prop · H903102 · 2022-01-27 00:00:00 — De fondförvaltare som omfattas av förordningen ska bl.a. säkerställa att all marknadsföringskommunikation som riktas till investerare är identifierbar som sådan och innehåller en beskrivning av riskerna och avkastningen vid köp av andelar eller aktier i en alternativ investeringsfond eller andelar i ett fondföretag på ett lika klart och tydligt sätt och att all information som ingår i marknadsföringskommunikationen är rättvisande, tydlig och inte vilseledande (artikel 4.1). har utfärdat riktlinjer om tillämpningen av kraven på marknadsföringskommunikation (se artikel 4.6 i förordningen och , Final Report Guidelines on marketing communications under the Regulation on cross- border distribution of funds, 27 2021, ESMA34-45-1244). Bestämmelserna i förordningen är kopplade till de regler om information som finns i AIFM-direktivet och UCITS-direktivet. De fondförvaltare som omfattas av förordningen ska t.ex. säkerställa att marknadsförings- kommunikation som innehåller specifik information om en alternativ investeringsfond eller ett fondföretag inte motsäger eller förminskar betydelsen av den information som ska lämnas till eller göras tillgänglig för investerare enligt AIFM-direktivet eller UCITS-direktivet (arti- kel 4.2–4.5). Vissa av de krav som enligt förordningen gäller för förvalt- ningsbolag för fondföretag ska även tillämpas på alternativa investerings- fonder som offentliggör prospekt i enlighet med och rådets förordning (EU) 2017/1129 av om prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel på en reglerad marknad, och om upphävande av direktiv /71/EG, kallad EU:s prospektförordning, eller i enlighet med nationell rätt, eller som tillämpar regler på formatet och innehållet i den basfakta för investerare som avses i UCITS-direktivet (benämns faktablad i lagen om värdepappersfonder) (artikel 4.3 i förordningen). Enligt förordningen ska behöriga myndigheter på sina webbplatser offentliggöra fullständig information om tillämpliga nationella lagar och andra författningar som reglerar marknadsföringskraven för alternativa investeringsfonder och fondföretag, som ett minimum på ett språk som är brukligt i internationella finanskretsar (artikel 5.1). De ska även till överlämna uppgifter om länkar till de webbplatser där den informationen offentliggörs (artikel 5.2). Kommissionen ska, efter förslag från , anta tekniska genomförandestandarder för att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för offentliggörandet och överlämnandet av upp- gifterna (artikel 5.3). Sådana bestämmelser finns i kommissionens genom- förandeförordning (EU) 2021/955 av om fastställande av tekniska genomförandestandarder för tillämpningen av Europaparla- mentets och rådets förordning (EU) 2019/1156 vad gäller formulär, mallar, förfaranden och tekniska arrangemang för offentliggörandet och över- lämnandet av uppgifter avseende regler och avgifter för marknadsföring samt fastställande av de uppgifter som ska lämnas för inrättande och underhåll av den centrala databasen för gränsöverskridande marknads- föring av AIF-fonder och fondföretag, och av formulären, mallarna och förfarandena för att lämna sådana uppgifter. ska på sin webbplats offentliggöra en central databas över samman- fattningarna samt länkar till de behöriga myndigheternas webbplatser (artikel 6). I förordningen finns även bestämmelser om förhandskontroll av marknadsföringskommunikation (artikel 7). De behöriga myndigheterna får begära att i förväg bli underrättade om den marknadsförings- kommunikation som förvaltningsbolag för fondföretag avser att direkt eller indirekt använda gentemot investerarna, om syftet bara är att kontrollera överensstämmelsen med förordningen och med nationella bestämmelser avseende marknadsföringskrav (artikel 7.1). Ett krav på underrättelse i förväg ska dock inte utgöra ett förhandsvillkor för marknadsföring av andelar i fondföretag och ska inte ingå i det anmäl- ningsförfarande som avses i UCITS-direktivet. När en behörig myndighet 2021/22:102 begär underrättelser i förväg om marknadsföringskommunikation, ska den efter det att marknadsföringskommunikationen tagits emot, informera förvaltningsbolaget om eventuella begäranden om ändringar av marknadsföringskommunikationen. som kan krävas systematiskt eller i enlighet med andra kontrollmetoder ska inte påverka tillsynsbefogenheter för att kontrollera marknadsförings- kommunikation i efterhand. Behöriga myndigheter som begär att bli underrättade i förväg om marknadsföringskommunikation ska införa och tillämpa, och på sina webbplatser offentliggöra, förfaranden för sådana underrättelser i förväg (artikel 7.2). De interna reglerna och förfarandena ska säkerställa transparent och icke-diskriminerande behandling av alla fondföretag, oavsett i vilken medlemsstat de är auktoriserade. förvaltare, EuVECA-förvaltare eller EuSEF-förvaltare marknadsför andelar eller aktier i alternativa investeringsfonder till icke-professionella investerare, ska dessa bestämmelser i förordningen även tillämpas på dem (artikel 7.3). och därefter ska behöriga myndigheter lämna information till bl.a. om antalet ansökningar om ändringar av marknadsföringskommunikation som gjorts på grundval av en förhandskontroll och en beskrivning av de vanligaste överträdelserna av de krav på marknadsföringskommunikation som gäller enligt förord- ningen (artikel 8.1). lämna en rapport till , rådet och kommissionen med en översikt över de marknadsföringskrav som gäller i alla medlems- stater och en analys av effekterna av nationella lagar och andra författ- ningar som reglerar marknadsföringskommunikation (artikel 8.2). Om avgifter tas ut av behöriga myndigheter när de utför sina uppgifter avseende gränsöverskridande verksamhet som bedrivs av AIF-förvaltare, EuVECA-förvaltare, EuSEF-förvaltare och förvaltningsbolag för fond- företag, ska sådana avgifter vara förenliga med de totala kostnader som hänför sig till den behöriga myndighetens utövande av sina uppgifter (artikel 9.1). De behöriga myndigheterna ska skicka en faktura, en individuell betalningsbegäran eller en betalningsinstruktion, samt tydligt fastställer betalningsmedel och förfallodag, till den adress som fond- förvaltaren har angett (artikel 9.2). behöriga myndigheterna på sina webbplatser offentliggöra och hålla upp- daterad information som anger avgifterna, eller i tillämpliga fall de beräkningsmetoder som används för avgifterna, som ett minimum på ett språk som är brukligt i internationella finanskretsar (artikel 10.1). behöriga myndigheterna ska meddela länkar till webbplatserna där informationen offentliggörs (artikel 10.2). Kommissionen ska, efter för- slag från , anta tekniska genomförandestandarder för att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för offentliggörandet och över- lämnandet av uppgifterna enligt denna artikel (artikel 10.3). kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/955. ska på sin webbplats offentliggöra länkar till de behöriga myndigheternas webbplatser (artikel 11.1). utforma och på sin webbplats tillgängliggöra ett interaktivt verktyg som ska vara allmänt åtkomligt som ett minimum på minst ett språk som är brukligt inom internationella finanskretsar, med en vägledande beräkning av avgifterna (artikel 11.2). ska på sin webbplats offentliggöra en central databas för gränsöverskridande marknadsföring av alternativa investeringsfonder och fondföretag som är allmänt tillgänglig på ett språk som är brukligt i internationella finanskretsar (artikel 12.1). En gång i kvartalet ska de behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaten meddela den information som är nödvändig för att upprätta och underhålla databasen (artikel 13.1). ska inrätta en anmälningsportal där varje behörig myndighet ska ladda upp alla handlingar (artikel 13.2). Kommis- sionen ska, efter förslag från , anta tekniska genomförandestandarder för att fastställa vilka uppgifter som ska lämnas samt formulär, mallar och förfaranden för kommunikation av de uppgifter från de behöriga myndigheternas sida och de tekniska arrangemang som krävs för att anmälningsportalen ska fungera (artikel 13.3). Behöriga myndigheter ska ha de tillsyns- och utredningsbefogenheter som krävs för att utföra sina uppgifter enligt förordningen (artikel 14.1). De behöriga myndigheternas befogenheter enligt UCITS-direktivet och AIFM-direktivet samt och rådets förordningar (EU) nr 345/2013 och (EU) nr 346/2013 och och rådets förordning (EU) 2015/760 av om europeiska långsiktiga investeringsfonder, inbegripet de befogenheter som avser sanktioner eller andra åtgärder, ska också utövas med avseende på de förvaltare som avses i förordningen (artikel 14). I förordningen (artikel 15) görs även ändringar i och rådets förordningar (EU) nr 345/2013 och (EU) nr 346/2013 som innebär att det också i de förordningarna införs bestämmelser om sonderande marknadsföring, som motsvarar de regler som genom ändringsdirektivet har införts i AIFM-direktivet (artiklarna 4.1 aea och 30a i AIFM-direk- tivet, som har införts genom artikel 2.1 och 2.2 i ändringsdirektivet). I förordningen görs också ändringar i och rådets förordning (EU) nr 1286/2014 av om faktablad för paketerade och försäkringsbaserade investeringsprodukter för icke- professionella investerare (Priip-produkter) när det gäller vissa datum som anges i den förordningen, bl.a. om när bestämmelser i den förordningen ska tillämpas på (artikel 16). ska kommissionen på grundval av ett offent- ligt samråd, och mot bakgrund av diskussioner med och behöriga myndigheter, genomföra en utvärdering av tillämpningen av förordningen (artikel 18 första stycket). ska kommissionen, på grundval av samråd med behöriga myndigheter, och andra berörda intressenter, över- lämna en rapport till och rådet bl.a. om kundinitierade kontakter (eng. reverse solicitation) och efterfrågan på investerarens eget initiativ, med angivande av omfattningen av denna form av teckning av fonder, dess geografiska spridning, inbegripet i tredjeländer, och dess inverkan på passordningen (artikel 18 andra stycket). Förordningen ska tillämpas fr.o.m. (artikel 19). Flera bestämmelser (artiklarna 4.1–4.5, 5.1 och 5.2, 15 och 16) ska dock tillämpas fr.o.m. . Ändringsdirektivet kompletterar EU:s förordning om gränsöverskridande distribution av fonder och tillsammans ska förordningen och direktivet leda till ytterligare samordning av villkoren för fondförvaltare som är verksamma på den inre marknaden och till underlättad för gränsöver- skridande distribution av de fonder som de förvaltar (skäl 2 i direktivet). Genom ändringsdirektivet har det gjorts ändringar i både UCITS- direktivet och AIFM-direktivet. I UCITS-direktivet har reglerna om marknadskommunikation tagits bort och följdändringar gjorts med anledning av det (artiklarna 77, 91.3 och 95.1i UCITS-direktivet, artikel 1.2, 1.3 och 1.7 i ändringsdirektivet). För marknadskommunikation gäller i stället bestämmelserna i förordning om gränsöverskridande distribution av fonder (se ovan). Det har även gjorts några mindre ändringar i reglerna om bl.a. under- rättelser mellan behöriga myndigheter i olika medlemsstater och den an- mälan som ska lämnas till den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten om ett fondföretag avser att marknadsföra sina andelar i en annan med- lemsstat än hemmedlemsstaten (artiklarna 17.8 och 93 i UCITS-direktivet, artikel 1.1 och 1.5 i ändringsdirektivet). Reglerna om de funktioner som ett fondföretag ska ha i varje medlems- stat där det har för avsikt att marknadsföra sina andelar har ändrats så att de krav som ska gälla anges mer utförligt och detaljerat (artikel 92 i UCITS-direktivet, artikel 1.4 i ändringsdirektivet). I direktivet har det även införts helt nya regler om åtgärder som ett fondföretag ska vidta om det avser att upphöra med att marknadsföra sina andelar i en annan medlemsstat än hemmedlemsstaten (artikel 93a i UCITS-direktivet, som har införts genom artikel 1.6 i ändringsdirektivet). De innebär bl.a. att ett allmänt erbjudande ska lämnas om att utan avgifter eller avdrag återköpa eller inlösa alla sådana andelar i fondföretaget som innehas av investerare i den medlemsstaten, vilket ska offentliggöras under minst och riktas, direkt eller via finansiella intermediärer (mellanhänder), individuellt till alla investerare i den medlemsstaten vilkas identitet är känd. IAIFM-direktivet har det införts regler om s.k. sonderande marknads- föring (artiklarna 4.1 aea och 30a i AIFM-direktivet, artikel 2.1 och 2.2 i ändringsdirektivet). Det som avses är när en AIF-förvaltare prövar potentiella investerares intresse för investeringsstrategier eller investe- ringsidéer, i syfte att pröva deras intresse för en alternativ investeringsfond som ännu inte är etablerad eller, om den är etablerad, ännu inte får marknadsföras i den medlemsstat där de potentiella investerarna har sin hemvist eller sitt säte. I direktivet ställs det upp krav bl.a. på den information och de handlingar som en AIF-förvaltare tillhandahåller vid sonderande marknadsföring och på att förvaltaren, när den har inlett sonderande marknadsföring, ska informera den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten. Det har gjorts några mindre ändringar i regler om åtgärder som den behöriga myndigheten i en AIF-förvaltares hemmedlemsstat ska vidta om en av en AIF-förvaltare planerad ändring innebär att förvaltarens förvalt- ning av en alternativ investeringsfond inte längre skulle vara förenlig med AIFM-direktivet, eller att förvaltaren i övrigt inte längre skulle följa direktivet (artiklarna 32.7 och 33.6 i AIFM-direktivet, artikel 2.1 och 2.5 i ändringsdirektivet). I direktivet har det även införts helt nya regler om åtgärder som en AIF- förvaltare ska vidta om den avser att upphöra med marknadsföring av en alternativ investeringsfond i en annan medlemsstat än förvaltarens hem- medlemsstat (artikel 32a i AIFM-direktivet, artikel 2.4 i ändrings- direktivet). De innebär bl.a. att ett allmänt erbjudande ska lämnas om att utan avgifter eller avdrag återköpa eller inlösa alla sådana andelar i den alternativa investeringsfonden som innehas av investerare i den medlems- staten, vilket ska offentliggöras under minst och riktas, direkt eller via finansiella intermediärer (mellanhänder), individuellt till alla investerare i den medlemsstaten vilkas identitet är känd. Det har också införts helt nya regler om funktioner som en AIF-för- valtare ska ha i varje medlemsstat där förvaltaren har för avsikt att marknadsföra andelar eller aktier i en alternativ investeringsfond till icke- professionella investerare (artikel 43a i AIFM-direktivet, som har införts genom artikel 2.6 i ändringsdirektivet). I reglerna om den information som en AIF-förvaltare ska tillhandahålla om den avser att marknadsföra en alternativ investeringsfond i en annan medlemsstat än förvaltarens hemmedlemsstat har det gjorts några tillägg, bl.a. om att uppgift även ska lämnas om de funktioner som krävs om en alternativ investeringsfond marknadsförs till icke-professionella investe- rare (bilaga IV till AIFM-direktivet, artikel 1.8 i ändringsdirektivet). I direktivet har det även införts nya regler om utvärdering av pass- förfarandet i direktivet (artikel 69a i AIFM-direktivet, som har införts genom artikel 2.7 i ändringsdirektivet). De innebär att innan de delegerade akter som kommissionen ska anta (artikel 67.6) träder i kraft, om att regler- na om marknadsföringspass för EU-baserade AIF-förvaltares marknads- föring av icke EU-baserade alternativa investeringsfonder och icke EU- baserade AIF-förvaltares marknadsföring av alternativa investerings- fonder (artiklarna 35 och 37–41) ska börja tillämpas, ska kommissionen överlämna en rapport till och rådet, med beaktande av resultatet av en utvärdering av det passförfarande som fastställs i direk- tivet, inbegripet en utvidgning av detta system till icke EU-baserade AIF- förvaltare. Rapporten ska vid behov åtföljas av ett lagstiftningsförslag. Medlemsstaterna ska enligt ändringsdirektivet anta och offentliggöra de nationella lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet och de ska tillämpa dessa bestämmelser fr.o.m. (artikel 3). ska kommissionen på grundval av ett offent- ligt samråd, och mot bakgrund av diskussioner med och behöriga myndigheter, genomföra en utvärdering av tillämpningen av direktivet 2021/22:102 (artikel 4). ska kommissionen lägga fram en rapport om det. ska kommissionen lägga fram en rapport med en bedömning av bl.a. fördelarna med en harmonisering av de bestäm- melser som är tillämpliga på sådana förvaltningsbolag för fondföretag som prövar investerares intresse för en viss investeringsidé eller investerings- strategi, och huruvida ändringar av UCITS-direktivet är nödvändiga för det ändamålet (artikel 5). I svensk rätt används termen värdepappersfond för det som i UCITS- direktivet kallas fondföretag när det är fråga om en svensk fond (se avsnitt 4.3). används bara för utländska motsvarigheter till svenska värdepappersfonder. På motsvarande sätt betecknar termen fond- bolag ett svenskt aktiebolag som har fått tillstånd av att driva fondverksamhet, medan ett förvaltningsbolag är ett utländskt bolag som har fått motsvarande tillstånd i sitt hemland. I propositionen används termerna fondföretag och förvaltningsbolag när det redogörs för innehållet i EU-rättsakter och den terminologi som beskrivs ovan när det är fråga om svensk rätt. svenska språkversionen av AIFM-direktivet används termen AIF- fond (se artikel 4.1 a), som är en förkortning av uttrycket ”alternativ investeringsfond”. I propositionen används genomgående uttrycket alternativ investeringsfond. En närliggande fråga är användningen av termerna EU och EES. AIFM- direktivet är enligt tillämpligt även i de länder inom EES som inte är medlemmar i . Rätten att driva verksamhet över gränserna m.m. gäller således även AIF-förvaltare i länder inom EES som inte är medlems- stater i EU. Det är dock EU som är utgångspunkten i EU-rättsakter. Detta får till följd att benämningar och definitioner i direktivet innehåller termen EU i stället för EES. En AIF-förvaltare med hemvist i en medlemsstat kallas t.ex. EU-baserad AIF-förvaltare, inte EES-baserad. I propositionen används därför termer såsom EU, EU-baserad och medlemsstat när det redogörs för innehållet i EU-rättsakter och termer såsom EES, EES- baserad och land inom EES när det är fråga om svensk rätt. Regeringens förslag: Hänvisningar till EU-förordningar i de bestäm- melser som föreslås ska vara dynamiska, dvs. avse förordningen i den gällande lydelsen. Hänvisningar till EU-direktiv i de bestämmelser som föreslås ska vara statiska, dvs. avse direktivet i en viss angiven lydelse, om de ger lagtexten ett materiellt innehåll och i övrigt vara dynamiska. Befintliga statiska hänvisningar till EU-förordningar i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder ska göras dynamiska. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Hänvisningar till EU-rättsakter kan göras antingen statiska eller dynamiska. En statisk hänvisning innebär att hänvisningen avser EU-rättsakten i en viss angiven lydelse. hänvisning innebär att hänvisningen avser EU-rättsakten i den vid varje tidpunkt gällande lydelsen. EU:s förordning om gränsöverskridande distribution av fonder är direkt tillämplig i medlemsstaterna. De ändringar i lagen om värdepappersfonder och lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder som föreslås i denna proposition innefattar hänvisningar till bestämmelser i förord- För att eventuella ändringar i förordningen ska få genomslag i lagarna är det lämpligt att hänvisningar till förordningen görs Det är också den hänvisningsteknik som regeringen ofta har använt i senare propositioner (se t.ex. prop. 2016/17:22 s. 95–97, prop. 2018/19:83 s. 54 f. och prop. 2020/21:173 s. 130 f.). även gälla för hänvisningar till andra EU-förordningar i de bestämmelser som föreslås i propositionen. I lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder finns det vissa statiska hänvisningar till EU-förordningar (1 kap. 11 §). Av de skäl som anges ovan bör även dessa hänvisningar göras dynamiska. När det gäller hänvisningar till EU-direktiv används däremot alltid en statisk hänvisningsteknik förutom i sådana fall då hänvisningen inte ger den svenska författningstexten materiellt innehåll, såsom rena upplys- ningsbestämmelser där hänvisningarna normalt är dynamiska. anledning att frångå denna praxis. Hänvisningar till UCITS-direktivet, AIFM-direktivet och andra EU-direktiv i de bestämmelser som föreslås i denna proposition bör därför som huvudregel vara statiska. 5EU:s förordning om gränsöverskridande distribution av fonder Regeringens förslag: Fondbolag samt förvaltningsbolag och fond- företag som står under tillsyn enligt lagen om värdepappersfonder ska betala årliga avgifter för att bekosta Finans- inspektionens verksamhet enligt EU:s förordning om gränsöver- skridande distribution av fonder. Detsamma ska gälla för AIF-förvaltare som står under tillsyn enligt lagen om förvaltare av alternativa investe- ringsfonder. Regeringens bedömning: EU:s förordning om gränsöverskridande distribution av fonder kräver i övrigt inte någon lagstiftningsåtgärd. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. Skälen för regeringens förslag och bedömning EU:s förordning om gränsöverskridande distribution av fonder En EU-förordning är direkt tillämplig i varje medlemsstat. En sådan rätts- akt ska inte inkorporeras i eller transformeras till nationell rätt. Det är bara när svensk rätt kan anses strida mot förordningen eller när det i förord- ningen föreskrivs en skyldighet eller möjlighet att vidta lagstiftnings- åtgärder på det nationella planet eller när det behövs andra nationella åtgärder till stöd för förordningens syfte som ändringar i svensk rätt aktualiseras. Som redovisas i avsnitt 4.5 innehåller EU:s förordning om gränsöver- skridande distribution av fonder enhetliga bestämmelser för hur medlems- staterna ska offentliggöra marknadsföringskrav för företag för kollektiva investeringar och marknadsföringskommunikation som riktar sig till investerare. Syftet är att förbättra effektiviteten på marknaden. I förord- ningen finns också gemensamma principer för avgifter för fondförvaltares verksamhet över gränserna och ett förslag om en central databas för gräns- överskridande marknadsföring av investeringsfonder (se avsnitt 4.5). Enligt EU:s förordning om gränsöverskridande distribution av fonder ska behöriga myndigheter ha de tillsyns- och utredningsbefogenheter som krävs för att utföra sina uppgifter enligt förordningen (artikel 14.1). Behörig myndighet enligt EU-förordningen följer av definitionerna i UCITS-direktivet (artikel 2.1 h) och AIFM-direktivet (artikel 4.1 f och h) (artikel 3 e i EU:s förordning om gränsöverskridande distribution av fonder). Enligt lagen om värdepappersfonder utövar tillsyn över fondbolag, förvaltningsbolag, fondföretag samt förvaringsinstitut (10 kap. 1 § första stycket). och omfattar tillsynen att verksamheten drivs enligt den lagen, andra författ- ningar som reglerar företagets verksamhet, fondbestämmelserna, före- tagets bolagsordning, stadgar eller reglemente och interna instruktioner som har sin grund i en författning som reglerar företagets verksamhet (10 kap. 1 § andra stycket). Även tillsynen för förvaltningsbolag och fond- företag (dvs. utländska motsvarigheter till fondbolag och värdepappers- fonder som hör hemma i andra länder inom EES) samt förvaringsinstitut som driver verksamhet från omfattar att företaget följer de lagar och andra författningar som gäller för företagets verksamhet i (10 kap. 1 § tredje stycket).