hindrar inte att en uppgift lämnas till en enskild som deltar i ett resolutionsförfarande enligt lagen (2015:1016) om resolution eller enligt och rådets förordning (EU) 2021/23 eller i ett ärende om statligt stöd enligt 4 kap. lagen (2022:000) med komplette- rande bestämmelser till EU:s förordning om återhämtning och resolution av centrala motparter, om uppgiften behövs för att planera eller utföra en resolu- tionsåtgärd eller för att planera eller utföra en stödåtgärd enligt 4 kap. lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om återhämtning och resolu- tion av centrala motparter. Paragrafen innehåller sekretessbrytande bestämmelser. Ändringarna kompletterar artikel 73.4 a i EU-förordningen. Övervägandena finnas i avsnitt 10.7.2. Genom ändringarna i paragrafen gäller bestämmelsen även för en person som deltar i ett ärende enligt EU-förordningen eller ett ärende om statligt stöd till en central motpart enligt 4 kap. den nya kompletteringslagen om uppgiften behövs för att planera eller utföra en resolutionsåtgärd eller stöd- åtgärd. Bestämmelsen omfattar såväl ärenden om förebyggande statligt stöd som ärenden om statligt stöd under resolution enligt 4 kap. den lagen. 2021/22:169 De enskilda personer som avses i paragrafen omfattas av tystnadsplikt. Denna regleras när det gäller ärenden enligt EU-förordningen i artikel 73.1 och 73.3 i förordningen. Vilka dessa personer är anges i artikel 73.1, se avsnitt 10.7.2. När det gäller ärenden om stöd regleras tystnadsplikten i 5 kap. 2 § kompletteringslagen. För en närmare redogörelse av vilka fysis- ka personer som berörs, se författningskommentaren till den paragrafen. 12 f § Sekretess enligt 12 a § andra stycket och 12 c § andra stycket hindrar inte att en uppgift lämnas ut till en konkursförvaltare eller en likvidator enligt vad som föreskrivs i 28 kap. 6 § lagen (2015:1016) om resolution och 5 kap. 6 § lagen (2022:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om åter- hämtning och resolution av centrala motparter. Om med stöd av första stycket lämnar en uppgift till en kon- kursförvaltare eller en likvidator, får myndigheten vid utlämnandet göra ett för- behåll som inskränker konkursförvaltarens eller likvidatorns rätt att lämna upp- giften vidare eller utnyttja den. Ett sådant förbehåll får inte innebära ett förbud att utnyttja uppgiften om den behövs för att konkursförvaltaren eller likvidatorn ska kunna fullgöra sina skyldigheter med anledning av konkursen eller likvidationen. Paragrafen innehåller en sekretessbrytande bestämmelse som gör det möj- ligt att lämna ut uppgifter som omfattas av sekretess till en konkursför- valtare eller likvidator. Övervägandena finns i avsnitt 10.7.2. Genom ändringen i paragrafen gäller att sekretessen i ett avslutat ärende om statligt stöd till en central motpart under resolution inte hindrar att en uppgift lämnas ut till en konkursförvaltare eller likvidator enligt det som föreskrivs i 5 kap. 6 § den nya kompletteringslagen. 13 § Får en myndighet i ett ärende som avses i 12, 12 a, 12 b eller 12 c § en uppgift som är sekretessreglerad i 31 kap. 1 § första stycket eller 31 kap. 2 § från Riks- banken eller , blir sekretessbestämmelsen tillämplig på upp- giften även i ärendet. Sekretessen gäller dock inte om uppgiften ingår i ett beslut av den mottagande myndigheten. Paragrafen innehåller en bestämmelse om överföring av sekretess. Över- vägandena finns i avsnitt 10.3.2. I paragrafen införs en hänvisning till nya 12 c §. Genom denna hänvis- ning och den ändring som görs av 12 § omfattar bestämmelsen uppgifter som en myndighet får från eller , och som omfattas av sekretess enligt 31 kap. 1 § första stycket eller 2 §, av mot- svarande sekretess vid handläggningen av ärende om statligt stöd till en central motpart. 30 § Den tystnadsplikt som följer av 2 § första stycket första meningen, 4 § första stycket 2, 4 a § första stycket 2, 4 b § första stycket, 6 b § första stycket, 12 § första stycket och andra stycket 2, 12 a § första stycket och andra stycket 2, 12 b § första stycket 2, 12 c § första stycket och andra stycket 2, 13 §, 15 § första stycket 2, 23 § första stycket 2, 23 a §, 23 b § och 27 § första stycket 2 och den tystnadsplikt som följer av ett förbehåll som gjorts med stöd av 9 § andra meningen, 14 § andra meningen, 26 § andra meningen eller 29 § andra meningen inskränker rätten enligt 1 kap. 1 och 7 §§ tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 1 och 10 §§ yttrandefrihets- grundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter. Den tystnadsplikt som följer av 24 § inskränker rätten att meddela och offentlig- göra uppgifter, när det är fråga om uppgift om andra ekonomiska eller personliga förhållanden än affärs- och driftförhållanden för den som trätt i affärsförbindelse Prop. 2021/22:169 eller liknande förbindelse med den som är föremål för myndighetens verksamhet. Den tystnadsplikt som följer av 18 § inskränker rätten att meddela och offentlig- göra uppgifter, när det är fråga om uppgift om en enskilds personliga förhållanden vars röjande kan vålla allvarligt men. I paragrafen anges de sekretessbestämmelser i kapitlet som inskränker meddelarfriheten, dvs. rätten enligt tryckfrihetsförordningen och yttrande- frihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter. Övervägandena finns i avsnitt 10.3.2. I paragrafen görs en ändring med anledning av den nya 12 c §. Änd- ringen innebär att meddelarfrihet inte gäller för uppgifter i ärende om statligt stöd under resolution som inte har slutförts. Ändringarna innebär också att meddelarfrihet inte gäller i ett avslutat sådant ärende för uppgift om ekonomiska eller personliga förhållanden för den som har trätt i affärs- förbindelse eller liknande förbindelse med den som ärendet avser. 15.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2015:1016) om resolution 1 § I denna lag finns bestämmelser om ett särskilt förfarande under statlig kontroll för rekonstruktion eller avveckling (resolution) av finansiell verksamhet som bedrivs av 1.kreditinstitut och värdepappersbolag, 2.i hemmahörande företag som är a)finansiella institut som är dotterföretag till ett institut, till ett eller till ett sådant holdingföretag som anges i b, c eller d och som omfattas av grupp- baserad tillsyn, b)finansiella holdingföretag, c)blandade finansiella holdingföretag, och d)holdingföretag med blandad verksamhet, EES-filialer som är etablerade i . Lagen innehåller också bestämmelser om åtgärder som syftar till att förbereda resolution, förhindra fallissemang och om samarbete med utländska myndigheter. För ett företag som avses i första stycket och som är auktoriserat som central motpart enligt och rådets förordning (EU) nr 648/2012 av om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister gäller i stället –och rådets förordning (EU) 2021/23 av om en ram för återhämtning och resolution av centrala motparter och om ändring av förordningarna (EU) nr 1095/2010, (EU) nr 648/2012, (EU) nr 600/2014, (EU) nr 806/2014 och (EU) 2015/2365 samt direktiven /47/EG, 2004/25/EG, 2007/36/EG, 2014/59/EU och (EU) 2017/1132, och –lagen (2022:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om återhämtning och resolution av centrala motparter. Paragrafen anger lagens innehåll. Ändringen i paragrafen kompletterar artikel 93 i EU-förordningen. Övervägandena finns i avsnitt 11.4.2. Tredje stycket, som är nytt, innebär att lagen inte ska tillämpas på företag som är auktoriserade som centrala motparter enligt EU:s förordning om 2021/22:169 OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister. Bestämmelsen införs för att undvika att ett företag ska omfattas av dubbla regelverk. För ett sådant företag tillämpas i stället EU-förordningen och den nya komp- letteringslagen. 15.8Förslaget till lag om ändring i lagen (2015:1017) om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut 1 § Lagen innehåller bestämmelser om 1.förebyggande statligt stöd till kreditinstitut som avses i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, och Paragrafen innehåller en upplysning om de huvudsakliga delarna i lagen. Genom ändringen i punkt 2 förtydligas att lagen innehåller bestäm- melser om stabilitetsfonden. Dessa bestämmelser finns i 3 kap. 3 § Förebyggande statligt stöd till kreditinstitut lämnas efter det att avtal som rör stöd har ingåtts mellan staten och stödmottagaren eller dess ägare. Garantier enligt 1 § andra stycket får lämnas efter överenskommelse mellan och regeringen eller stödmyndigheten. Paragrafen innehåller bestämmelser om förebyggande statligt stöd. Ändringen i andra stycket är en följd av att 1 kap. 4 § i stället betecknas 2 kap. 1 §. 1 § För att finansiera de åtgärder som anges i 2 § ska det finnas ett räntebärande De medel som tillförts kontot utgör, tillsammans med de övriga tillgångar som anskaffats med stöd av denna lag, stabilitetsfonden. Till stabilitetsfonden ska det föras 1. inbetalda ersättningar, ränta eller annan kompensation för stöd enligt – 2 kap. 5 §, och – 4 kap. 1 och 5 §§ lagen (2022:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om återhämtning och resolution av centrala motparter, 2. tillgångar som anskaffats med medel från stabilitetsfonden, 3. medel som staten fått tillbaka och som avser lämnat stöd enligt denna lag och lagen (2008:812) om statliga garantier till insättare i utländska instituts filialer i 4. medel som staten fått tillbaka enligt artiklarna 27.10 och 64 i Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2021/23 av om en ram för återhämtning och resolution av centrala motparter och om ändring av förordningarna (EU) nr 1095/2010, (EU) nr 648/2012, (EU) nr 600/2014, (EU) nr 806/2014 och (EU) 2015/2365 samt direktiven /47/EG, 2004/25/EG, 2007/36/EG, 2014/59/EU och (EU) 2017/1132, och 5. intäkter som staten fått till följd av avtal om finansiering enligt 2 kap. 2 § Prop. 2021/22:169 lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om återhämtning och resolution av centrala motparter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om förvaltningen av stabilitetsfondens tillgångar. Paragrafen innehåller en definition av det som avses med stabilitetsfonden och bestämmelser om vilka medel som ska föras till stabilitetsfonden. Övervägandena finns i avsnitten 9.3 och 9.5. Genom ändringen i första stycket utvidgas de åtgärder som kan komma att finansieras av stabilitetsfonden, se författningskommentaren till 2 §. Till följd av att medlen i stabilitetsfonden ska användas för att täcka ytterligare utgifter eller kostnader ändras andra stycket så att även ytter- ligare inbetalningar och medel ska föras till fonden. Genom ändringen i punkt 1 ska även inbetalda ersättningar, ränta eller annan kompensation för förebyggande statligt stöd och stöd under resolu- tion till en central motpart enligt 4 kap. 1 och 5 §§ den nya kompletterings- lagen föras till stabilitetsfonden. Med anledning av att nuvarande 2 kap. 2 § i stället betecknas 2 kap. 5 § ändras hänvisningen till den bestämmel- sen. Det innebär inte någon ändring i sak. Enligt punkt 4, som är ny, ska medel som staten fått tillbaka enligt artik- larna 27.10 och 64 i EU-förordningen föras till stabilitetsfonden. Enligt punkt 5, som är ny, ska statens intäkter till följd av avtal om finansiering enligt 2 kap. 2 § kompletteringslagen föras till stabilitetsfon- den. Med intäkter avses t.ex. ränteinbetalningar, inbetalningar av inlånade medel och återbetalning av utlånade medel. Övriga ändringar i paragrafen är språkliga eller redaktionella. 2 § Medel från stabilitetsfonden ska täcka: 1.statens utgifter för stöd enligt – denna lag, och – 4 kap. 1 och 5 §§ lagen (2022:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om återhämtning och resolution av centrala motparter, 2.statens utgifter för att finansiera statligt stöd enligt – 22 kap. lagen (2015:1016) om resolution, och – artiklarna 45–47 i och rådets förordning (EU) 2021/23, 3.stödmyndighetens förvaltningskostnader vid verksamhet enligt –denna lag, och –lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om åter- hämtning och resolution av centrala motparter, 4. ersättning som betalats ut på grund av en garanti till insättare enligt lagen (2008:812) om statliga garantier till insättare i utländska instituts filialer i , 5. ersättning som betalas ut till aktieägare, clearingmedlemmar eller andra borgenärer som till följd av resolution av en central motpart har fått ett sämre ekonomiskt utfall än vid konkurs eller likvidation enligt artikel 62 i Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2021/23, 6. statens utgifter som följer av avtal om finansiering enligt a) 2 kap. 2 § första stycket lagen (2022:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om återhämtning och resolution av centrala motparter, eller b) 2 kap. 2 § andra stycket samma lag, och 7. resolutionsmyndighetens kostnader och utlägg som uppkommit i samband med resolutionsåtgärder enligt och rådets förordning (EU) 2021/23, samt kostnader och utlägg som uppkommit i samband med beslut om stöd under resolution och åtgärder för att lämna sådant stöd enligt 4 kap. 10 § lagen 2021/22:169 (2022:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om återhämt- ning och resolution av centrala motparter. Beslut att använda medel från stabilitetsfonden för att täcka utgifter enligt första stycket 2 och 6 b får bara fattas av regeringen. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka utgifter och kostnader som ska täckas med medel från stabilitetsfonden. Övervägandena finns i av- snitten 9.3 och 9.5. Genom ändringarna i paragrafen utvidgas de åtgärder som får finansie- ras av medel från stabilitetsfonden. Genom ändringen i första stycket 1 införs en möjlighet att använda stabilitetsfonden även för att finansiera förebyggande statligt stöd och stöd under resolution till en central motpart enligt 4 kap. 1 och 5 §§ den nya kompletteringslagen. Genom ändringen i punkt 2 införs en möjlighet att använda stabilitets- fonden även vid tillämpning av de statliga stabiliseringsverktygen enligt artiklarna 45–47 i EU-förordningen. Ändringen i punkt 3 innebär att stabilitetsfonden även ska täcka stöd- myndighetens verksamhet enligt kompletteringslagen. I punkt 5, som är ny, införs en möjlighet att använda stabilitetsfonden även för att täcka sådan ersättning som enligt artikel 62 i EU-förordningen ska betalas ut till aktieägare, clearingmedlemmar eller andra borgenärer som till följd av resolution av en central motpart fått ett sämre ekonomiskt utfall än vid konkurs eller likvidation, dvs. I punkt 6 a, som är ny, införs en möjlighet att använda stabilitetsfonden även för att täcka utgifter som följer av att , för stabilitetsfondens räkning, ingår avtal om finansiering för att tillgodose tillfälliga behov av likviditet och i syfte att säkerställa en ändamålsenlig användning av resolutionsverktygen enligt 2 kap. 2 § första stycket komp- letteringslagen. Med utgifter avses t.ex. räntebetalningar och återbetalning av inlånade medel. I punkt 6 b som är ny, införs en möjlighet att använda stabilitetsfonden även för att täcka utgifter som följer av att , för stabilitetsfondens räkning, ingår avtal om finansiering av en resolutions- åtgärd i ett annat land enligt 2 kap. 2 § andra stycket kompletteringslagen. Med utgifter avses utbetalningar av utlånade medel. I punkt 7, som är ny, införs en möjlighet att använda stabilitetsfonden för att täcka kostnader och utlägg som uppkommit i samband med resolutionsåtgärder enligt EU-förordningen. Stabilitets- fonden kan enligt denna punkt också användas för att täcka Riksgälds- kontorets kostnader och utlägg i samband med beslut om stöd under resolution och åtgärder för att lämna sådant stöd. rätt till ersättning för nämnda kostnader följer av 4 kap. 10 § kompletterings- lagen. Ändringen i andra stycket innebär att det bara är regeringen som får fatta beslut om att använda medel ur stabilitetsfonden för att finansiera de statliga stabiliseringsverktygen enligt EU-förordningen samt för att täcka utgifter som följer av avtal om finansiering av en resolutionsåtgärd, eller motsvarande, i ett annat land enligt 2 kap. 2 § andra stycket komplette- ringslagen. Förslaget till lag om ändring i lagen (2022:000) Prop. 1.informera det statsråd som regeringen utser innan beslutar om en kredit enligt 7 §, 2.underrätta regeringen, , och stödmyn- digheterna enligt lagen (2015:1017) om förebyggande statligt stöd till kredit- institut och om stabilitetsfonden och lagen (2022:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om återhämtning och resolution av centrala motparter om genomförda likviditetsstödjande åtgärder och lämna de uppgifter som behövs, och 3.underrätta myndigheter med ansvar för gruppbaserad tillsyn inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet om en sådan kritisk situation som avses i 6 kap. 3 § första stycket 7 lagen (2014:968) om särskild tillsyn över kreditinstitut och värde- pappersbolag. I paragrafen finns bestämmelser om information. Övervägandena finns i avsnitt 10.7.1. Punkt 2 motsvarar 6 kap. 8 a § den nuvarande riksbankslagen. Genom ändringen i paragrafen gäller uppgiftsskyldighet även gent- emot stödmyndigheten enligt den nya kompletteringslagen. Europeiska unionens officiella tidning L 22/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2021/23 om en ram för återhämtning och resolution av centrala motparter och om ändring av förordningarna (EU) nr 1095/2010, (EU) nr 648/2012, (EU) nr 600/2014, (EU) nr 806/2014 och (EU) 2015/2365 samt direktiven /47/EG, 2004/25/EG, 2007/36/EG, 2014/59/EU och (EU) 2017/1132 (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1), med beaktande av Europeiska yttrande (2), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och av följande skäl: (1)Finansiella marknader har en avgörande betydelse för hur väl moderna ekonomier fungerar. Ju mer integrerade de är, desto större blir potentialen för en effektiv fördelning av ekonomiska resurser, vilket potentiellt gynnar det ekonomiska resultatet. För att den inre marknaden för finansiella tjänster ska fungera bättre är det dock viktigt att införa förfaranden för att hantera effekterna av marknadsturbulens och säkerställa att hela den finansiella marknaden inte destabiliseras och att tillväxtutsikterna i ekonomin som helhet inte skadas om ett finansiellt institut eller en finansiell marknadsinfrastruktur som är verksam på denna marknad befinner sig i finansiellt nödläge eller är på väg att fallera. (2)Centrala motparter är en viktig del av de globala finansiella marknaderna. De träder in mellan deltagare och agerar som köpare till varje säljare och säljare till varje köpare, och spelar en central roll i behandlingen av finansiella transaktioner och hanteringen av exponeringar mot olika risker som ingår i dessa transaktioner. De centrala motparterna centraliserar hanteringen av motparters transaktioner och positioner, de fullgör de skyldigheter som följer av transaktionerna och kräver tillräckliga säkerheter från sina medlemmar som marginal och som bidrag till obeståndsfonder. (1) EUT C 209, 30.6.2017, s. 28. (2) EUT C 372, 1.11.2017, s. 6. (3) ståndpunkt av (ännu inte offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av (ännu inte offentliggjord i EUT). ståndpunkt av (ännu inte offentliggjord i EUT). L 22/2 Europeiska unionens officiella tidning (3)Integrationen av unionens finansiella marknader har medfört att centrala motparter har utvecklats från att i första hand betjäna inhemska behov och marknader till att mer allmänt utgöra viktiga knutpunkter på unionens finansiella marknader. Centrala motparter som är auktoriserade i unionen clearar flera produktklasser, inbegripet börsnoterade och OTC-handlade finansiella derivat och råvaruderivat och börshandlade aktier, obligationer och andra produkter såsom repor. De tillhandahåller tjänster över nationsgränserna till ett brett spektrum av finansiella institut och andra institut i hela unionen. som vissa centrala motparter fortsätter att inrikta sig på inhemska marknader är de alla systemviktiga åtminstone på sina hemmamarknader. (4)Eftersom en betydande andel av de finansiella riskerna i unionens finansiella system behandlas av och är koncentrerad hos centrala motparter för clearingmedlemmars och deras kunders räkning, är det avgörande att det sker en effektiv reglering och kraftfull tillsyn av centrala motparter. Enligt och rådets förordning (EU) nr 648/2012 (4) ska centrala motparter som är auktoriserade i unionen iaktta strikta krav på försiktighet, organisation och uppförande. Behöriga myndigheter som arbetar tillsammans inom tillsynskollegier som sammanför relevanta myndigheter för de särskilda uppgifter som de har tilldelats har till uppgift att utöva fullständig tillsyn över verksamhet som bedrivs av centrala motparters verksamhet.