prop · H903219 · 2022-04-07 00:00:00 — Bestämmelser om den prövningen finns i 36 b §. Säkerheten ska ställas för fullgörandet av de skyldigheter som gäller för verksamheten. Vilka skyldigheter som gäller för verksamheten framgår av , föreskrifter som har meddelats med stöd av balken och av tillståndsvillkor för verksamheten. Bestämmelserna om vilka skyldigheter som gäller för verksamheten ska tolkas mot bakgrund av utvinningsavfallsdirektivet (artikel 14). Det kan vara fråga om åtgärder som behöver genomföras för att stänga utvinningsavfallsanläggningar och återställa de områden som verksamheten har påverkat till tillfredsställande skick samt åtgärder, inklusive kontroll och uppföljning, efter stängningen av verksamheten. Bestämmelser om detta finns i utvinningsavfallsförordningen. Det är inte möjligt att specificera samtliga konkreta åtgärder som kan komma i fråga. Det beror bl.a. på vad tillståndet innehåller, hur verksamheten avses att drivas samt förutsättningarna på den plats som verksamheten ska drivas på. Vilka konkreta åtgärder som kan komma i fråga får således avgöras i det enskilda fallet. Säkerhetens storlek ska bestämmas till ett belopp som innebär att risken för att staten får betala för återställningsåtgärder begränsas väsentligt. I 22 kap. 1 f § finns bestämmelser om att en ansökan om tillstånd till en verksamhet som omfattas av krav på att ställa säkerhet enligt denna paragraf ska innehålla en beräkning av vilket belopp säkerheten bör uppgå till och ett underlag för denna beräkning. Vid prövningen av vilket belopp säkerheten ska uppgå till ska bl.a. antagandena i detta underlag granskas. I 36 c § finns ett bemyndigande att meddela föreskrifter om säkerheter enligt denna paragraf, bl.a. angående hur säkerhetens storlek ska beräknas och vad underlaget för beräkningen av säkerhetens storlek ska innehålla. I andra stycket anges att tillståndsmyndigheten får medge att en säkerhet ställs efter hand enligt en plan som innebär att säkerheten tillgodoser det aktuella behovet, dvs. att säkerheten ställs successivt. Detta motsvarar vad som gäller enligt 16 kap. 3 §. Det är således tillståndsmyndigheten som avgör om det är lämpligt att ställa successiv säkerhet för den aktuella verksamheten. Övervägandena finns i avsnitt 4.4. I paragrafen, som är ny, regleras tillståndsmyndighetens prövning av om en sådan säkerhet som avses i 36 a § ska godtas. Paragrafen genomför delvis artikel 14 i utvinningsavfallsdirektivet. Paragrafen utformas enligt Lagrådets förslag. Processen att ställa säkerhet involverar flera moment och avgörs i två steg enligt vad som närmare beskrivs i rättsfallet NJA 2011 s. 296. I det första steget avgörs om tillståndshavaren ska ställa säkerhet, säkerhetens storlek och om säkerheten kan ställas efter hand enligt en plan. Dessa frågor avgörs av tillståndsmyndigheten i samband med tillståndsprövningen enligt vad som anges i 36 a §. I det andra steget, som regleras i denna paragraf, avgörs vilken form av säkerhet som ska ställas och om säkerheten är betryggande. Bestämmelsen är tillämplig när en säkerhet ska ställas enligt 36 a §. I 22 kap. 25 h § 1 finns krav på att en dom som omfattar tillstånd att driva verksamhet som omfattas av krav på en avfallshanteringsplan för utvinningsavfall alltid ska innehålla villkor om det belopp som säkerheten enligt 36 a § ska uppgå till. I paragrafen anges det grundläggande kravet att en säkerhet ska godtas om den visas vara betryggande för sitt ändamål. Det är samma krav som gäller enligt den nuvarande lydelsen av 16 kap. 3 §, med det tillägget att det anges att flera säkerheter kan kombineras och tillsammans uppfylla kravet på att vara godtagbara. För mer om kravet på att en säkerhet ska visas vara betryggande, se prop. 2006/07:95 s. 108 och 109. En grundläggande förutsättning för att en säkerhet ska fylla sin funktion att skydda staten och därmed skattebetalarna från att stå för kostnader som verksamhetsutövaren ska betala är att säkerheten kan tas i anspråk när det behövs. För detta krävs en granskning av den finansiella säkerheten. Prövningen innebär en bedömning av kreditvärdighet hos den som ställer ut säkerheten. Säkerheten måste kunna tas i anspråk om verksamhetsutövaren inte vill eller kan utföra de åtgärder som säkerheten är avsedd att täcka. Det bör finnas begränsat utrymme för kreditgivaren att göra någon egen prövning av att förutsättningarna för ianspråktagande är uppfyllda (med risk för vidare tvister). Villkoren för säkerheten bör också täcka eventuella tidsbegränsningar eller uppsägningar av kreditgivaren. Bedömningen omfattar också frågan om den ställda säkerheten motsvarar det belopp som säkerheten ska uppgå till enligt det villkor i tillståndet som avses i 22 kap. 25 h § 1. 2006/07:95 s. 107–109, 135 och 136. I ett mål som omfattas av bestämmelsen kan säkerhet behöva ställas även för delar av verksamheten som inte omfattas av kravet enligt 36 a §. Det kan t.ex. vara fråga om en säkerhet enligt 16 kap. 3 §. Eftersom förfarandet för prövning av sådana säkerheter är detsamma kan säkerheterna prövas gemensamt. Övervägandena finns i avsnitt 4.7. Paragrafen, som är ny, innehåller ett bemyndigande att meddela föreskrifter om säkerheter enligt 36 a och 36 b §§. Med stöd av bemyndigandet kan regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer enligt första stycket 1 föreskriva preciserade bestämmelser om beräkningen av storleken på den säkerhet som ska ställas Prop. 2021/22:219 enligt 36 a § och bestämmelser om vad underlaget för beräkningen av säkerhetens storlek ska innehålla. Sådana bestämmelser kan t.ex. avse att hänsyn ska tas till ökade kostnader vid en oplanerad eller tidigarelagd stängning av verksamheten. Med stöd av första stycket 2 kan det meddelas bestämmelser om under vilka förutsättningar en säkerhet får tas i anspråk. Enligt andra stycket kan det föreskrivas om ytterligare krav som en säkerhet måste uppfylla för att kunna godtas enligt 36 b §. Det kan t.ex. vara fråga om krav i fråga om säkerhetens form. Bemyndigandet kan användas för att på föreskriftsnivå meddela bestämmelser om generella krav för vissa typer av säkerheter eller bestämmelser som begränsar vilka slags säkerheter som kan godtas. Övervägandena finns i avsnitt 4.8. Paragrafen, som utformas efter synpunkter från Lagrådet, innehåller regler om ställande av säkerhet för kostnader för att avhjälpa en miljöskada och andra återställningsåtgärder som kan komma att behövas med anledning av verksamheten. I första stycket görs en ändring som innebär att säkerhet ska ställas för kostnaderna för det avhjälpande av en miljöskada och de andra återställningsåtgärder som kan komma att behövas med anledning av verksamheten. Någon ändring i sak jämfört med gällande rätt är inte avsedd. Det nuvarande första stycket delas upp i två stycken, på så sätt att den andra meningen placeras i ett nytt andra stycke. I tredje stycket, som i sak motsvarar det nuvarande andra stycket, görs en ändring som innebär att det i detta stycke framgår att det är prövningsmyndigheten som avgör om en säkerhet ska godtas, dvs. samma myndighet som enligt första stycket prövar ansökan om tillstånd, godkännande eller dispens. Det innebär att det nuvarande tredje stycket utgår. Det görs också en ändring som innebär att det uttryckligen framgår att säkerheten ska godtas om den, ensam eller tillsammans med andra säkerheter, visas vara betryggande för sitt ändamål. Detta innebär att flera säkerheter kan kombineras och tillsammans uppfylla kravet på att vara godtagbara. Därutöver görs en ändring som förtydligar att säkerheten kan ställas efter hand enligt en plan som innebär att säkerheten tillgodoser det aktuella behovet. Ändringen är språklig och ingen skillnad i sak är avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 4.7. Paragrafen reglerar vilka bestämmelser om förfarandet som ska tillämpas i ett ärende som prövas av eller av en nämnd. I bestämmelsen införs nya hänvisningar i punkterna 1 och 9. Av den nya hänvisningen i första punkten följer att den nya bestämmel- sen i 22 kap. 1 f §, om beräkning av vilket belopp säkerheten ska uppgå 2021/22:219 till och om underlaget för denna beräkning, ska tillämpas även vid ärenden som prövas av länsstyrelse. Se vidare författningskommentaren till 22 kap. 1 f §. Av den nya hänvisningen i nionde punkten följer att den nya bestämmelsen i 22 kap. 25 h §, om tillståndsdoms innehåll för verksamhet som omfattas av kravet på en avfallshanteringsplan, ska tillämpas även vid ärenden som prövas av länsstyrelse. Se vidare författningskommentaren till 22 kap. 25 h §. Övervägandena finns i avsnitt 4.10 och 4.12. Paragrafen innehåller en uppräkning av vilka mål som mark- och miljödomstolen prövar som första instans. I bestämmelsen i första stycket 13, som är ny, anges att mark- och miljödomstolen som första instans prövar mål om ersättningsansvar enligt 15 kap. 16 b § första stycket för godkända producentansvarsorganisationer för förpackningar. Vad som avses med en producentansvarsorganisation i 15 kap. 9 §. Övriga ändringar i paragrafen är endast redaktionella. Övervägandena finns i avsnitt 8.4. Paragrafen reglerar vad en ansökan i ett ansökningsmål ska innehålla. En ny åttonde punkt införs. Den innebär att om verksamheten omfattas av krav på att det ska finnas en avfallshanteringsplan för utvinningsavfall ska en sådan plan finnas med i ansökan. Bestämmelser om avfallshanteringsplan för utvinningsavfall finns i utvinningsavfallsförordningen. Av 19 kap. 5 § 1 framgår att bestämmelsen ska tillämpas även i ett ärende som prövas av miljöprövningsdelegation. Övervägandena finns i avsnitt 4.9. Paragrafen innehåller bestämmelser om vad en ansökan om omprövning eller om tillstånd att ändra en verksamhet ska innehålla. Andra stycket i paragrafen har delats in i en punktlista. Innehållet i andra punkten är nytt. Den nya bestämmelsen innebär att en ansökan om ändringstillstånd enligt 16 kap. 2 a § ska innehålla en avfallshanteringsplan om verksamheten omfattas av krav på att ha en avfallshanteringsplan för utvinningsavfall. Bestämmelser om krav på att ha en avfallshanteringsplan för utvinningsavfall finns i utvinningsavfallsförordningen. Av 19 kap. 5 § 1 framgår att paragrafen ska tillämpas även i ett ärende som prövas av miljöprövningsdelegation. Övervägandena finns i avsnitt 4.14. Paragrafen, som är ny, reglerar vad en ansökan om tillstånd till en verksamhet som omfattas av krav på säkerhet ytterligare ska innehålla. Verksamheterna i fråga ska i ansökan lämna en beräkning av vilket Prop. 2021/22:219 belopp säkerheten bör uppgå till och ett underlag för denna beräkning. verksamheter som omfattas av kravet är täktverksamheter (9 kap. 6 e §), verksamheter som omfattar deponering av avfall (15 kap. 35 §), verksamheter som innefattar hantering av utvinningsavfall (15 kap. 36 a §) och geologisk lagring av koldioxid (15 kap. 37 §). En verksamhetsutövare som enligt 15 kap. 35 eller 37 § avser att vidta någon annan lämplig åtgärd för säkerställande än att ställa säkerhet omfattas inte av kravet i denna paragraf. Av 19 kap. 5 § 1 framgår att bestämmelsen ska tillämpas även i ett ärende som prövas av miljöprövningsdelegation. Övervägandena finns i avsnitt 4.10. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om att mark- och miljödomstolen ska hämta in yttranden från i mål om tillstånd till gruvdrift eller gruvanläggning för brytning, provbrytning, bearbetning eller anrikning, om verksamheten omfattas av kravet på en avfallshanteringsplan för utvinningsavfall. Paragrafen utformas efter synpunkter från Lagrådet. Mark- och miljödomstolen ska enligt första stycket hämta in yttrande i fråga om beräkningen av storleken på säkerheten som ska ställas enligt 15 kap. 36 a §. Detta yttrande ska hämtas in i det första steget i processen att ställa säkerhet. Se kommentaren till 15 kap. 36 a §. Yttrandet ska endast omfatta den säkerhet som ska ställas enligt 15 kap. 36 a §, dvs. den del av verksamheten som omfattas av krav på avfallshanteringsplan. Yttrandet ska avse beräkningen av storleken på säkerheten som ska ställas. Det ska inte avse de tekniska och naturvetenskapliga antagandena i avfallshanteringsplanen. Enligt 1 f § ska en ansökan om tillstånd till en verksamhet som omfattas av krav på att ställa säkerhet enligt 15 kap. 36 a § innehålla en beräkning av vilket belopp säkerheten bör uppgå till och ett underlag för denna beräkning. Beroende på tillståndsansökans utformning kan yttrandet också innehålla en bedömning av om säkerheten kan ställas efter hand. Se närmare om säkerhetens storlek i kommentaren till 15 kap. 36 a §. Det är mark- och miljödomstolens uppgift att utifrån underlaget i målet göra en bedömning av kostnaderna och i enlighet med 25 h § 1 förena tillståndet med ett villkor om det belopp som säkerheten ska uppgå till. Enligt andra stycket ska mark- och miljödomstolen hämta in ett yttrande i fråga om godtagandet från före prövningen av om säkerheten ska godtas enligt 15 kap. 36 b §. Denna prövning kan även omfatta säkerhet som ställs enligt andra paragrafer än 15 kap. 36 a § om den säkerhet som föreslås är gemensam med sådan säkerhet som ska ställas med stöd av andra paragrafer. Detta yttrande ska hämtas in i det andra steget av processen att ställa säkerhet. I 15 kap. 36 b § finns bestämmelser om att en säkerhet ska godtas om den ensam eller tillsammans med andra säkerheter visas vara betryggande för sitt ändamål. Se närmare i kommentaren till 15 kap. 36 b §. 2021/22:219 I de fall domstolen behöver ytterligare underlag för bedömningen ska sådant hämtas in från verksamhetsutövaren, andra parter i processen eller från en remissinstans. Övervägandena finns i avsnitt 4.11. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om vilka villkor som ska ingå i en dom som omfattar tillstånd att driva verksamhet där det finns krav på en avfallshanteringsplan för utvinningsavfall. I 25 § finns allmänna bestämmelser om vad en dom som innebär att tillstånd ges till en verksamhet ska innehålla. I 25 a § finns krav på vad en dom som omfattar tillstånd att behandla avfall ska innehålla. Enligt 25 a § 4 ska en dom som omfattar tillstånd att behandla avfall alltid innehålla de villkor som behövs i fråga om åtgärder för avslutande av verksamheten och efterbehandling. Därutöver gäller alltså enligt denna paragraf särskilda krav på vad en tillståndsdom för nu aktuella verksamheter ska innehålla. Enligt första punkten ska tillståndsdomen innehålla villkor om det belopp som säkerheten enligt 15 kap. 36 a § ska uppgå till för att säkerställa fullgörandet av de skyldigheter som gäller för verksamheten. För mer om vilka skyldigheter som avses, se kommentaren till 15 kap. 36 a §. Enligt andra punkten ska tillståndsdomen innehålla villkor om att den säkerhet som ska ställas enligt 15 kap. 36 a § ska godtas innan den verksamhet som omfattas av krav på en avfallshanteringsplan för utvinningsavfall påbörjas. En dom som omfattar tillstånd att driva en verksamhet som ska ha en avfallshanteringsplan kan också omfatta andra delar av verksamheten som inte behöver en sådan plan. För dessa delar bestämmer tillståndsmyndigheten om en säkerhet ska ställas enligt 16 kap. 3 § och om de delarna av verksamheten ska få påbörjas innan säkerheten har godtagits. Av andra punkten framgår även att säkerheten därefter fortlöpande ska vara betryggande. Det ska alltså genom villkor i tillståndsdomen säkerställas att verksamheten endast får drivas om det fortlöpande finns en betryggande säkerhet. Se 15 kap. 36 b § för vad som avses med att säkerheten ska vara betryggande. Om verksamheten tillfälligt upphör för längre eller kan det finnas behov av att upprätthålla rening och vidta andra försiktighetsmått i syfte att minimera miljöpåverkan från verksamheten. Enligt tredje punkten ska tillståndet förenas med sådana villkor som tillståndsmyndigheten anser behövs för att minimera verksamhetens påverkan på omgivningen vid oförutsedda avbrott i verksamheten. Om verksamhetsutövaren inte följer de föreskrivna villkoren kan tillsynsmyndigheten använda sig av tillsynsverktygen föreläggande eller förbud enligt 26 kap. Det kan också bli aktuellt med återkallelse eller omprövning av tillståndet enligt 24 kap. samt påföljder enligt 29 kap. Av 19 kap. 5 § 9 framgår att bestämmelsen ska tillämpas även i ett ärende som prövas av miljöprövningsdelegation. Övervägandena finns i avsnitt 4.12. Paragrafen innehåller bestämmelser om i vilka fall tillstånd till miljöfarliga verksamheter eller vattenverksamheter får omprövas eller villkor i sådana tillstånd får ändras eller upphävas eller nya villkor meddelas. Enligt första stycket 12 får en omprövning eller ändring göras om det kan antas att en säkerhet som ställts enligt vissa angivna bestämmelser är tillräcklig eller större än vad som behövs (se prop. 2006/07:95 s. 112–114, 136 och 137). I punkten görs en ändring som innebär att 15 kap. 36 a § läggs till bland de uppräknade bestämmelserna. Ändringen innebär att det blir möjligt att justera ett tillståndsvillkor om säkerhet även i ett tillstånd till en verksamhet som omfattas av kravet på en avfallshanteringsplan för utvinningsavfall. I 22 kap. 25 h § finns en bestämmelse om att en dom som omfattar tillstånd att driva verksamhet som omfattas av krav på en avfallshanteringsplan för utvinningsavfall ska innehålla bl.a. villkor om ett bestämt belopp som säkerheten ska uppgå till. Övervägandena finns i avsnitt 4.14. Paragrafen innehåller en bestämmelse om skyldighet för tillsynsmyndigheten att anmäla misstänkta brott till eller samt förutsättningarna för när tillsynsmyndigheten ska ansöka om prövning eller ta upp frågan om att ändra eller upphäva villkor. I första stycket görs ett tillägg som innebär att misstänkta brott ska anmälas skyndsamt. Det görs vidare en ändring som förtydligar vid vilken grad av misstanke som anmälan ska ske. Bestämmelsen har utformats efter förebild i 6 kap. 11 § lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg, 5 kap. 13 § barlastvattenlagen (2009:1165) och 32 § lagen (2020:1173) om vissa utsläpp av växthusgaser. Att det finns förutsättningar för att anmäla ett misstänkt brott genom att det ”finns anledning att anta” att ett brott har begåtts stämmer överens med regleringen av när en förundersökning ska inledas (23 kap. 1 § ). Övervägandena finns i avsnitt 6. Paragrafen, som är ny, innehåller ett bemyndigande att meddela före- skrifter om att den verksamhetsutövare som bedriver eller avser att bedriva en miljöfarlig verksamhet som omfattas av anmälningsplikt ska ställa Av första stycket framgår att föreskrifter får meddelas för en miljöfarlig verksamhet som är anmälningspliktig. för miljöfarlig verksamhet finns bl.a. i miljöprövningsförordningen (2013:251). Föreskrifter får meddelas om säkerhet för kostnaderna för det avhjälpande av en miljöskada och de andra återställningsåtgärder som kan komma att behövas med anledning av verksamheten. motsvarar i dessa delar delvis bestämmelsen i 16 kap. 3 §. 2006/07:95 s. 135 och 136. Med avhjälpande avses utredning, efter- behandling och andra åtgärder för att avhjälpa en miljöskada (jfr 10 kap. 2021/22:219 1 § tredje stycket). Bestämmelsen är inte begränsad till föroreningsskador och allvarliga miljöskador enligt 10 kap. utan ger också en möjlighet att meddela föreskrifter om krav på säkerhet för att avhjälpa andra miljöskador och för återställningsåtgärder som kan komma att behövas med anledning av verksamheten. I andra stycket anges att föreskrifterna inte får avse staten, kommuner, regioner och kommunalförbund. Övervägandena finns i avsnitt 5. Paragrafen innehåller bestämmelser om renhållningsavgiften. I andra stycket görs ett tillägg när det gäller hur de kostnader som ligger till grund för avgiften ska beräknas. Tillägget innebär att ersättning för avfallshantering som producenter eller producentansvarsorganisationer betalar enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av balken ska räknas av. Vid tillämpningen av denna paragraf ska med producent avses detsamma som i 15 kap. 8 a §. Vad som avses med producentansvarsorganisation i 15 kap. 9 §. Övervägandena finns i avsnitt 8.8. Paragrafen innehåller bestämmelser om straff för överträdelser av de i paragrafen uppräknade skyldigheterna. Ändringen i första stycket 15 innebär att det straffbara området utökas till att omfatta den som med uppsåt eller av oaktsamhet lämnar avfall till en mottagare som inte har gjort de anmälningar eller har de tillstånd som krävs för avfallshanteringen. Bestämmelsen är av blankettkaraktär vilket innebär att en fullständig gärningsbeskrivning erfordrar en tillämpning av föreskrifter som har meddelats med stöd av 15 kap. 30 §. Hänvisningen till bemyndigandet i 15 kap. 30 § innebär att straffansvaret kan avse endast den som i yrkesmässig verksamhet producerar eller hanterar avfall. Enligt 15 kap. 1 § är avfall ett föremål eller ämne som innehavaren gör sig av med eller avser eller är skyldig att göra sig av med. Vad som avses med hantering av avfall anges i 15 kap. 5 §. Bestämmelser om tillstånds- och anmälningsplikt för avfallsverksamheter finns i miljöprövningsförordningen. Krav på tillstånd och anmälan finns även i andra författningar på avfallsområdet, exempelvis i avfallsförordningen (2020:614) och i förordningar som reglerar vissa former av producentansvar. När det gäller gränsöverskridande avfallstransporter finns i EU:s avfallstransportförordning en uttömmande reglering av vilka kontroller som ska göras. Överträdelser av bestämmelserna regleras i 4 a § och 5 § 1 b samt i förordningen (2012:259) om miljösanktionsavgifter. Övervägandena finns i avsnitt 7. Enligt första punkten träder lagen i kraft i fråga om 9 kap. 6 e §, 15 kap. 35 och 36 a–36 c §§, 19 kap. 5 §, 22 kap. 1, 1 d, 1 f, 13 d och 25 h §§ och 24 kap. 5 § och i övrigt . Enligt andra punkten ska äldre bestämmelser fortfarande gälla vid prövningen av mål eller ärenden om tillstånd som har inletts i mark- och miljödomstol eller hos miljöprövningsdelegation före ikraftträdandet. Denna punkt är relevant för bestämmelserna om säkerheter för utvinningsavfall där det kan finnas pågående mål eller ärenden om tillstånd. De äldre bestämmelserna ska inte tillämpas vid ansökan om tillstånd enligt för nya verksamheter och vid ansökan om ändring eller omprövning av tillstånd för befintliga verksamheter. Detta eftersom en ansökan om ändring eller omprövning av tillstånd för befintlig verksamhet innebär att ett nytt mål eller ärende inleds. 2021/22:219 Bilaga 1 Sammanfattning av relevanta delar av promemorian Säkerheter vid hantering av utvinningsavfall I promemorian föreslås nya bestämmelser för hur säkerheter för utvinningsindustrin ska ställas. De ändringar som föreslås gäller dels nya verksamheter som ansöker om tillstånd enligt , dels befintliga verksamheter som ansöker om ändring av tillstånd enligt . En ny bestämmelse om säkerhet föreslås i balken. Förslagen syftar till att minimera risken för att staten ska behöva bekosta nödvändiga åtgärder för att stänga, återställa och följa upp nedlagda utvinningsverksamheter och bygger på principen om att förorenaren ska betala. Förslagen innebär ett förbättrat genomförande av utvinningsavfallsdirektivet. Krav på att ställa säkerhet föreslås i för verksamheter inom utvinningsindustrin som omfattas av krav på att ha en avfallshanteringsplan för utvinningsavfall. Till utvinningsindustrin hör gruvverksamhet, täktverksamhet och kalkbränning. I föreslås också ett nytt bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela ytterligare föreskrifter om hur säkerhetens storlek ska beräknas, vad som krävs för att en säkerhet ska kunna godtas samt när och hur en säkerhet får tas i anspråk. Kravet på att ställa säkerhet för verksamheter som omfattas av krav på att ha en avfallshanteringsplan för utvinningsavfall föreslås täcka fullgörandet av de skyldigheter som gäller för samtliga delar av verksamheten enligt samt föreskrifter och tillståndsvillkor som har meddelats med stöd av balken.