prop · H903172 · 2022-03-22 00:00:00 — framhåller att det är viktigt att brottsbekämpande myndigheter fullt ut kan delta i det europeiska informationsutbytet och att villkor som begränsar möjligheten att använda personuppgifter är att se som en förstärkning av skyddet för enskildas personliga integritet. Justitiekanslern och instämmer i bedömningen som görs i promemorian att förslaget är nödvändigt för att säkerställa att fullt ut kan delta i det europeiska informationsutbytet på brottsdatalagens område. har dock vissa lagtekniska synpunkter. avstyrker förslaget med hänvisning till att det saknas begränsningar avseende innehållet i de villkor som kan uppställas och att grundläggande fri- och rättigheter skulle kunna kringgås genom villkoren. Samfundet efterlyser därför kompletterande bestämmelser där det framgår under vilka förutsättningar sådana villkor kan anses tillåtna och godtagbara. Skälen för regeringens förslag Svenska myndigheter behöver kunna följa villkor som andra länder ställer upp vid informationsutbyte om brott deltar i internationellt samarbete för att bekämpa och lagföra brott och verkställa straffrättsliga påföljder. Att kunna utbyta information med andra länder och internationella organisationer är viktigt för att svenska myndigheter effektivt ska kunna bekämpa och lagföra brott. Det kan också vara viktigt t.ex. när straffrättsliga påföljder ska verkställas. Samarbetet innebär inte sällan att personuppgifter överförs mellan svenska myndigheter och utländska myndigheter eller internationella organisationer. Svenska myndigheter kan både ta emot och dela med sig av uppgifter. När utländska myndigheter eller internationella organisationer överför personuppgifter till en svensk myndighet är det inte ovanligt att de ställer upp särskilda villkor om hur uppgifterna får användas. Det kan handla om t.ex. för vilka ändamål uppgifterna får användas eller hur länge de får bevaras. Att svenska myndigheter följer sådana villkor är i regel en förutsättning för att få ta del av uppgifterna. De villkor som ställs upp har inte alltid en motsvarighet i svensk rätt. Vid en tillämpning av svensk rätt kan en myndighet alltså vara fri, eller i vissa fall rentav skyldig, att använda uppgifterna på ett sätt som står i strid med villkoren, t.ex. genom att använda dem för andra ändamål än det som har angetts eller bevara dem . Det behövs därför en reglering som gör det möjligt för svenska myndigheter att följa villkor som utländska myndigheter eller internationella organisationer har ställt upp, oavsett vad som annars gäller enligt svensk rätt. I annat fall riskerar det internationella samarbetet att äventyras. Nuvarande regelverk är inte heltäckande I flera lagar finns bestämmelser som innebär att svenska myndigheter ska följa de villkor som har ställts upp oavsett vad som annars är föreskrivet i lag eller annan författning. När det gäller uppgifter från tredjeländer eller internationella organisationer finns en sådan bestämmelse i 8 kap. 9 § brottsdatalagen. Det finns emellertid inte någon motsvarande bestämmelse i brottsdatalagen för villkor som en annan medlemsstat i EU eller ett EU-organ ställer upp. En sådan bestämmelse fanns tidigare i den nu upphävda lagen (2013:329) med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen. På flera områden finns det särskilda bestämmelser som innebär att villkor ska följas oavsett om uppgifterna kommer från medlemsstater i EU eller från tredjeländer. Sådana finns i bl.a. 21 § lagen om belastnings- register, 5 kap. 1 § lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, 4 kap. 2 § lagen (2000:1219) om internationellt tullsamarbete, 5 §lagen (2003:1174) om vissa former av internationellt samarbete i brottsutredningar och 6 kap. 3 § lagen om internationellt polisiärt samarbete. Som anförs i promemorian får nuvarande bestämmelser tillsammans antas omfatta flertalet av de fall då personuppgifter överförs till svenska myndigheter inom ramen för brottsbekämpning, lagföring och straff- verkställighet. Det finns emellertid fall då brottsdatalagen är tillämplig utan att överföringen omfattas av någon av de särskilda lagar som föreskriver att villkor ska följas. I dessa fall innebär brottsdatalagen att villkor ska följas om de har ställts upp av ett tredjeland eller en internationell organisation men inte om de har ställts upp av en annan medlemsstat eller av ett EU-organ. En sådan ordning är enligt regeringen varken rimlig eller konsekvent. En kompletterande bestämmelse säkerställer informationsutbytet Som framhåller är det viktigt att brottsbekämpande myndigheter fullt ut kan delta i det europeiska informationsutbytet på brottsdatalagens område. Brottsdatalagen bör därför kompletteras med en bestämmelse om vad som gäller när en svensk behörig myndighet har fått personuppgifter från en annan medlemsstat eller ett EU-organ och det finns villkor som begränsar möjligheten att använda uppgifterna. Svenska myndigheter bör i sådana fall vara skyldiga att följa villkoren oavsett vad som är föreskrivet i lag eller annan Prop. 2021/22:172 författning. I likhet med Justitiekanslern och anser regeringen att en sådan bestämmelse är nödvändig för att säkerställa svenska myndigheters möjlighet att delta i informationsutbytet inom EU. Till skillnad från bedömer regeringen inte att det finns någon risk att enskildas grundläggande rättigheter kringgås genom att svenska myndigheter följer villkor om användningsbegränsning som andra medlemsstater eller EU-organ ställer upp. Villkor som begränsar möjligheten att använda uppgifterna är i stället, som påpekar, att se som en förstärkning av skyddet för enskildas personliga integritet. framför vissa synpunkter av lagteknisk natur. Enligt myndigheten bör bestämmelsen formuleras på ett annat sätt för att tydliggöra att villkoren som begränsar möjligheten att använda uppgifterna gäller på grund av en överenskommelse med den andra medlemsstaten eller EU-organet. Vidare anser att det bör förtydligas i 1 kap. 5 § brottsdatalagen att bestämmelserna om användningsbegränsning, till skillnad från övriga bestämmelser i lagen, inte är subsidiära i förhållande till bestämmelser i annan lag eller författning. Regeringen konstaterar att den föreslagna bestämmelsen utgör en specialreglering i förhållande till den allmänt hållna bestämmelsen i 1 kap. 5 § brottsdatalagen. Det framgår uttryckligen av den föreslagna bestämmelsen att den gäller oavsett vad som är föreskrivet i lag eller annan författning. Enligt regeringen är det därmed tydligt att bestämmelsen, som bör utformas med förebild i 8 kap. 9 § i samma lag, har företräde framför andra föreskrifter, inklusive 1 kap. 5 § brottsdatalagen. Något tillägg i den sistnämnda bestämmelsen är därför inte nödvändigt. I enlighet med promemorians förslag bör den nya bestämmelsen placeras i anslutning till 2 kap. 20 § brottsdatalagen, som handlar om de villkor som svenska behöriga myndigheter får ställa upp vid överföringar av personuppgifter till mottagare i andra medlemsstater eller EU-organ. Regeringens förslag: Den lagändring som behövs för att genomföra ändringsdirektivet ska träda i kraft , liksom lagändringen i brottsdatalagen och lagändringarna i fråga om gallring i belastningsregistret. Övriga lagändringar ska träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Regeringens bedömning: Några övergångsbestämmelser behövs inte. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer med regeringens. 2021/22:172 Remissinstanserna har inga invändningar mot förslaget eller bedömningen. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer inte med regeringens. I promemorian föreslås att lagändringen i brottsdatalagen ska träda i kraft . Remissinstanserna har inga invändningar mot promemorians förslag eller bedömning. Skälen för regeringens förslag och bedömning Förordningen om Ecris-TCN trädde i kraft . Kommissionen kommer senare att fastställa den dag från och med vilken medlemsstaterna ska börja föra in uppgifter i Ecris-TCN. Medlemsstaterna ska börja föra in uppgifterna (artikel 35). Lagändringarna som behövs för att anpassa svensk lag till förordningen om Ecris-TCN bör träda i kraft när medlemsstaterna ska börja föra in uppgifter i systemet. Eftersom detta är beroende av kommissionens beslut bör det, som utredningen föreslår, överlämnas åt regeringen att bestämma tidpunkten för ikraftträdandet. Även om lagändringarna som gäller fingeravtryck inte är motiverade enbart av EU-förordningen är det ändamålsenligt med ett samlat ikraftträdande för dessa bestämmelser. Lagändringarna som gäller fingeravtryck bör därför också träda i kraft den dag regeringen bestämmer. När det gäller ändringsdirektivet ska medlemsstaterna sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet (artikel 3.1). Förslaget om ändring i 5 kap. 15 § första stycket polisens brottsdatalag syftar bl.a. till att genomföra ändringsdirektivet. Lagändringen bör därför träda i kraft , även om den också berör behandlingen av fingeravtryck som ska kunna föras in i Ecris-TCN. Lagändringarna i fråga om gallring i belastningsregistret liksom lagändringen i brottsdatalagen bör träda i kraft , vilket bedöms vara . Det behövs inte några övergångsbestämmelser. Regeringens bedömning: Förslagen kommer att leda till en effektivare brottsbekämpning såväl nationellt som internationellt. Förslagen medför ökade kostnader för Kriminalvården och men kostnaderna ryms inom befintliga anslag. Förslagen utgör ett intrång i den enskildes integritet. Intrånget är emellertid nödvändigt med hänsyn till ändamålen, och förslagen är förenliga med grundläggande fri- och rättigheter. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna instämmer i bedömningen eller har inte några invändningar mot den. har inga invändningar mot bedömningen att kostnaderna ryms inom befintligt anslag. 2021/22:172 Kriminalvården anför att det inte finns anledning att ifrågasätta den Myndigheten framhåller dock att det med beaktande av genomförda och föreslagna straffskärpningar samt myndighetens nuvarande ekonomiska situation högst sannolikt finns behov av utökad finansiering . Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna instämmer i bedömningen eller har inte några invändningar mot den. Skälen för regeringens bedömning Förordningen om Ecris-TCN och de kompletterande nationella bestämmelser som föreslås i denna proposition får konsekvenser för såväl det allmänna som för enskilda. Användningen av Ecris-TCN förväntas bidra till ett effektivare utbyte av information om brottmålsdomar inom EU. Inom ramen för EU:s arbete om interoperabilitet kommer information i Ecris-TCN även i viss utsträckning kunna användas vid sökningar i andra EU-informations- system, bl.a. för spårning av multipla identiteter. Det är dock främst innehållet i den direkt tillämpliga förordningen om Ecris-TCN, inte de förslag som lämnas i propositionen, som får konsekvenser för svenska myndigheter och för enskilda. I detta avsnitt behandlas konsekvenserna av lagförslagen. Att Ecris-TCN föreslås få användas för samma ändamål som belastningsregistret betyder att systemet kommer kunna utnyttjas i , , , och verksamheter för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslighet. Det förenklar tillämpningen av regelverket och effektiviserar de brottsbekämpande myndigheternas informations- inhämtning inom underrättelseverksamheten. Förslaget om utökad upptagning av fingeravtryck, oavsett medborgar- skap, medför att fingeravtrycksregister blir mer heltäckande när det gäller personer som har gjort sig skyldiga till allvarlig brottslighet. Det underlättar utredning och lagföring vid framtida brott. Förslaget om att tillgängliga ansiktsbilder ska överföras till andra medlemsstater och föras in i Ecris-TCN bidrar till ett mer effektivt utbyte av brottmålsdomar inom EU, eftersom bilderna kan användas för att säkerställa den dömdes identitet. Förslaget om en kompletterande bestämmelse i brottsdatalagen om villkor som andra länder ställer upp vid informationsutbyte om brott, bidrar till att svenska myndigheter fullt ut kan delta i det europeiska informationsutbytet på brottsdatalagens område. I likhet med flera remissinstanser anser regeringen att ett sådant informationsutbyte är viktigt för att myndigheterna effektivt ska kunna bekämpa och lagföra brott. Det gäller inte minst vid gränsöverskridande brottslighet. Sammantaget bedömer regeringen att förslagen kan förväntas leda till en effektivare brottsbekämpning både på det nationella och det internationella planet. Förslaget om upptagning av fingeravtryck av dömda får ekonomiska konsekvenser för framför allt Kriminalvården och . Ingen av myndigheterna ifrågasätter dock utredningens bedömning att kostnaderna för förslaget ryms inom befintliga anslag, även om Kriminalvården lyfter att det sannolikt finns ett behov av utökad finansiering . Mot denna bakgrund gör regeringen bedömningen att kostnaderna för förslaget ryms inom och Kriminalvårdens befintliga anslag. För del kommer det även uppkomma kostnader för att införa Ecris-TCN nationellt samt effektivisera handläggning av och information kring både Ecris och Ecris-TCN. Merparten av dessa kostnader är dock en följd av den direkt tillämpliga förordningen och inte av de aktuella lagförslagen. Vidare kommer, som utredningen konstaterar, den större delen av kostnaderna att finansieras med EU-medel. Resterande kostnader för bedöms rymmas inom befintliga anslag. Detsamma gäller de begränsade kostnader som kan uppkomma till följd av förslagen om ansiktsbilder och ändrade gallringsbestämmelser för belastningsregistret. Det kan inte uteslutas att ökade kostnader kan uppkomma även för andra myndigheter. Sådana eventuella kostnader får dock i huvudsak antas vara en följd av förordningens direkt tillämpliga bestämmelser och inte av lagförslagen. Under alla förhållanden bedöms det röra sig om begränsade kostnader som ryms inom befintliga anslag. Förordningen om Ecris-TCN och de föreslagna kompletterande bestämmelserna innebär att personuppgifter om dömda personer kommer att behandlas. Det innebär ett intrång i den personliga integriteten för de enskilda som berörs. I huvudsak är det fråga om konsekvenser som är en följd av förordningens direkt tillämpliga och tvingande bestämmelser. Förslaget om att Ecris-TCN ska få användas för samma ändamål som belastningsregistret medför dock att systemet i viss utsträckning kommer att användas utanför det obligatoriska tillämpningsområdet. Det kan i sammanhanget konstateras att det i förordningen fastställs hur enskilda kan utöva sin rätt till ersättning, åtkomst, rättelse, radering, prövning och rätten till ett effektivt rättsmedel. Förordningen innehåller också bestämmelser om oberoende myndigheters tillsyn över behandlingen. Mot den bakgrunden anses förordningen förenlig med såväl EU:s rättighetsstadga som (skäl 34). Regeringens förslag om fingeravtryck innebär ett integritetsintrång för de personer som berörs. Nationella regler om fingeravtrycksupptagning måste emellertid införas med hänsyn till förordningens tvingande krav. Som redovisas i avsnitt 8.2 anser regeringen att det saknas skäl att i svensk rätt göra skillnad mellan dömda personer på grund av deras medborgarskap. Förslaget bedöms vara förenligt med skyddet för enskildas fri- och rättigheter enligt bl.a. regeringsformen, Europa- Prop. 2021/22:172 konventionen och EU:s rättighetsstadga. Förslagen om överföring av ansiktsbilder, liksom registrering av dessa i Ecris-TCN, innebär ett visst intrång i den enskildes integritet. Till skillnad från förslaget om fingeravtryck rör det sig dock inte om någon utökad upptagning. Förslaget bidrar till en enhetlig och konsekvent nationell reglering som en korrekt identifiering av dömda underlättas. Som utvecklas i avsnitt 9 bedömer regeringen att integritetsintrånget inte går utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen. Förslagen om gallring i belastningsregistret innebär bl.a. att uppgifter om utländska avgöranden som saknar svensk motsvarighet ska kunna gallras tidigare än vad som sker . I den delen innebär förslaget ett stärkt skydd för enskildas integritet. Vidare föreslås att uppgifter i belastningsregistret som har överförts till med stöd av rambeslutet om Ecris ska omfattas av reglerna om s.k. uppskjuten gallring. Det medför att vissa uppgifter kan komma att lagras i registret längre än vad som sker . Förslaget i denna del innebär dock endast att uppgifter som överförs via Ecris ska behandlas enligt samma principer som övriga uppgifter i belastningsregistret. Som framgår av avsnitt 10.3 får förslaget anses godtagbart ur ett integritetsperspektiv. Förslagen bedöms inte få några konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. Förslagen bedöms inte heller ha några sociala eller miljömässiga konsekvenser. 14.1Förslaget till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om Ecris-TCN 1 § Denna lag innehåller kompletterande bestämmelser till och rådets förordning (EU) 2019/816 av om inrättande av ett centraliserat system för identifiering av medlemsstater som innehar uppgifter om fällande domar mot tredjelandsmedborgare och statslösa personer (Ecris-TCN) för att komplettera det europeiska informationssystemet för utbyte av uppgifter ur kriminalregister och om ändring av förordning (EU) 2018/1726 (EU:s förordning om Ecris-TCN). I paragrafen anges att lagen innehåller bestämmelser som kompletterar förordningen om Ecris-TCN. Övervägandena finns i avsnitt 7.1. 2021/22:172 Termer och uttryck i lagen 2 § Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i EU:s förordning om Ecris-TCN. Vad som sägs om tredjelandsmedborgare gäller också unionsmedborgare som även är medborgare i ett tredjeland. Paragrafen innehåller förklaringar av termer och uttryck som används i lagen. Övervägandena finns i avsnitt 7.1. I paragrafen anges att termer och uttryck i lagen har samma betydelse som i förordningen om Ecris-TCN. I enlighet med tillämpningsområdet för förordningen anges att vad som sägs om tredjelandsmedborgare gäller också unionsmedborgare – inklusive svenska medborgare – som även är medborgare i ett tredjeland (se artikel 2 och 3.7). 3 § Ecris-TCN ska användas endast när det görs en sökning i belastningsregistret efter begäran av en myndighet eller av en enskild som begär uppgifter om sig själv. I paragrafen regleras de grundläggande förutsättningarna för användning av Ecris-TCN. Övervägandena finns i avsnitt 7.2.1. Av paragrafen framgår att en förutsättning för att (som är centralmyndighet i enligt artikel 3.5 i förordningen om Ecris-TCN) ska använda Ecris-TCN är att en sökning sker i belastningsregistret. Bestämmelsen innebär vidare att Ecris-TCN ska användas endast om uppgifterna ur belastningsregistret begärs av en myndighet eller av en enskild som begär uppgifter om sig själv. Ecris-TCN får därmed inte användas i de undantagsfall där en enskild har rätt att få ut uppgifter om en annan enskild med stöd av lagen (1998:620) om belastningsregister. 4 § Om en myndighet i enlighet med artikel 7.1 andra stycket i EU:s förordning om Ecris-TCN i ett visst fall beslutar att Ecris-TCN inte ska användas, ska den underrätta centralmyndigheten om detta i samband med att den begär uppgifter ur belastningsregistret. Paragrafen innehåller bestämmelser om att en myndighet som beslutar att Ecris-TCN inte ska användas i samband med en sökning i belastnings- registret ska underrätta om detta. i avsnitt 7.2.3. Enligt artikel 7.1 andra stycket i förordningen om Ecris-TCN får en myndighet som begär uppgifter i kriminalregister om en tredjelands- medborgare besluta att användning av Ecris-TCN i ett visst fall inte är Det framgår emellertid att Ecris-TCN alltid ska användas när uppgifter begärs för en prövning som avser yrkesverksamhet eller organiserad frivilligverksamhet som innefattar direkta och regelbundna kontakter med barn, liksom när en tredjelandsmedborgare begär att få ta del av uppgifter om sig själv. Av skälen i förordningen framgår att användning av Ecris-TCN kan vara olämplig t.ex. i vissa typer av brådskande brottmålsförfaranden, i fall av transitering, om uppgifter ur kriminalregistret har erhållits via Ecris-TCN eller om det är fråga om ringa brott (skäl 18). användning av Ecris-TCN kan vara olämplig även i andra fall, t.ex. när Prop. 2021/22:172 vissa administrativa standardkontroller behöver göras när det gäller en persons yrkeskvalifikationer (skäl 20). Av förordningen följer alltså att en myndighet vid bedömningen av om det är olämpligt att använda Ecris-TCN kan ta hänsyn till bl.a. behovet av uppgifterna och om ärendet är brådskande. I paragrafen anges att en myndighet som i ett visst fall beslutar att Ecris-TCN inte ska användas ska underrätta om detta i samband med sin begäran om uppgifter ur belastningsregistret. En myndighet med direktåtkomst till belastningsregistret behöver inte vända sig till med en begäran om att få ut sådana uppgifter och omfattas därmed inte av underrättelseskyldigheten enligt En myndighet som själv utför sökningen i belastningsregistret behöver i stället underrätta om det i ett visst fall även ska göras en sökning i Ecris-TCN. 5 § När en myndighet begär uppgifter ur belastningsregistret om en tredjelandsmedborgare får Ecris-TCN användas även om ändamålet med sökningen inte är sådant som anges i artikel 7.1 i EU:s förordning om Ecris-TCN. I dessa fall ska Ecris-TCN användas endast om det efterfrågas av den myndighet som begär uppgifterna. I paragrafen regleras när Ecris-TCN får användas utanför det obligatoriska tillämpningsområdet enligt förordningen om Ecris-TCN. finns i avsnitt 7.2.2. Enligt första stycket får Ecris-TCN användas för ett ändamål som motsvarar ett ändamål för belastningsregistret, även om det inte är sådant som anges i artikel 7.1 i förordningen. Detta innebär att ändamålen för användningen av Ecris-TCN blir samma som ändamålen för belastningsregistret, med det undantaget att Ecris-TCN inte får användas när en enskild begär uppgifter om en annan enskild (jfr 3 §). Ecris-TCN får alltså användas även för t.ex. , Säkerhetspolisens, , och verksamheter för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, vilka ligger utanför det obligatoriska tillämpningsområdet för Andra exempel på när Ecris-TCN får användas utanför det obligatoriska tillämpningsområdet är vid vissa lämplighetsprövningar och andra prövningar inom ramen för 2 § första stycket 4 lagen (1998:620) om Enligt andra stycket ska en sådan användning av Ecris-TCN som avses i paragrafens första stycke, dvs. utanför det obligatoriska tillämpnings- området enligt förordningen, ske endast om det efterfrågas av den myndighet som begär uppgifter ur belastningsregistret. Det betyder att det är myndigheten som begär uppgifterna som måste bedöma och avgöra om det finns ett faktiskt behov av uppgifter från andra medlemsstater. följer av tillämpliga dataskyddsbestämmelser att en myndighet som saknar rättslig grund för att behandla uppgifterna eller saknar behov av uppgifterna inte får begära att Ecris-TCN används. Vid tillämpningen av paragrafen avses med tredjelandsmedborgare också en unionsmedborgare som även är medborgare i ett tredjeland (jfr 2 §). 6 § Vid en sökning i belastningsregistret på en unionsmedborgare ska centralmyndigheten använda Ecris-TCN för att kontrollera om han eller hon förekommer där i egenskap av tredjelandsmedborgare om 1.det av lag eller annan författning följer att ett utdrag ur belastningsregistret ska visas upp eller lämnas, eller 2.det efterfrågas av den som begär uppgifter ur belastningsregistret. Paragrafen kompletterar regleringen i artikel 7.4 i förordningen om Ecris-TCN om sökning i Ecris-TCN på unionsmedborgare för att kontrollera om denne förekommer där i egenskap av tredjelandsmedborgare. Övervägandena finns i avsnitt 7.2.4.