prop · H903166 · 2022-03-22 00:00:00 — Förslaget stärker svenska transportföretags konkurrenskraft, eftersom tillämpningen av utstationeringsreglerna förtydligas. En följd är även att kostnaderna för köpare av vägtransport- tjänster kan öka, vilket kan påverka deras konkurrenskraft negativt. Det finns inte skäl eller möjlighet att anpassa reglerna för små och medelstora företag och det kan erinras om att förslagen i direktivet syftar till att värna just sådana företag. När det gäller Näringslivets Transportråds synpunkt och särskilt påpekande om transportköparens undersökningsplikt kopplat till beställaransvaret kan det framhållas att en transportköpare i egenskap av tjänstemottagare har en skyldighet att underrätta Arbets- miljöverket om den utstationerande arbetsgivaren inte visar att anmäl- ningsskyldigheten har fullgjorts. Med anledning av det torde beställar- ansvaret inte leda till några nya kostnader eller konsekvenser för transportköparna. Det är dock sannolikt att även många berörda transportköpare inte uppfattat att utstationeringslagen varit tillämplig vid vägtransporter och mot den bakgrunden kommer beställaransvaret att innebära krav på nya rutiner hos transportköparna. Förslaget om ett bemyndigande att föreskriva om närmare regler om hur ett register om arbetstid ska föras av arbetsgivare och egenföretagare får inte någon konsekvens för transportföretagen. Regeringens bedömning: Förslagen bidrar till högre lönenivåer och bättre sociala villkor. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans yttrar sig särskilt i frågan. Utredningen behandlar inte frågan särskilt. Remissinstanserna: Ingen remissinstans yttrar sig särskilt i frågan. Skälen för regeringens bedömning Förutsättningarna för att bedriva yrkesmässig trafik Förbättrade sociala villkor för förare förväntas följa av ändringarna i trafiktillståndsförordningen t.ex. genom ett skärpt etableringskrav och att överträdelser av utstationeringsreglerna ska beaktas när kravet på gott Det kommer även fortsättningsvis att krävas tillstånd att bedriva yrkesmässig trafik med lätta fordon. Förarna gynnas av att tillståndskravet finns kvar, eftersom reglerna syftar till att oseriösa företag inte ska tillåtas bedriva en transportverksamhet. Det kan antas att de nya reglerna kommer att innebära högre lön för förare från länder med lägre löneläge än det som gäller i . procent av alla godstransporter med utlandsregistrerade tunga lastbilar till och från , inklusive cabotage, utförs av företag med hemvist i medlemsstater med en minimilön på eller lägre. dessa länder bör förslagen med tiden kunna leda till betydande löneökningar när de är utstationerade till . Förslaget om ett bemyndigande att föreskriva om närmare regler om hur ett register om arbetstid ska föras av arbetsgivare och egenföretagare får inte någon konsekvens för förarna. Regeringens bedömning: Om utstationeringsdeklarationer regel- mässigt kontrolleras i samband med vägkontroller, kommer det att innebära en utökad resursåtgång hos berörda myndigheter. övrigt kommer nya uppgifter att kräva viss utökad resursåtgång hos Tillkommande kostnader för de uppgifter som ska utföras kan hanteras inom respektive myndighets befintliga anslag. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: framhåller bl.a. att system- anpassningar ofta blir mer omfattande än vad som kan förutses och att det kan krävas resurser för att få in utstationeringsdeklarationerna i det befintliga systemet för anmälan om utstationering. Myndigheten har sammantaget svårt att se att de nya uppgifterna kan hanteras inom dess befintliga anslagsramar men kan inte uppskatta resursåtgången. Kammarrätten i framför att för det fall sanktionsavgiften vid underlåtenhet att uppvisa en utstationeringsdeklaration enbart kommer att överklagas till Förvaltningsrätten i , kan det öka måltillströmningen för såväl Förvaltningsrätten i som Kammarrätten i . anser att enbart det att kontrollera om en utstatio- neringsdeklaration finns bör fördröja den aktuella vägkontrollen endast marginellt. Om en utstationeringsdeklaration saknas och en bedömning då behöver göras av om utstationering föreligger, kan däremot den enskilda kontrollen fördröjas med och påverka antalet kontroller som kan genomföras under ett arbetspass negativt. Detta kan leda till en negativ påverkan på antalet kontroller i sin helhet. Transportstyrelsen delar kostnadsbedömningarna i promemorian, förutom när det gäller resurs- åtgången kopplat till utstationeringsärenden. I det senare fallet har myndigheten givet rådande oklarheter svårt att bedöma den faktiska resursåtgången. Dock menar den att 3–i årlig kostnad för att handlägga sanktionsavgiftsärendena är en mer rimlig bedömning än promemorians bedömning om . Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans yttrar sig särskilt i frågan. Skälen för regeringens bedömning Förutsättningarna för att bedriva yrkesmässig trafik Transportstyrelsen kommer att få vissa tillkommande kostnader, bl.a. eftersom en trafikansvarig ska anses olämplig att bedriva yrkesmässig trafik tills han eller hon avlagt ett prov i yrkeskunnande, vilket leder till att vissa ändringar behöver göras i vägtrafikregistret. Transportstyrelsen kommer att behöva uppdatera bl.a. vägledningar och mallar och se över sin praxis. Myndigheten kommer också att behöva utbilda medarbetarna om de nya bestämmelserna. Transportstyrelsen kommer även att behöva se över och ändra i föreskrifter på yrkestrafik- området. har beslutat om att anslag 1:12 Transportstyrelsen ska öka med hänvisning till de tillkommande arbetsuppgifterna och systemutveck- lingskostnaderna inom yrkestrafikområdet som mobilitetspaketet leder till för Transportstyrelsen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 22, bet. 2021/22:TU1, rskr. 2021/22:98). kan behöva se över och ändra i sina it-system så att en olämplighetsförklarad trafikansvarig kan boka och avlägga provet i yrkes- kunnande. De tillkommande arbetsuppgifterna är inte mer omfattande än att de ryms inom befintliga anslag för myndigheten. De myndigheter som regeringen bestämmer kommer att ges i uppgift att kontrollera och besluta om sanktionsavgifter som berörs av sanktions- Genomförande av sanktionsväxlingarna kan inledningsvis Prop. 2021/22:166 komma att innebära en något ökad resursåtgång i form av exempelvis systemutveckling, utbildningsinsatser samt framtagande av handböcker Kostnaden för den myndighet som kommer att besluta om sanktions- avgift bedöms uppgå till . Sammantaget bedöms att de tillkommande uppgifterna som rör beslut om sanktionsavgifter kan hanteras inom de befintliga anslagsramarna för de myndigheter som regeringen bestämmer ska kontrollera och besluta om sanktionsavgifterna. Förslagen om utstationering innebär inte i sig några större förändringar i fråga om när en förare inom vägtransportsektorn ska anses vara utstationerad och vilka insatser berörda myndigheter behöver utföra. Det förslagen faktiskt innebär är att vissa undantag från utstationering införs och att vissa administrativa lättnader införs för arbetsgivarna. kommer förslagen att innebära att bestämmelserna för utstationering inom vägtransportsektorn tydliggörs på ett sätt som möjliggör och underlättar effektivare kontroller jämfört med vad som gäller . I sammanhanget bör det påminnas om att en viktig förändring i de svenska utstationeringsreglerna skedde . måste alla utstationeringar till anmälas till . behövde utstationeringar som pågick i inte anmälas. Eftersom många utländska vägtransportföretag verkar i än har antalet utstationeringar med anmälnings- plikt troligtvis ökat i en betydande utsträckning i och med förändringen. Eftersom samtliga utstationeringar nu ska anmälas har dessutom förut- sättningarna för berörda myndigheter att kontrollera att en anmälan om utstationering gjorts underlättats betydligt. Utgångspunkten för bedöm- ningen av konsekvenser för berörda myndigheter är trots detta att det till stor del handlar om ny verksamhet. De myndigheter som regeringen kommer att ge i uppdrag att kontrollera utstationeringsdeklarationer kommer att få ökade arbetsuppgifter. Detta kan medföra ökade kostnader för kontrollverksamheten, inklusive utveck- ling av kontrollsystem, och för kompetensutveckling. De uppgifter som påverkar myndigheterna i störst utsträckning anknyter till kravet att berörda arbetsgivare ska lämna in utstationeringsdeklarationer. En utgångspunkt för bedömningarna nedan är att de nya bestämmelserna om skyldighet att lämna in en utstationeringsdeklaration kontrolleras och utreds vid och efter alla vägkontroller av transporter där utstationering enligt förslaget om en särskild bestämmelse om utstationering vid inrikes- transporter ska anses föreligga. Promemorians bedömningar utgår ifrån att omkring 900 av de trans- porter som kontrollerar kommer att vara transporter där utstationering enligt den särskilda bestämmelsen om inrikestransporter ska anses föreligga och att cirka 300 överträdelser kommer att upptäckas bland dessa transporter. Regeringen delar Polis- myndighetens uppfattning att andelen upptäckta överträdelser kommer att ha stor påverkan på resursåtgången vid enskilda kontroller och antalet kontroller som kan genomföras under ett arbetspass. överträdelser kommer att kräva större resurser. tydlig med att dess bedömningar bygger på en serie antaganden om t.ex. sammanlagda kontrollvolymer, andel inrikestransporter och andel över- trädelser samt att antagandena är förknippade med osäkerheter. även viktigt att de ytterligare bestämmelser som tas fram i form av föreskrifter när det gäller uppvisande av en kopia av utstationerings- deklarationen vid en vägkontroll blir ändamålsenliga för att effektivisera resursåtgången hos kontrollerande myndigheter vid en vägkontroll och att dessa tas fram i samverkan med kontrollerande myndigheter. Mot den bakgrunden redogör promemorian även med exempel för hur alternativa antaganden skulle kunna påverka resursåtgången. sammantagna bedömning är i linje både med vad promemorian och Transportstyrelsen m.fl. anför. En utökad resursåtgång kommer att krävas men det kommer troligen inte att handla om mer än ett litet antal nya De myndigheter regeringen bestämmer kommer att ges i uppgift att kontrollera utstationeringsdeklarationer i samband med vägkontroller och besluta om sanktionsavgift. kommer kunna hanteras inom befintliga anslagsramar. kommer att få ett antal mindre nya arbetsuppgifter utpekade i utstationeringslagen. Men det kan också förutses att förslagen kommer att leda till att myndigheten behöver lägga ökade resurser på uppgifter som myndigheten redan har. Ett exempel på det senare är att liksom tidigare ska vara förbindelsekontor och tillhandahålla information om de arbets- och anställningsvillkor som kan bli tillämpliga vid en utstationering i . verket samarbeta med motsvarande förbindelsekontor i andra länder inom EES och i . Åtminstone i ett inledande skede förutses införandet av särskilda regler för vissa vägtransporter innebära ett visst merarbete för får en ny uppgift i att stå som mottagare för kommer den nuvarande skyldig- heten att göra en anmälan om utstationering för berörda arbetsgivare att Rimligen kan den hanteringen i fråga om den nya uppgiften hållas på en begränsad nivå eftersom deklarationerna får lämnas i ett elektroniskt och standardiserat format. Dock kan viss system- Efter en avslutad utstationeringsperiod ska Arbets- miljöverket ombesörja att en svensk arbetstagarorganisation eller berörd myndighet på begäran ska få ta del av dokumentation som arbetsgivaren har lämnat in till . Sammantaget kommer de nya uppgifterna i att ta en eller två årsarbetskrafter i anspråk och kräva viss systemanpassning. nya uppgifterna bedöms sammantaget kunna hanteras inom befintliga De allmänna förvaltningsdomstolarna kommer att få hantera något fler mål med anledning av den nya sanktionsavgiften. Att de allmänna förvalt- ningsdomstolarna kan få fler mål att handlägga är avhängigt att fler kontroller görs längs vägarna. I sammanhanget och mot bakgrund av påpekandet från Kammarrätten i kan det noteras att andelen utlandsetablerade transportföretag som överklagar andra sanktionsbeslut på yrkestrafikområdet är någon procent. förvaltningsdomstolarna inte längre att handlägga mål om utstationering Prop. 2021/22:166 där begär att en sanktionsavgift ska få tas ut av ett utlandsetablerat transportföretag i de fall transportföretaget inte godkänt De allmänna domstolarna kan få marginellt fler mål genom att ett straffansvar införs för beställaren. De tillkommande kostnaderna bedöms bli begränsade och förutses hanteras inom givna anslagsramar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kommer att kunna besluta om föreskrifter om hur en arbetsgivare och egenföretagare ska föra ett register över arbetstiden. Det innebär en tillkommande arbetsuppgift för den myndighet som regeringen bestämmer ska besluta om föreskrifter. Den nya uppgiften bedöms sammantaget kunna hanteras inom befintliga anslagsramar. Regeringens bedömning: I någon mån kan förslagen leda till ökade skatteintäkter och intäkter i form av sanktionsavgifter till staten. Järnvägstransporternas konkurrenskraft ökar i relation till transporter av utlandsetablerade transportföretag, vilket kan leda till en viss överflyttning från vägtransporter till järnvägstransporter. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans yttrar sig särskilt i frågan. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans yttrar sig särskilt i frågan. Skälen för regeringens bedömning Övriga konsekvenser för staten Förslagen bedöms i viss mån leda till ökade skatteintäkter, främst som en följd av att nya utstationeringsbestämmelser införs. Det är sannolikt att fler svenska transportföretag i högre grad kommer att kunna konkurrera med de utlandsetablerade transportföretagen, i fråga om både transporter som utförs till och från och om inrikestransporter. staten att få ökade intäkter vid genomförande av sanktionsväxlingarna. Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män De föreslagna ändringarna ska tillämpas på samma sätt på män och Eftersom vägtransportbranschen såväl vad gäller förare som andra funktioner i i högre utsträckning domineras av män än kvinnor, kommer reglerna sannolikt i praktiken att påverka fler män än Med de ändringar och förtydliganden som görs gällande utstationerings- bestämmelserna bl.a. gällande cabotagetransporter får det antas att trans- 2021/22:166 porterna på järnväg i kommer att bli konkurrenskraftigare på kortare sträckor än . Det kan i så fall leda till en överflyttning av transporter från väg till järnväg. Det är vid avstånd som järnvägen blir gynnsammare än vägen, förutsatt att föraren arbetar under svenska villkor, och först vid om föraren arbetar med utländska villkor enligt för ökad omlastning till intermodala järnvägstransporter . Förslagens förenlighet med och internationella åtaganden Förslagen säkerställer att svenska regler överensstämmer med rättsakterna i mobilitetspaketet. Även i övrigt bedöms förslagen vara förenliga med . Förslagen bedöms inte påverka internationella åtaganden i övrigt. 10.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare 1 § Denna lag gäller när en arbetsgivare som är etablerad i ett annat land än utstationerar arbetstagare här i landet i samband med att arbetsgivaren tillhandahåller tjänster över gränserna. Vid bedömningen av om en arbetsgivare är etablerad i ett annat land än ska de omständigheter som rör arbetsgivarens verksamhet i det andra landet och, vid behov, arbetsgivarens verksamhet i beaktas. Dessutom finns i 23 § bestämmelser om arbetsgivare som har sin hemvist eller sitt säte i och utstationerar arbetstagare till ett annat medlemsland inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller . Lagen gäller även när en arbetsgivare enligt 4 § tredje stycket eller 23 § andra stycket hyr ut eller ställer en arbetstagare till förfogande till ett användarföretag som i sin tur sänder arbetstagaren till ett annat land än det där användarföretaget är etablerat. Lagen innehåller även särskilda bestämmelser som ska tillämpas vid utstatio- nering av förare på vägtransportområdet i vissa fall. Paragrafen anger, tillsammans med 2 och 3 §§, lagens tillämpnings- område. Övervägandena finns i avsnitt 6.4. Ett nytt fjärde stycke tillkommer. Av stycket framgår att lagen innehåller särskilda bestämmelser som ska tillämpas i vissa fall vid utstationering av förare på vägtransportområdet. Sådana särskilda bestämmelser finns i 5 a– 5 f, 14 a och 45 a–45 i §§. Dessa bestämmelser är inte tillämpliga vid all utstationering av förare utan endast i situationer där föraren utför transporter åt ett transportföretag som är etablerat utanför . Bestämmelserna är inte tillämpliga när utstationering av en förare sker enligt 4 § första stycket 2 eller 3 till ett koncernbolag eller användarbolag som är etablerat i . Lagens bestämmelser i övrigt är som utgångspunkt tillämpliga även vid utstationering av förare. Endast i den Prop. 2021/22:166 mån det uttryckligen anges i lagen ska vissa bestämmelser inte tillämpas vid utstationering av förare. 5 § Med utstationerad arbetstagare avses varje arbetstagare som vanligen arbetar i ett annat land men som utför arbete enligt 4 § i , om inte annat följer av 5 c, 5 d eller 5 e §. Vid bedömningen av om en arbetstagare utför arbete i ska de omständigheter som kännetecknar arbetet och arbetstagarens I paragrafen anges vad som avses med en utstationerad arbetstagare. Övervägandena finns i avsnitt 6.4 och 6.6. Med en utstationerad arbetstagare avses även en förare, om denne omfattas av en utstationeringssituation. Förare definieras i 5 a §. stycket ändras genom att det förs in hänvisningar till 5 c, 5 d och 5 e §§. dessa paragrafer finns bestämmelser om att förare i vissa fall inte ska anses Vissa särskilda bestämmelser om utstationering av förare 5 a § Med förare avses en arbetstagare som utför yrkesmässiga godstransporter med personbil eller lastbil eller yrkesmässiga persontransporter med buss. Paragrafen, som är ny, innehåller en förklaring av vad som i lagen avses Övervägandena finns i avsnitt 6.4. En förare är en arbetstagare som utför arbete genom att transportera gods med personbil eller lastbil eller personer med buss. Med personbil, lastbil och buss avses detsamma som i lagen (2001:559) om vägtrafik- Att föraren ska vara en arbetstagare innebär att han eller hon inte utför arbetet i egenskap av egenföretagare. De transporter som föraren utför ska vidare vara yrkesmässiga. Det innebär att föraren utför transporter åt ett transportföretag, dvs. ett företag vars verksamhet består i att bedriva yrkesmässig trafik. Med yrkesmässig trafik avses att fordon och förare mot betalning ställs till annans förfogande för transporter av personer eller gods, dvs. transporterna utförs för annans räkning än transportföretagets, jfr och rådets förordning (EG) nr 1071/2009 av om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som bedriver yrkesmässig trafik och om upphävande av rådets direktiv /26/EG och yrkestrafiklagen (2012:210). Den arbetstagare som kör ett fordon som transporterar gods eller personer inom ett företags egen verksamhet (egen regi) omfattas Det som i lagen anges om en utstationerad arbetstagare avser även en förare, om denne omfattas av en utstationeringssituation enligt 4 § eller 5 b §. 5 b § Utstationering föreligger när en arbetsgivare sänder en förare, som vanligen arbetar i ett annat land, till för att åt ett transportföretag som är etablerat i ett annat land än utföra 2021/22:166 1. en gods- eller persontransport där all lastning och lossning av gods respektive all på- och avstigning av passagerare sker i , eller 2.en persontransport där både på- och avstigning av passagerare sker i isamband med internationell linjetrafik. Ett anställningsförhållande ska råda mellan arbetsgivaren och föraren . I paragrafen, som är ny, anges att utstationering föreligger i vissa situationer. Paragrafen genomför artikel 1.7 i direktiv (EU) 2020/1057 men har fått en vidare utformning än den angivna artikeln. Övervägandena finns i avsnitt 6.3 och 6.5. Utstationering föreligger när en förare sänds till för att åt ett utlandsetablerat transportföretag utföra vägtransporttjänster som i sin helhet äger rum i . I dessa situationer anses kriterierna för att utgöra en utstationeringsåtgärd enligt 4 § att vara uppfyllda. Även kriterierna i 5 § för vad som avses med en utstationerad arbetstagare kommer att vara uppfyllda. Vid tillämpning av paragrafen behöver alltså i praktiken ingen bedömning göras av om kriterierna i 4 och 5 §§ är uppfyllda i det enskilda fallet. En förutsättning är att ett anställningsförhållande råder mellan arbetsgivaren och föraren . Paragrafen överlappar därmed 4 § men behandlar utstationering specifikt avseende förare. Paragrafen är dock inte uttömmande i fråga om när utstationering av en förare föreligger. En förare kan alltså vara utstationerad även när han eller hon utför andra typer av transporter än de som avses i paragrafen. I de fallen tillämpas 4 §. Det krävs tillstånd för att bedriva yrkesmässig trafik. Ett transportföretag anses vara etablerat i det land där tillståndet ges. Det utlandsetablerade transportföretaget kan vara förarens arbetsgivare. Arbetsgivaren kan dock också vara ett företag inom samma koncern som transportföretaget eller t.ex. ett bemanningsföretag som har hyrt ut föraren till transportföretaget. Paragrafen är tillämplig när exempelvis ett utlandsetablerat transport- företag, tillika arbetsgivare, för egen räkning och under egen ledning sänder en förare till för att utföra en sådan transport som avses i paragrafen enligt ett avtal som arbetsgivaren har ingått med den i verksamma mottagaren av tjänsterna. Paragrafen är också tillämplig när ett utlandsetablerat transportföretag tar emot en förare som hyrts ut eller ställts till förfogande av en arbetsgivare som också är etablerad utanför och transportföretaget sedan sänder föraren till för att utföra en sådan transport som avses i paragrafen. Första stycket första punkten behandlar godstransporter där all lastning och lossning sker i och persontransporter där all på- och avstigning av passagerare sker i . Att gods- respektive persontransporten ska ske med personbil eller lastbil respektive med buss framgår av 5 a §. Punkten omfattar buss- och godscabotage. Cabotagetransporter är tillfälliga inrikestransporter som utförs av ett transportföretag etablerat i ett annat land än där transporten utförs. I fråga om transporter som utförs av transportföretag etablerade inom Europeiska ekonomiska samarbets- området finns bestämmelser om cabotagetransporter i och rådets förordning (EG) nr 1072/2009 av om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg (godsförordningen) och i och rådets förordning (EG) nr 1073/2009 om gemensamma regler för tillträde Prop. 2021/22:166 till den internationella marknaden för persontransporter med buss och om ändring i förordning (EG) nr 561/2006 (bussförordningen). Det saknar betydelse om den transport som utförs uppfyller villkoren för att utgöra en cabotagetransport enligt de nämnda EU-förordningarna. I fråga om godscabotage saknar det alltså betydelse om det tidsintervall eller antal transporter som anges i artikel 8 i godsförordningen överskrids. På samma sätt saknar det betydelse om transporterna kan anses vara tillfälliga enligt bussförordningen. Även situationer där de transporter som utförs kan anses utgöra olaga yrkesmässig trafik omfattas. Punkten omfattar även sådana vägtransporter inom gränser som utförs inom ramen för s.k. kombinerade transporter, när transportföretaget är etablerat i ett annat land.