prop · H903131 · 2022-03-01 00:00:00 — Om det finns ett sådant hinder mot utvisning som anges i 13 § är den beslutande myndigheten, enligt första stycket, skyldig att förordna om inhibition av utvisningsbeslutet. Med beslutande myndighet avses Migra- tionsverket eller, om beslutet har överklagats, regeringen. Regeringen är då beslutande myndighet oavsett om regeringen ändrar eller fastställer beslut. Ett beslut om inhibition innebär att utvisnings- beslutet tills vidare inte får verkställas. Om det finns särskilda skäl får den beslutande myndigheten i stället bevilja utlänningen ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Denna möjlighet är avsedd att tillämpas restriktivt. Sär- skilda skäl kan till exempel vara att utlänningen är allvarligt sjuk och har en begränsad tid kvar att leva. Särskilda skäl kan också finnas om det på grund av andra humanitära skäl framstår som lämpligare att utlänningen beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Ett tidsbegränsat uppehålls- tillstånd får beviljas för högst i taget. Det finns inget som hindrar att utlänningen, om övriga förutsättningar är uppfyllda, beviljas ett nytt tids- begränsat uppehållstillstånd om högst när tillståndstiden har gått ut, se kommentaren till 17 §. Bestämmelsen gäller även för ett beslut om utvisning som har meddelats före ikraftträdandet enligt ett antal upphävda lagar, se kommentaren till ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna. Av andra stycket framgår att ett beslut om inhibition eller ett tidsbegrän- sat uppehållstillstånd kan meddelas även i de fall där utvisningsbeslutet inte bör verkställas av någon annan särskild anledning än vad som framgår av 13 §, till exempel vid praktiska hinder mot att verkställa utvisningen eller då en utvisning inte framstår som proportionerlig med hänsyn exempelvis till . Enligt 15 § ska beslutet om såväl utvisning som inhibition under vissa förutsättningar och vid vissa intervaller prövas på nytt. Vid en åtgärd enligt paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. Inom ramen för pro- portionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska till- mätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i barnkon- ventionen). 15 § Har ett beslut om inhibition enligt 14 § meddelats, ska utvisningsbeslutet och inhibitionsbeslutet prövas på nytt när det finns skäl för det. Så länge utvisningsbeslutet fortfarande gäller, men inte har kunnat verkställas, ska Säkerhetspolisen till den beslutande myndigheten anmäla om det finns ett behov eller inte av att på nytt pröva utvisningsbeslutet. Anmälan ska göras före utgången av oktober månad , med början året då beslutet meddelades. I paragrafen anges under vilka förutsättningar ett beslut om utvisning och inhibition ska prövas på nytt och att Säkerhetspolisen regelbundet ska anmäla inhiberade beslut. Paragrafen motsvarar i huvudsak 10 § andra Prop. 2021/22:131 stycket lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. finns i avsnitt 7.9. 16 § Om regeringen vid prövning enligt 15 § första stycket överväger att häva ett beslut om inhibition, ska det ansvariga statsrådet, eller den tjänsteman som stats- rådet bestämmer, inhämta ett yttrande från Migrationsöverdomstolen. I yttrandet ska Migrationsöverdomstolen särskilt ange om det finns hinder enligt 13 § mot att verkställa en utvisning. Om domstolen anser att det finns ett sådant hinder, får regeringen inte avvika från den bedömningen. I paragrafen föreskrivs att regeringen genom det ansvariga statsrådet under vissa förutsättningar ska inhämta ett yttrande från Migrationsöverdom- stolen vid prövning enligt 15 § första stycket och det anges också vad detta yttrande får för betydelse. Paragrafen motsvarar 3 § tredje stycket och 10 § fjärde stycket lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Övervägandena finns i avsnitt 7.9. Vilket statsråd som är ansvarigt framgår av förordningen (1996:1515) med instruktion för . Enligt 6 kap. 3 § ska Migrationsöverdomstolen, innan den yttrar sig, hålla en muntlig förhandling om det inte är uppenbart obehövligt. 17 § Har utlänningen beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 14 § ska , när tillståndet löper ut, pröva om det fortfarande finns ett sådant hinder mot att verkställa utvisningen som anges i 13 § eller om utvisningsbeslutet av någon annan särskild anledning fortsatt inte bör verkställas. Om så är fallet ska besluta om inhibition eller, om det finns särskilda skäl, bevilja utlänningen ett nytt tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 14 §. I paragrafen föreskrivs en skyldighet för att pröva om det finns verkställighetshinder när ett tidsbegränsat uppehållstillstånd löper ut. Paragrafen motsvarar i huvudsak 10 § tredje stycket lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Övervägandena finns i avsnitt 7.9. Skyldigheten gäller oavsett om det är myndigheten eller regeringen som har beviljat det tidsbegränsade uppehållstillståndet. Förfarandet när ett beslut om utvisning inte kan verkställas 18 § Om ett beslut om utvisning har lämnats till Säkerhetspolisen för verkstäl- lighet och Säkerhetspolisen anser att beslutet inte går att verkställa eller att ytterli- gare besked behövs, ska Säkerhetspolisen anmäla det till den myndighet som har fattat beslutet. Den beslutande myndigheten ska då på nytt pröva om det finns ett sådant hinder mot att verkställa utvisningen som anges i 13 § eller om utvisnings- beslutet av någon annan särskild anledning inte bör verkställas. Om så är fallet ska den beslutande myndigheten förordna om inhibition eller, om det finns särskilda skäl, bevilja utlänningen ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 14 §. I paragrafen anges vad som händer om Säkerhetspolisen anser att ett beslut om utvisning inte går att verkställa eller att ytterligare besked behövs. Paragrafen motsvarar i huvudsak 13 a § första stycket lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Övervägandena finns i avsnitt 7.10. 2021/22:131 Om det uppkommer hinder vid verkställigheten ska Säkerhetspolisen kontakta den beslutande myndigheten, det vill säga eller regeringen. En sådan kontakt behöver dock inte nödvändigtvis innebära att den beslutande myndigheten inhiberar utvisningsbeslutet eller att ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ska beviljas enligt 14 §. Paragrafen kan exempelvis också tillämpas om Säkerhetspolisen behöver hjälp i sina kontakter med utländska myndigheter. Vid en åtgärd enligt paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. Inom ramen för pro- portionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska till- mätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i barnkon- ventionen). 19 § Innan regeringen prövar en fråga enligt 18 § ska det ansvariga statsrådet, eller den tjänsteman som statsrådet bestämmer, inhämta ett yttrande från Migra- tionsöverdomstolen. I yttrandet ska Migrationsöverdomstolen särskilt ange om det finns hinder enligt 13 § mot att verkställa en utvisning. Om domstolen anser att det finns ett sådant hinder, får regeringen inte avvika från den bedömningen. I paragrafen föreskrivs att regeringen genom det ansvariga statsrådet ska inhämta ett yttrande från Migrationsöverdomstolen vid en prövning enligt 18 § och det anges också vad detta yttrande får för betydelse. Paragrafen motsvarar 3 § tredje stycket och 13 a § andra stycket lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Övervägandena finns i avsnitt 7.10. Vilket statsråd som är ansvarigt framgår av förordningen (1996:1515) med instruktion för . Enligt 6 kap. 3 § ska Migrationsöverdomstolen, innan den yttrar sig, hålla en muntlig förhandling om det inte är uppenbart obehövligt. 20 § I avvaktan på regeringens beslut enligt 18 § får det ansvariga statsrådet besluta om inhibition. I paragrafen föreskrivs en möjlighet för det ansvariga statsrådet att stoppa verkställigheten av ett beslut om utvisning i avvaktan på att regeringen enligt 18 § prövar frågan om inhibition eller tidsbegränsat uppehållstill- stånd. Paragrafen motsvarar 13 a § tredje stycket lagen (1991:572) om sär- skild utlänningskontroll. Övervägandena finns i avsnitt 7.10. Vilket statsråd som är ansvarigt framgår av förordningen (1996:1515) med instruktion för . Vid en åtgärd enligt paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. Inom ramen för pro- portionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska till- mätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i barnkon- ventionen). När ett beslut om utvisning ska verkställas 21 § Om inte annat anges ska ett beslut om utvisning verkställas så snart det är möjligt efter det att beslutet har fått laga kraft eller utlänningen har lämnat en nöjd- förklaring enligt 7 kap. 20 §. Detta gäller dock inte om ett beslut om inhibition eller tidsbegränsat uppehålls- tillstånd har meddelats enligt 14, 17 eller 18 §. I paragrafen anges att ett beslut om utvisning som huvudregel ska verk- ställas så snart det är möjligt efter det att beslutet har fått laga kraft eller utlänningen har lämnat en nöjdförklaring. 13 § första stycket första meningen lagen (1991:572) om särskild utlän- Övervägandena finns i avsnitt 7.11. En utlänning kan enligt 7 kap. 20 § förklara att han eller hon avstår från att överklaga beslutet med tillhörande återreseförbud (nöjdförklaring), se kommentaren till den paragrafen. När ett beslut om utvisning ska anses vara verkställt 22 § Ett beslut om utvisning ska anses vara verkställt när utlänningen lämnar Detta gäller dock inte om utlänningen utlämnas, överlämnas eller överförs till en annan stat eller internationell domstol eller tribunal inom ramen för ett straff- rättsligt förfarande med villkor om att utlänningen ska återföras till . I paragrafen anges när ett beslut om utvisning ska anses vara verkställt. Paragrafen motsvarar hänvisningen i 5 § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll till 12 kap. 21 § utlänningslagen (2005:716). gandena finns i avsnitt 7.11. När ett beslut om utvisning upphör att gälla 23 § Ett beslut om utvisning upphör att gälla när tiden för ett återreseförbud enligt 5 § andra stycket löper ut. I paragrafen anges när ett beslut om utvisning upphör att gälla. motsvarar i huvudsak hänvisningen i 5 § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll till 12 kap. 22 § första och andra styckena utlännings- lagen (2005:716). Övervägandena finns i avsnitt 7.11. Ett beslut om utvisning ska enligt 5 § alltid innehålla ett återreseförbud. Ett återreseförbud ska gälla utan tidsbegränsning eller . ska framgå av utvisningsbeslutet. När tiden för återreseförbudet löper ut gäller inte utvisningsbeslutet längre. Om återreseförbudet inte är tids- begränsat upphör det aldrig att gälla. Ny verkställighet av ett beslut om utvisning som inte har upphört att gälla 24 § Har ett beslut om utvisning verkställts, och påträffas utlänningen därefter i , ska beslutet verkställas på nytt om det inte enligt 23 § har upphört att Utvisningsbeslutet får dock inte verkställas på nytt om utlänningen 1.har återvänt efter att ha fått ett särskilt tillstånd enligt 25 § till ett kort besök i , eller 2021/22:131 2. efter återkomsten har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt denna lag. I paragrafen anges under vilka förutsättningar ett beslut om utvisning ska verkställas på nytt om utlänningen påträffas i . Paragrafen motsva- rar i huvudsak hänvisningen i 5 § lagen (1991:572) om särskild utlännings- kontroll till 12 kap. 23 § utlänningslagen (2005:716). Övervägandena finns i avsnitt 7.12. Av första stycket framgår att ett beslut om utvisning får verkställas på nytt så länge beslutet inte har upphört att gälla. Beslutet upphör, enligt 23 §, att gälla när tiden för ett återreseförbud löper ut. Ett beslut om utvis- ning ska enligt 5 § alltid innehålla ett återreseförbud. Ett återreseförbud ska gälla utan tidsbegränsning eller . Detta ska framgå av utvis- ningsbeslutet. När tiden för återreseförbudet löper ut gäller inte utvisnings- beslutet längre. Även vid förnyad verkställighet ska det beaktas om det finns hinder mot verkställighet enligt 13 §. Enligt andra stycket får utvisningsbeslutet dock inte verkställas som utlänningen har tillstånd till ett kort besök enligt 25 § eller om utlänningen efter återkomsten får ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. När dessa tidsfrister har löpt ut kan utvisningsbeslutet verkställas på nytt. Särskilt tillstånd till ett kort besök 25 § En utlänning som har meddelats ett återreseförbud enligt 5 § första stycket får av regeringen ges ett särskilt tillstånd att göra ett kort besök i , om besöket gäller synnerligen viktiga angelägenheter. Om det finns särskilda skäl, får ett sådant tillstånd ges efter ansökan av någon annan än utlänningen. I paragrafen anges tillstånd till ett kort besök i för en utlänning som har meddelats återreseförbud. Paragrafen motsvarar 4 a § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Övervägandena finns i avsnitt 7.13. Vid en åtgärd enligt paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. Inom ramen för pro- portionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska till- mätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i barnkon- ventionen). Bestämmelsen gäller även för ett beslut om återreseförbud som har med- delats före ikraftträdandet enligt ett antal upphävda lagar, se kommentaren till ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna. Upphävande av ett återreseförbud 26 § Om en EES-medborgare eller en familjemedlem till en sådan medborgare har meddelats ett återreseförbud enligt 5 § första stycket och det finns särskilda skäl för att förbudet inte längre ska gälla, får regeringen helt eller delvis upphäva förbudet. I paragrafen föreskrivs en möjlighet för regeringen att upphäva vissa beslut om återreseförbud som har meddelats en EES-medborgare eller en famil- jemedlem till en sådan medborgare. Paragrafen motsvarar 4 b § lagen Prop. 2021/22:131 (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Övervägandena finns i avsnitt Vid en åtgärd enligt paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. Inom ramen för pro- portionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska till- mätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i barnkon- ventionen). Bestämmelsen gäller även för ett beslut om återreseförbud som har med- delats före ikraftträdandet enligt ett antal upphävda lagar, se kommentaren till ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna. Upphävande av ett verkställt beslut om utvisning 27 § Regeringen får upphäva ett verkställt beslut om utvisning enligt denna lag efter ansökan av utlänningen. En ansökan om upphävande kan göras tidigast efter det att utvisnings- beslutet verkställdes. En ansökan om uppehållstillstånd som ges in av en utlänning vars beslut om utvisning har verkställts ska anses vara en ansökan om att få beslutet upphävt enligt första stycket. I paragrafen, som saknar motsvarighet i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, anges en möjlighet för regeringen att upphäva ett verkställt beslut om utvisning. Övervägandena finns i avsnitt 7.15. En ansökan om att upphäva ett beslut om utvisning får, enligt första stycket, endast göras av utlänningen. Endast sådana beslut om utvisning som anses verkställda enligt 22 § omfattas av paragrafen. En begäran om upphävande kan enligt andra stycket göras först efter det att utvisningsbeslutet verkställdes. Om en utlänning gör en sådan framställan innan tioårsfristen har gått ut eller om utvisningsbeslutet inte har verkställts kan frågan inte tas upp till prövning. Enligt tredje stycket ska en ansökan om uppehållstillstånd som görs av en utlänning vars beslut om utvisning har verkställts ses som en ansökan om upphävande av utvisningsbeslutet. Detta innebär att första och andra styckena är tillämpliga på en sådan ansökan. Stycket omfattar alla typer av uppehållstillstånd, oavsett om ansökan gäller ett tillstånd eller utan tidsbegränsning. Det gäller även om ansökan avser sådana kom- binerade uppehålls- och arbetstillstånd som regleras i 5 b kap. och 6 a– 6 c kap. utlänningslagen (2005:716). Vid en åtgärd enligt paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. Inom ramen för pro- portionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska till- mätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i barnkon- ventionen). Bestämmelsen gäller även för ett beslut om utvisning som har meddelats före ikraftträdandet enligt ett antal upphävda lagar, se kommentaren till ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna. 2021/22:131 3 kap. Förvar Förutsättningar för att ta en utlänning i förvar 1 § En utlänning som har fyllt får tas i förvar, om det 1.är sannolikt att ett beslut om utvisning enligt 2 kap. 1 § kommer att meddelas, 2.finns ett beslut om utvisning enligt 2 kap. 1 § och förvar behövs för att förbe- reda eller genomföra verkställighet av beslutet. Utlänningen får dock tas i förvar endast om 1.det finns anledning att anta att utlänningen annars avviker, håller sig undan eller på annat sätt hindrar verkställigheten eller utövar brottslig verksamhet i Sve- rige, eller 2.utlänningens identitet är oklar. I paragrafen anges förutsättningarna för att en myndighet ska få ta en utlänning som har fyllt i förvar. Paragrafen motsvarar delvis 8 § första stycket första meningen lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll och delvis hänvisningen i 5 § lagen om särskild utlänningskontroll till 10 kap. 1 § utlänningslagen (2005:716). Övervägandena finns i avsnitt 8.1. En utlänning får enligt första stycket punkt 1 tas i förvar om det är san- nolikt att utlänningen kommer att utvisas enligt denna lag, så kallat sanno- Det är därmed möjligt att ta utlänningen i förvar redan vid den tidpunkten då en utvisning enligt lagen aktualiseras. Sannolikhetsförvar får pågå fram till dess att utvisningsbeslutet får laga kraft eller en utlänning lämnar en nöjdförklaring enligt 7 kap. 20 §. Enligt punkt 2 får en utlänning tas i förvar om det redan finns ett beslut om utvisning enligt denna lag och förvar behövs för att förbereda eller genomföra verkställighet av utvisningsbeslutet, så kallat verkställighets- För verkställighetsförvar krävs det att utvisningsbeslutet har fått laga kraft eller att utlänningen har lämnat en nöjdförklaring, eftersom det är först då som utvisningen får verkställas. Bestämmelsen gäller även för ett beslut om utvisning som har meddelats före ikraftträdandet enligt ett antal upphävda lagar, se kommentaren till ikraftträdande- och övergångs- I andra stycket anges ytterligare krav för att myndigheten ska få ta en vuxen utlänning i förvar. Enligt punkt 1 får ett beslut om förvar meddelas om det finns anledning att anta att utlänningen annars avviker, håller sig undan eller på annat sätt hindrar verkställigheten eller utövar brottslig Anledning att anta är avsett att ge uttryck för ett mycket lågt beviskrav. Bedömningen får göras utifrån vad som är känt om utlänningens personliga förhållanden och andra omständigheter. misstankar som finns om att utlänningen kan komma att begå viss brottslighet och som läggs till grund för ansökan om utvisning kan i sig göra att det finns anledning att anta att han eller hon på fri fot skulle utöva brottslig verksamhet i . Även det förhållandet att utlänningens identitet är oklar kan enligt punkt 2 utgöra skäl för förvar. en utlänning får tas i förvar i avvaktan på att hans eller hennes identitet blir Det kan till exempel bli aktuellt om utlänningen har kommit till eller om utlänningen har använt flera olika identiteter i och utomlands och det är oklart vilken av dem som är den rätta. Det framgår av 18 § var en utlänning som har fyllt och som hålls i Prop. 2021/22:131 förvar ska placeras, se kommentaren till den paragrafen. Vid en åtgärd enligt paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. Inom ramen för pro- portionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som påverkar barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska tillmätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i ). 2 § En utlänning som inte har fyllt får tas i förvar, om det 1.är sannolikt att ett beslut om utvisning enligt 2 kap. 1 § kommer att meddelas, 2.finns ett beslut om utvisning enligt 2 kap. 1 § och förvar behövs för att förbe- reda eller genomföra verkställighet av beslutet. Utlänningen får dock tas i förvar endast om det finns en betydande risk för att utlänningen annars avviker, håller sig undan eller på annat sätt hindrar verkställig- heten eller utövar brottslig verksamhet i . I paragrafen anges förutsättningarna för att en myndighet ska få ta en utlänning som inte har fyllt i förvar. Paragrafen motsvarar delvis 8 § första stycket andra meningen lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll och delvis hänvisningen i 5 § lagen om särskild utlänningskontroll till 10 kap. 2 § utlänningslagen (2005:716). Övervägandena finns i avsnitt 8.11. En utlänning som inte har fyllt får enligt första stycket tas i förvar under samma förutsättningar som en vuxen utlänning, se kommentaren till 1 §. Bestämmelsen gäller även för ett beslut om utvisning som har medde- lats före ikraftträdandet enligt ett antal upphävda lagar, se kommentaren till ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna. I andra stycket anges som ytterligare krav för att en myndighet ska få ta ett barn i förvar att det finns en betydande risk för att barnet annars avviker, håller sig undan eller på något annat sätt hindrar verkställigheten eller utövar brottslig verksamhet. Det kan exempelvis vara fallet om ett tidigare verkställighetsförsök har misslyckats på grund av att barnet har avvikit, hållit sig undan eller på annat sätt försökt undkomma verkställighet. Ju närmare tidpunkten för faktisk verkställighet kommer, desto större är generellt sett risken för att utlänningen vidtar åtgärder för att slippa avlägsnas ur landet. Ett barn får, till skillnad mot en vuxen utlänning, inte tas i förvar av det skälet att hans eller hennes identitet är oklar. Det framgår av 19 § var en utlänning som inte har fyllt och som hålls i förvar ska placeras, se kommentaren till den paragrafen. Vid en åtgärd enligt paragrafen ska en proportionalitetsbedömning göras enligt 1 kap. 8 §, se kommentaren till den paragrafen. Inom ramen för pro- portionalitetsbedömningen ska vid åtgärder som rör barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, varvid barnets åsikter ska till- mätas betydelse utifrån ålder och mognad (jfr artikel 3 och 12 i barnkon- ventionen). 2021/22:131 Vem som får besluta om förvar 3 § Ett beslut om förvar meddelas av den behöriga myndigheten, om inte annat följer av 4 §. Behörig myndighet är , om inte något annat anges i tredje eller fjärde stycket. Regeringen är behörig myndighet från det att ett överklagande av ett beslut om utvisning har tagits emot av och till dess regeringen har avslutat handläggningen av överklagandet. Säkerhetspolisen är behörig myndighet från det att myndigheten har tagit emot ett beslut om utvisning för verkställighet till dess det har verkställts. I paragrafen anges vilken myndighet som får besluta om förvar. Paragrafen motsvarar 9 a § första stycket och delvis 9 b § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Paragrafen utformas efter synpunkter från Lagrådet.