prop · H903171 · 2022-03-22 00:00:00 — Det gynnar inte konsument- skyddet att bostadsrättsföreningar kan välja olika metoder för hur man ska skriva av sina byggnader. Utredningen föreslår därför att alla bostadsrätts- föreningar ska skriva av sina byggnader enligt komponentmetoden i K3. Denna metod ger en bra bild av bostadsrättsföreningens resultat och ställ- ning och ger också en starkare koppling till underhållsplanen samt behovet av likvida medel. Att använda sig av komponentavskrivning kan även minimera problemet med att en stor del av anskaffningsvärdet ligger på medlemmarna att underhålla. Detta görs genom att skriva av anskaffnings- värdet för det inre underhållet som byggnadens stomme. Kopplingen mellan avskrivningar och det beräknade framtida under- hållet är emellertid inte självklar. För att underlätta förståelsen för sam- bandet häremellan bör det ställas upplysningskrav om detta. Ett sådant upplysningskrav i årsredovisningen bör dock begränsas till den del av underhållet som avser utbyte av byggnadens delar. Fondavsättningar kommer alltjämt att behövas som ett komplement i de flesta föreningar för att säkerställa kapaciteten att klara det långsiktiga underhållet av föreningens byggnad. Detta eftersom anskaffningsvärdet blir obsolet (efter cirka 10–) när det gäller relevans ur ett återanskaffningsperspektiv. Det är dyrare att återskapa en funktion än att bygga nytt. Nyckeltal och en kassaflödesanalys bör presenteras i årsredovisningen Att lämna olika slag av tilläggsinformation är särskilt lämpligt i bostads- rättsföreningar. Detta med hänsyn till att potentiella bostadsrättsköpare och bostadsrättshavare ofta inte har den kunskap som krävs för att läsa och förstå en årsredovisning fullt ut. 2021/22:171 Bilaga 1 2021/22:171 Bilaga 1 Nyckeltalens syfte är att de på ett enkelt sätt ska förse användaren med logisk och användbar information. Nyckeltalen ska också kunna följas upp mot senare redovisade ekonomiska utfall. Ett annat syfte är att öka jämför- barheten mellan bostadsrättsföreningar. En central del i en bostadsrättsförenings ekonomi är rätt avvägd årsav- gift (nödvändig nivå på avgiften) och kassaflödet, dvs. att det kommer in pengar att betala utgifterna med. Det finns enligt nuvarande bestämmelser inte något krav på upprättande av en kassaflödesanalys för bostadsrätts- föreningar. Ur ett konsumentperspektiv är det påkallat. Utredningens bedömning är att en bostadsrättsförenings årsredovisning bör innehålla en kassaflödesanalys samt presentation av ett antal nyckeltal i form av t.ex. årsavgift/kvm, skuldsättning/kvm och räntekänslighet. bör utarbeta ett särskilt allmänt råd för bostadsrättsföreningar Någon särskild samlad vägledning för bostadsrättsföreningars redovisning finns inte, och normgivningen i K2 och K3 har inte heller anpassats särskilt till bostadsrättsföreningar. Utredningen anser att det föreligger behov av en särskild vägledning för bostadsrättsföreningars redovisning. Regeringen bör därför ge i uppdrag att ta fram en sådan vägledning. Vägledningen bör även innehålla de ytterligare regler som utredningen bedömer krävas för att fylla ut lagstiftningen t.ex. i form av tilläggsupplysningar, riktlinjer för angivande av nyckeltal och upprätt- ande av en kassaflödesanalys. Förslag och överväganden gällande den ekonomiska planen och intygsgivningen Av stor betydelse för konsumentskyddet är de regler som ska bidra till att bostadsrättsföreningarna är ekonomiskt hållbara, både när de inleder sin verksamhet och . Hit hör bl.a. reglerna om ekonomisk plan och intygsgivare. Innan en bostadsrättsförening får upplåta lägenheter med bostadsrätt måste den ha upprättat en ekonomisk plan. Planen är en teknisk och ekono- misk beskrivning över föreningen. Planen ska också vara försedd med intyg av två oberoende intygsgivare som bl.a. har till uppgift att pröva om gjorda beräkningar är vederhäftiga och om den ekonomiska planen fram- står som hållbar. Intygsgivarna ska utses av föreningen bland dem som har gett behörighet att utfärda intyg. Intygsgivarna är det enda opartiska organ som gör en reell prövning av projektet. Det är därför mycket viktigt att intygsgivarna är såväl kompetenta som oberoende. ges bemyndigande att meddela närmare föreskrifter om verkställigheten av bestämmelserna om ekonomisk plan och kostnads- kalkyl samt bestämmelserna om intygsgivning och intygsgivarna saknar enligt dagens regler föreskriftsrätt. En föreskriftsrätt för förväntas leda till en mer rättssäker och enhetlig tillämpning av bestämmelserna om ekonomisk plan och intygsgivare, vilket kommer att gagna såväl den enskilde konsumenten som intygsgivarna. Intygsgivarna ska vara godkända av Ordningen att föreningen själv ska utse sina två intygsgivare kan från prin- cipiella utgångspunkter anses tvivelaktig. Utredningen föreslår därför att föreningens val ska underställas prövning. De utsedda intygs- givarna ska således vara godkända av med avseende på det aktuella projektet. Det är viktigt att ärendena om godkännande kan hand- läggas snabbt och utan att alltför stora resurser tas i anspråk. Prövningen ska därför vara inskränkt till endast att intygsgivarna är fristående från projektet och att det inte rör sig om två intygsgivare som i alltför hög omfattning samarbetar. Krav på ansvarsförsäkring för intygsgivare Som intygsgivare är man inte anställd av . Intygsgivare arbetar självständigt och har ett personligt ansvar för sina uppdrag. Om intygsgi- varen uppsåtligen eller av oaktsamhet skadar föreningen eller bostadsrätts- havare vid fullgörandet av sitt uppdrag, ska intygsgivaren ersätta skadan. Även om skadeståndstvister mot intygsgivare är ovanliga menar utred- ningen att konsumentintresset starkt talar för att ett krav på ansvarsför- säkring bör införas för intygsgivare. Eftersom fråga är om ett personligt tioårigt ansvar för intygsgivaren är förekomsten av en ansvarsförsäkring i de flesta fall en förutsättning för att denne ska ha faktisk möjlighet att ersätta de skadelidande den ofta omfattande skada som en vårdslös intygs- givning kan resultera i. Skadeståndsansvaret blir annars en falsk trygghet för bostadsrättsföreningen och bostadsrättshavaren, i fall där ansvarsför- säkring saknas. Det bör ankomma på att överväga vilket för- säkringsbelopp försäkringen lägst ska gälla med per skada och år. En teknisk underhållsplan ska ingå som en del av den ekonomiska planen Utredningen föreslår att den ekonomiska planen, såväl i nyproduktion som vid ombildning, kompletteras med en komponentuppdelad teknisk under- hållsplan som ska visa fastighetens underhålls- och investeringsbehov de kommande 50 åren. Ett sådant krav lyfter på ett tydligt sätt fram sambandet mellan föreningens långsiktiga hållbarhet och faktorer som direkt påverkar bostadsrättshavarnas personliga ekonomi, t.ex. i form av höjda årsavgifter. De närmare uppgifterna om vad den föreslagna tekniska underhållsplanen ska innehålla, hur den ska följas upp och uppdateras bör utformas av Bo- verket. Tidsperspektivet för uppgifterna i den ekonomiska prognosen och känslighetsanalysen förlängs Enligt nu gällande regler ska uppgifterna i såväl den ekonomiska progno- sen som känslighetsanalysen avse och det elfte verksamhetsåret (se 4 a och 4 b §§ BRF). Att det elfte verksamhets- året omfattas beror på att det enligt tidigare regler var först då som fastig- hetsskatten slog igenom fullt ut. För nybyggda bostadshus finns en avgiftsbefrielse vad gäller fastighetsavgift. 2021/22:171 Bilaga 1 2021/22:171 Bilaga 1 Utredningen föreslår att det ska lämnas uppgifter om förhållanden på ännu än vad som är fallet eftersom en livslängd vanligtvis är mycket lång och underhållsbehovet typiskt sett ökar med byggnadens ålder. Hur lång prognosperioden behöver vara är svårt att enkelt svara på, eftersom de flesta större underhållsåtgärder dyker upp först efter 25–. Men det är knappast en meningsfull prognoshorisont, eftersom så mycket annat kan inträffa. En ekonomisk prognos över drifts- kostnader m.m. har inte något större värde . Tiden därefter är alltför osäker och beroende av förutsättningar som inte går att förutse. Enligt utredningens förslag ska prognoshorisonten därför som om- fatta samt det tionde och det tjugonde verksamhetsåret. ges möjlighet att meddela erinran samt beslut med omedelbar verkan Sanktionssystemet med återkallelse och varning kompletteras med en ny påföljd, erinran. Den nuvarande möjligheten till återkallelse och varning kan leda till onyanserade resultat. Varning bör reserveras för särskilt klandervärda ageranden som, om de upprepas, kan leda till återkallelse av registreringen. En erinran bör kunna meddelas i de fall där en varning framstår som en alltför sträng påföljd men förseelsen inte är av så enkel karaktär att den kan bedömas som ringa. Det rör sig om fall där intygs- givare handlat olämpligt men ändå inte alltför klandervärt. Det är angeläget att intygsgivare inte kan fördröja verkställighet av beslut om återkallelse genom att överklaga. Skyddet för konsumenter fordrar då i regel att intygsgivaren inte kan åta sig nya uppdrag. Utred- ningen föreslår därför att eller, efter överklagande, domstol ska kunna förordna att ett beslut om återkallelse av behörighet ska gälla . Skyddet för den som har tecknat förhandsavtal eller anmält intresse för en bostadsrätt Även bestämmelserna om förhandsavtal innehåller ett flertal konsument- skyddsregler. Ett sådant avtal kan ingås mellan en bostadsrättsförening och en blivande bostadsrättshavare. innebär att föreningen är skyldig att upplåta en lägenhet med bostadsrätt åt den som tecknar sig för lägenheten. Tecknaren är å sin sida skyldig att förvärva lägenhet med bostadsrätt. Reglerna om förhandsavtal, omfattar bl.a. krav på kostnadskalkyl och en särskild uppsägningsrätt för förhandstecknaren. Kostnadskalkylen ska på samma sätt som den ekonomiska planen vara försedd med ett intyg från två intygsgivare. Såväl vid tecknandet av förhandsavtal som vid upplåtelse ska föreningen ha ställt betryggande säkerhet för de inbetalningar som gjorts av den bostadssökande. Genom att fastställa sådant krav på föreningen har man velat säkerställa att konsumenten ges ett fullgott ekonomiskt skydd. Ett problem med förhandsavtal är att förhandstecknarna inte har insyn i styrelsens verksamhet och beslut fram till dess upplåtelseavtalet tecknas. Inte sällan är lång. bör därför åläggas en informationsskyldighet gentemot förhandstecknarna vid väs- entliga förändringar av förhandsavtalet eller vad som annars överens- kommits. En sådan informationsskyldighet bör gälla fram till dess upp- låtelseavtal tecknas. Det införs en uttrycklig rätt för förhandstecknaren att frånträda avtalet vid väsentliga avvikelser från vad som har avtalats Framför allt hänsynen till övriga förhandstecknare gör att den grund- läggande principen om avtalsbundenhet generellt ska respekteras även vid förhandsavtal. kan man inte bortse ifrån att den som vid nypro- duktion tecknar ett förhandsavtal har ett osäkrare underlag än den som tecknar ett avtal direkt om upplåtelse av bostadsrätt. Visserligen torde, med beaktande av de allmänna rättsgrundsatserna om hävning, även för- handsavtal kunna frånträdas om det visar sig att förutsätt- ningarna som en förhandstecknare utgått ifrån när han eller hon under- tecknade avtalet eller senare kommit överens om väsentligen brister. För att undanröja eventuella tveksamheter och därmed förbättra konsument- skyddet anser utredningen att en sådan rätt till hävning uttryckligen bör framgå av bostadsrättslagen. Bestämmelsen bör omfatta alla typer av väsentliga avvikelser, dvs. faktiska fel, rådighetsfel och rättsliga fel. Med undantag för förhandsavtal ska det inte vara tillåtet att ingå optionsavtal som syftar till framtida upplåtelse av en viss bostadsrättslägenhet eller överlåtelse av sådan Regleringen om förhandsavtal bygger på en avvägning av parternas in- tressen med beaktande även av tredje mans intressen, dvs. andra förhands- tecknare eller bostadsrättshavare. Att vid sidan av förhandsavtal – för vilka skyddsregler är uppställda – tillåta optionsavtal utan att det finns några skyddsregler för tredje man eller optionshavaren framstår inte som lämp- ligt. Enligt utredningens mening finns det ingen större mening med att införa skyddsregler för optionsavtal när det redan finns ett avtalsinstitut i form av förhandsavtal reglerat i bostadsrättslagen. Utredningen föreslår därför att det i bostadsrättslagen införs ett förbud för bostadsrättsförening- ar att ingå andra avtal om framtida upplåtelse av bostadsrättslägenheter än förhandsavtal. I praktiken använder byggföretagen olika former av avtal för att knyta till sig bostadsspekulanter i ett tidigt skede i ett byggprojekt. Dessa avtal är inte reglerade i lag utan villkoren utformas av respektive byggföretag. Vanliga namn på sådana avtal är boknings- eller reservationsavtal. Bok- nings- eller reservationsavtal används av byggföretagen inför tecknandet av förhandsavtal, eller rent av i stället för att teckna ett förhandsavtal. Ofta kräver byggföretagen vid tecknande av boknings- eller reservationsavtalet även att en bokningsavgift erläggs. Om den bostadssökande ångrar sig återbetalas regelmässigt inte hela bokningsavgiften utan avdrag görs för byggföretagets administrativa kostnader. Om köpet fullföljs avräknas däremot bokningsavgiften från insatsbeloppet. 2021/22:171 Bilaga 1 2021/22:171 Bilaga 1 avtal som syftar till köp av bostadsrättslägenhet riskerar det formkrav som finns avseende förhandsavtal att uttunnas och därmed beröva konsu- menter det skydd som bostadsrättslagen tillhandahåller. Särskilt fram- trädande synes detta vara då avtalet inte efterföljs av ett förhandsavtal utan direkt av ett upplåtelseavtal. I byggmästarbildade föreningar kan ofta partskonstellationen genomlysas och man kan se något som liknar parts- identitet mellan bostadsrättsföreningen och byggföretaget. Således kan reglerna om förhandsavtal och förskott i bostadsrättslagen kringgås genom tecknandet av föravtal med byggbolaget. Utredningen föreslår därför att även ett föravtal som tecknas med byggföretaget som motpart, t.ex. bok- nings- och reservationsavtal, vars syfte är att binda en bostadssökande till köp av en viss bostadsrättslägenhet, ska vara ogiltigt. När det sedan gäller optionsavtal vid överlåtelse kan konstateras att rättstillämpningen, när det gäller fast egendom, konsekvent har upprätt- hållit en syn på löften om köp som ogiltiga. Ett löfte om att sälja eller köpa en fastighet är med andra ord inte bindande, vilket innebär att en options- rätt avseende fast egendom saknar rättslig verkan. Som främsta motiv har bl.a. anförts viljan att upprätthålla det för fast egendom gällande form- kravet, och en samtidig rädsla för att bindande löften skulle kunna uttunna det formkrav som gäller vid köp av fast egendom. Bostadsrätten represen- terar ett betydande förmögenhetsvärde som ur konsumentskydds- synpunkt inte i någon större utsträckning skiljer sig från fastighetsinsti- tutet. Med andra ord torde åtminstone egendomstypen inte föranleda någon åtskillnad i regleringen vad gäller löften om framtida försäljning. Ur konsumentperspektiv saknas också ett reellt behov av sådana options- lösningar då dessa mest synes användas i spekulation. Med beaktande härav anser utredningen att det finns goda skäl för att även optionsavtal om framtida överlåtelse av bostadsrättslägenhet ska vara ogiltiga. Reglerna kring redovisning av slutlig kostnad skärps Under utredningens gång har det bl.a. från intygsgivarhåll framkommit att det i praktiken förekommer att byggföretag, främst mindre sådana, kring- går bestämmelsen om ställande av säkerhet i 4 kap. 2 § BRL. Detta görs genom att redovisa den slutliga kostnaden på föreningsstämma fastän den slutliga kostnaden omöjligt kan vara känd t.ex. då huset ännu inte är färdigställt. På så sätt undgår byggföretagen att bekosta en banksäkerhet eller liknande. väljer i dessa fall att upprätta en ekonomisk plan utan slutlig kostnad för föreningens hus, eftersom intygsgivning av eko- nomisk plan med slutlig kostnad förutsätter att byggnationen är färdig- ställd enligt tillsynsbeslut. Föreningsstämman hålls innan byggnationen är färdigställd. Bestämmelsen i 4 kap. 2 § BRL ska ge den som har betalat en avgift för bostadsrätten en garanti för att få ersättning om man utnyttjar sin rätt att frånträda bostadsrätten. Bestämmelsen är central ur konsumentskydds- synpunkt. Om säkerhet inte ställs enligt bestämmelsen kan bostadsrätts- havaren känna sig tvingad att avstå från sin uppsägningsrätt och behålla bostadsrätten för att skydda det kapital han har investerat. Möjligheten att redovisa slutlig kostnad på föreningsstämma enligt 4 kap. 2 § första stycket bör därför tas bort. Skyddet vid överlåtelse, pantsättning och utmätning 2021/22:171 Bilaga 1 Prisutvecklingen på bostadsrättsmarknaden ökar vikten av att det finns ett välfungerande regelverk kring överlåtelse och pantsättning av bostads- rätter. I olika sammanhang och har det framhållits att nuvarande ordning i flera avseenden är otillfredsställande för en kredit- givning av den omfattning som är aktuell. Till skillnad från fastigheter finns det inget centralt register över bostads- rätter. Om föreningen inte hanterar underrättelserna och anteckningarna av pantsättningarna på ett korrekt sätt kan det leda till att lägenhetsförteck- ningarna innehåller felaktiga uppgifter om panterna. Om korrekta uppgif- ter inte lämnas kan rättsförluster uppstå och föreningens styrelseledamöter kan bli skadeståndsskyldiga. Avsaknaden av ett centralt register innebär också att det är administrativt krångligt och tidskrävande för kreditinsti- tuten att hantera bostadsrättskrediter. Frågan om ett nationellt bostadsrätts- register, i syfte att stärka skyddet vid överlåtelse och pantsättning, har utretts vid ett flertal tillfällen utan att regeringen har gått vidare med försla- gen om inrättande av ett sådant register (se bl.a. delbetänkande Bostadsrättsregister, SOU 1998:80 och Bostadsrättsregister –några modeller för registrering av bostadsrätter, Ds 2007:12). I likhet med de tidigare utredningarna konstaterar utredningen att det finns allvarliga brister i det nuvarande systemet för pantsättningar av bostadsrätter. En betydligt mer betryggande ordning skulle erhållas genom införandet av ett centralt register för bostadsrätter, i vilket uppgift om pant- sättningar kunde registreras. Några förslag lämnas dock inte i denna del utan frågan bör ånyo utredas särskilt. Övergången av rättigheter och skyldigheter mellan bostadsrättshavare Det saknas i vissa avseenden en samordning mellan bestämmelserna i bostadsrättslagen och de civilrättsliga bestämmelserna i övrigt, vilket ibland kan ge upphov till oönskade och olämpliga situationer. Det före- kommer t.ex. att en köpare av en bostadsrätt beviljas medlemskap i för- eningen före tillträdesdagen enligt köpeavtalet. Genom medlemskapet övergår ansvaret gentemot föreningen för t.ex. skador på lägenheten på köparen, som blir bostadsrättshavare i samband med att medlemskapet beviljas (6 kap. 1 och 6 §§ BRL). är det typiskt sett säljaren som bär risken mellan parterna fram till tillträdet. Enligt utredningen är det viktigt att minimera den tid under vilken inne- havet av bostadsrätten och medlemskapet inte sammanfaller. gång av bostadsrätt sker genom köp, byte eller gåva ska därför ett beviljat medlemskap gälla från överlåtelseavtalets tillträdesdag eller, om tillträdes- dagen har passerats, genast. I andra fall av övergång av bostadsrätt än genom överlåtelse ska medlemskap, som , gälla från beslutsdagen eftersom det i dessa fall oftast inte finns någon bestämd tillträdesdag. Uppgifterna i lägenhetsregistret ska vara tillgängliga för var och en som vill ta del av dem m.m. En bostadsrättsförening har enligt dagens ordning en skyldighet att föra såväl en medlems- som lägenhetsförteckning. Det är styrelsen som är 2021/22:171 Bilaga 1 ålagd denna skyldighet. Till skillnad från uppgifterna i medlemsförteck- ningen är inte uppgifterna i lägenhetsförteckningen tillgängliga för var och en. Att t.ex. uppgift om pantsättning inte är tillgänglig för var och en gag- nar inte rättssäkerheten eller konsumentskyddet. Enligt utredningens mening är inte uppgifterna i lägenhetsförteckning- en, med undantag för själva fångeshandlingen, av så känslig natur att det med hänsyn till den enskildes intressen hindrar att uppgifterna görs till- gängliga för annan än bostadsrättshavaren. Det är ur konsumentskyddsperspektiv också viktigt att känna till om en bostadsrätt är utmätt eller föremål för betalningssäkring. Någon skyldighet att i lägenhetsförteckningen anteckna sådana förhållanden finns emellertid inte. Utredningen föreslår att en sådan anteckningsskyldighet införs för bostadsrättsföreningen. När det gäller lägenhetsförteckningen föreslås också att det förtydligas, i förekommande fall, vilka till lägenheten övriga utrymmen som upplåts med bostadsrätt samt att revisorn har att granska lägenhetsförteckningen. När det gäller skyldigheten för vissa bostadsföreningar och bostadsaktie- bolag att föra lägenhetsförteckning anpassas denna skyldighet i tillämpliga delar till nuvarande 9 kap. 10 § BRL samt utredningens förslag på ändring- ar gällande lägenhetsförteckningen. Avtal om överlåtelse av en andel i en bostadsförening eller en aktie i ett bostadsaktiebolag genom köp ska upprättas skriftligen och skrivas under av säljaren och köparen. Avtalet ska ta upp den lägenhet som överlåtelsen avser samt köpeskillingen. Motsvarande ska gälla överlåtelse av en sådan andel eller aktie genom byte eller gåva. Överlåtelser som inte uppfyller före- skrifterna är ogiltiga (2 § lagen [1983:1046] om skyldighet för vissa bostads- föreningar och bostadsaktiebolag att föra lägenhetsförteckning m.m.). Utredningen föreslår att samma formkrav som gäller för överlåtelse av bostadsrätt och fastighet bör gälla även för överlåtelse av andel i en bostads- förening eller en aktie i ett bostadsaktiebolag. Bestämmelsen i 2 § anpassas därför till motsvarande bestämmelser i jordabalken och bostadsrättslagen. Det innebär att en sidoöverenskommelse mellan parterna om en annan köpeskilling än den som anges i köpehandlingen är ogiltig. I stället är det pris som anges i köpehandlingen bindande för parterna, även om det i vissa fall kan jämkas. Underhåll och förändring av bostadsrättshavarens lägenhet Skärpta krav på upplåtelseavtalet För att undvika tveksamheter om parternas avsikter och därmed öka rätts- säkerheten för konsumenterna bör det i bostadsrättslagen införas krav på att ett skriftligt upplåtelseavtal ska skrivas under av parterna, dvs. rättsföreningen och bostadsrättsköparen. ska bestå och därför är det mycket viktigt att man på ett korrekt sätt anger vad som ingår i lägenheten och därmed den kommande bostadsrätten. Det förekommer inte sällan oklarheter om vad som omfattas av upplåtelsen, främst vad gäller mark men även gällande takterrasser och balkonger. Det är inte ovanligt att det i allmänna ordalag uttrycks så att ”till bostadsrätten hör mark/balkong/ terrass” eller att bostadsrättshavaren ”disponerar mark i anslutning till bostadsrättslägenheten”. är det oklart vilka rättigheter och skyldigheter som gäller för dessa utrymmen. För att undvika oklarheter föreslår utredningen att det förtydligas vad som ska omfattas av upplåtel- sen av bostadsrätten. Det bör således av lagtexten framgå att även till lägenheten tillhörande övriga upplåtna utrymmen ska anges i upplåtelse- avtalet. Det gäller då exempelvis takterrass/balkong/mark om sådan upp- låts med bostadsrätt. Bostadsrättshavarens rätt att förändra i lägenheten m.m. Bostadsrättshavarens rätt att göra ändringar i sin lägenhet sträcker sig väsentligt längre än hyresgästens. Allt fler bostadsrättshavare vill också göra stora förändringar i och av lägenheten. Troligtvis har prisutveck- lingen på bostadsrättsmarknaden bidragit till detta. Enligt 7 kap. 7 § BRL ska styrelsens tillstånd sökas i vissa situationer när bostadsrättshavaren vill förändra lägenheten.