prop · H903113 · 2022-02-03 00:00:00 — Det bör avslutningsvis nämnas att övriga bestämmelser i lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall kommer att vara tillämpliga på de beslut som fattas enligt de nu aktuella förslagen (se avsnitt 4.1). Detta innebär bl.a. att den som har beviljats anstånd ska betala den kostnadsränta som enligt skatteförfarandelagen gäller vid anstånd (4 §) och att beslut får överklagas till förvaltningsrätten (9 §). Det föreslås dock att beslut som avser avbetalningsplan inte får överklagas. Detta hänger samman med att beslut om den närmare utformningen av en avbetalningsplan, t.ex. gällande antalet förfallodagar och storleken på delposterna, är en åtgärd som vidtar i sin roll som borgenär för statens fordringar. Vad Företagarna anför i denna del leder inte till någon annan bedömning. Det kan dock nämnas att beslut som avser förlängning av anståndstiden kommer att kunna överklagas, på samma sätt som . Detta innebär t.ex. att en skattskyldig kan överklaga beslut om längden på den ytterligare förlängningsperioden. Ett förtydligande om att beslut som avser avbetalningsplan inte får överklagas tas in i bestämmelserna om överklagande i 9 §. Förslaget medför ändringar i 2, 3, 5 och 9 §§ lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall och att en ny paragraf, 1 c §, införs i samma lag. 4.3 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: Lagen om ändring i lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Det behövs inga övergångsbestämmelser. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: , , , , och tillstyrker förslaget. Ett flertal remissinstanser, däribland , , , NSD m.fl. och Visita, har inga invändningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Ett stort antal anstånd väntas upphöra , med början i . Ett tidigt ikraftträdande av de nu föreslagna ändringarna är viktigt bl.a. för att företag ska ges möjlighet att ansöka om ytterligare förlängning av anståndstiden och avbetalningsplan, samt för att ska ges tillräcklig tid att hantera ansökningarna. Det föreslås därför att lagen ska träda i kraft . Ändringarna är inte av sådant slag att några övergångsbestämmelser behövs. I detta avsnitt redogörs för förslagets effekter i den omfattning som bedöms lämpligt i det aktuella lagstiftningsärendet och med beaktande av förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. När det gäller Företagarnas synpunkt om bl.a. beräkning av uppbördsförluster (se avsnitt 4.2) kan följande förtydliganden göras. Statens uppbördsförluster kompenseras av den kostnadsränta och den anståndsavgift som betalas av anståndstagarna, dock antas att kompensationen inte är fullständig. Beräkningen av uppbördsförlusterna bygger på antagandet att ju längre anståndstiden är, desto större är risken för kreditförluster. Uppbördsförlusterna står således, i likhet med den totala kostnadsräntan och anståndsavgiften, i proportion till längden på anstånden. Det innebär att ju längre anståndstiden är, desto större blir den samlade uppbördsförlusten som inte täcks av kostnadsränta och anståndsavgift. När det gäller den varaktiga effekten så avser den ett mycket långt tidsperspektiv. Eftersom åtgärden är temporär och effekten beräknas som räntan åtgärden varar, blir effekten så liten att den avrundas till noll när den uttrycks i miljarder kronor med två decimaler. 2021/22:113 4.4.1 Befintliga regler samt förslag Möjligheten att bevilja anstånd enligt lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall återinfördes . Ett antal anpassningar av regelverket har därefter genomförts. I detta sammanhang bör det nämnas att trädde nya bestämmelser i kraft som bl.a. innebär att anståndstiden för tillfälliga anstånd kan förlängas med som längst . I denna proposition föreslås det bl.a. att efter ansökan får förlänga anståndstiden med ytterligare som längst 24 månader. En sådan förlängning förutsätter dock bl.a. att beviljar en avbetalningsplan, enligt vilken anståndsbeloppet ska vara avbetalt senast den förfallodag som infaller närmast efter att denna ytterligare förlängda anståndstid upphör. Det föreslås även att den anståndsavgift som är hänförlig till en viss delpost av anståndsbeloppet ska tas ut t.o.m. den kalendermånad då denna delpost ska betalas enligt en avbetalningsplan. Den anståndsavgift som är hänförlig till en viss delpost av anståndsbeloppet ska vidare betalas senast den förfallodag då denna delpost ska betalas enligt avbetalningsplanen. Det föreslås slutligen också att får återkalla ett anstånd helt eller delvis om ett underskott på skattekontot har lämnats till för indrivning efter att en ytterligare förlängd anståndstid har beslutats. 4.4.2Syfte och alternativa lösningar Möjligheten att få anstånd med inbetalning av skatter och avgifter infördes för att dämpa tillfälliga likviditetsproblem i företag som i grunden är sunda och livskraftiga. Anstånd med inbetalning av skatter och avgifter bedöms vara ett effektivt sätt att lindra de ekonomiska konsekvenserna av pandemin och de åtgärder som satts in för att minska smittspridningen. I denna proposition föreslås det alltså bl.a. att efter ansökan får förlänga anståndstiden med ytterligare som längst 24 månader. En sådan förlängning förutsätter dock bl.a. att beviljar en avbetalningsplan. Syftet med förlängningen av anståndstiden är att underlätta för företag vars ekonomiska situation ännu inte är sådan att de beviljade skattekrediterna kan betalas. Tiden för förlängningen bedöms vara väl avvägd utifrån företagens behov av likviditetsstöd under återhämtningen efter pandemin och den ytterligare kreditrisk som den utökade kredittiden medför för staten. Någon alternativ lösning som uppfyller företagens behov inom samma offentligfinansiella ramar bedöms inte finnas. Skulle förslaget inte komma till stånd kan belastningen på företagens likviditet bli så stor att annars sunda och livskraftiga företag inte får möjligheten att återgå till normal verksamhet. Förslaget bedöms inte medföra att det uppstår särskilda behov av informationsinsatser, förutom information om möjligheten att förlänga anståndstiden ytterligare och att beviljas en avbetalningsplan. Särskild hänsyn behöver heller inte tas när det gäller tidpunkten för ikraftträdandet, utöver vad som har förts fram i avsnitt 4.3. Den offentligfinansiella effekten av förslaget består i skillnaden mellan den offentligfinansiella effekten av aktuellt förslag och effekten av det förslag som aviserades i budgetpropositionen . Vid beräkningen används samma underlag och antaganden som för de beräkningar som gjordes i samband med aviseringen. Eventuella förändringar i den ekonomiska miljön som skett sedan avisering, t.ex. räntor, utestående anståndsbelopp, eller de utökningar av reglerna som träder i kraft , beaktas alltså inte i beräkningarna. Anledningen till att sådana effekter inte beaktas är att den offentligfinansiella effekten av förslaget enbart ska fånga den effekt som uppstår till följd av att reglerna ändrats i förhållande till aviseringen. Övriga effekter som beror på förändringar i underlaget är s.k. prognoseffekter. Förslaget påverkar de offentliga finanserna genom tre komponenter: kapitalkostnad, kreditrisk och intäkter. Statens kapitalkostnad uppstår genom att den förskjutning av skattebetalningen, som följer av anstånden, måste täckas genom ökad upplåning. Statens kreditrisk uppstår genom en ökad risk för uppbördsförluster. finns en motverkande effekt genom att anstånden kan förhindra att uppbördsförluster uppkommer i vissa företag. får staten en kompensation för den ökade kreditrisken genom den kostnadsränta och anståndsavgift som företagen får betala för anstånden. När det gäller kreditrisken är den samlade nettoeffekten av en möjlighet till ytterligare förlängning av anståndstiden svår att uppskatta. Med anstånd förlängs tiden mellan den skattepliktiga händelsen och betalningen av skatten, vilket typiskt sett ökar risken för uppbördsförluster. medför anstånden att företag som har tillfälliga likviditetsproblem, men som i grunden är livskraftiga, får hjälp att överbrygga denna svårighet, vilket minskar risken för uppbördsförluster. Sammantaget innebär alltså möjligheten till anstånd med inbetalning av skatter och avgifter att risken för uppbördsförluster ökar för vissa företag, som risken minskar för andra företag. Nettoeffekten på uppbördsförlusterna av utökad kredittid är generellt sett negativ, men storleken är svår att bedöma och skiljer sig sannolikt åt beroende på hur situationen ser ut. Det är dock troligt att i den situation som råder, där ekonomin är på väg att återhämta sig efter en kraftig nedgång, så finns ett förhållandevis stort antal företag som får förbättrade möjligheter att övervinna de tillfälliga svårigheterna med hjälp av den likviditetslättnad som en ytterligare förlängning av anståndstiden medför. Bedömningen är därför att nuvarande situation innebär att den negativa nettoeffekten på uppbördsförlusterna av en ytterligare förlängning av anståndstiden är mindre än den hade varit under normala omständigheter. Nedan visas beräkningarna av den offentligfinansiella effekten av förslaget om förlängning av anståndstiden och om avbetalningsplan. Först uppskattas storleken på de anstånd som kommer att förlängas. Sedan beräknas effekterna i form av kapitalkostnad, kostnadsränta och anståndsavgift. Efter detta beräknas effekterna på statens uppbördsförluster. Slutligen jämförs effekterna av förslaget med effekterna av det förslag som aviserades i budgetpropositionen för att bestämma den offentligfinansiella effekten. Som underlag för beräkningen av de offentligfinansiella effekterna används statistik över beviljade och återbetalda anstånd, när förslaget togs fram för avisering i budgetpropositionen. Enligt hade anstånd beviljats med totalt ca . hade ca återbetalats. Det betyder att det utestående anståndsbeloppet uppgick till ca , vilket motsvarar av det sammanlagda beviljade anståndsbeloppet (30,1/54,2 = 0,56). Utifrån statistik uppskattas den genomsnittliga anståndstiden på utestående anstånd . Det betyder att av anståndsbeloppet hade återbetalats och att återbetalningstakten kan uppskattas till (44‧12/11=0,48). Med antagandet att återbetalningstakten är kan det utestående anståndsbeloppet uppskattas till ca (54,9‧0,5‧0,5=13,5). Det saknas skäl att anta annat än att den uppvisade återbetalningstakten kommer att vara oförändrad även , och att de som ännu inte återbetalat sina anståndsbelopp när den nuvarande maximala anståndstiden upphört, kommer att begära avbetalning av det återstående beloppet. Med denna utgångspunkt förväntas ett anståndsbelopp om ca omfattas av en avbetalningsplan. Kapitalkostnad, kostnadsränta och anståndsavgift Statens kapitalkostnad beräknas utifrån anståndsbeloppet sett som ett genomsnitt för den aktuella perioden. På samma sätt beräknas de offentligfinansiella intäkterna utifrån den kostnadsränta och anståndsavgift som anståndstagarna får betala. Statens kostnader och intäkter kommer att infalla då de förväntade avbetalningsplanerna kommer att löpa. De flesta avbetalningsplaner kommer att löpa . De företag som beviljades anstånd , dvs. i samband med att möjligheterna till tillfälliga anstånd återinfördes, kommer att ha utnyttjat sin nuvarande maximala anståndstid . Om dessa företag beviljas en 24 månader lång avbetalningsplan kommer anståndsbeloppet att behöva vara avbetalt senast . De företag som beviljades anstånd i samband med att anståndsutrymmet utvidgades kommer att ha utnyttjat sin nuvarande maximala anståndstid . Med en 24 månader lång avbetalningsplan kommer anståndsbeloppet att behöva vara avbetalt senast . För sådana företag som beviljades anstånd i samband med att reglerna utvidgades kommer anståndsbeloppet i huvudfallet att behöva vara avbetalt senast . Av genomgången ovan framgår att en avbetalningsplan för ett anstånd som beviljades , i samband med att reglerna om tillfälliga anstånd återinfördes, som längst kan komma att löpa till . Anstånd som beviljades i samband med att reglerna utvidgades kan som längst komma att löpa till respektive . För att beräkna hur kapitalkostnaden, kostnadsräntan och anståndsavgiften, på anstånd för vilka avbetalningsplan beviljas, fördelar sig mellan åren måste uppskattningar göras dels av hur det totala beräknade anståndsbeloppet fördelar sig mellan olika beviljandetidpunkter, dels hur avbetalningarna kommer att fördela sig över tiden. Utifrån statistik kan en uppskattning av fördelningen mellan olika beviljandetidpunkter göras. Utifrån statistiken uppskattas att av det totala anståndsbeloppet avser anstånd som omfattas av de regler som infördes . När det gäller resterande av anståndsbeloppet uppskattas avse anstånd som omfattas av de regler som infördes , och uppskattas avse anstånd enligt de regler som infördes . När det gäller fördelningen av avbetalningarna över den tid som planen löper antas att av anståndsbeloppet betalas och att resterande betalas . De samlade avbetalningsplanerna kommer dock att löpa under en betydligt än , där en större andel av det totala beloppet kommer att avse anstånd som beviljats tidigt än . Av det skälet kommer det aggregerade beloppet för avbetalningsplanerna att minska mer i början än i slutet av den period som de kommer att löpa under. Antagandena ovan innebär att underlagen för kapitalkostnad, kostnadsränta och anståndsavgift , 2023, 2024 och 2025 beräknas genom en fördelning av den del av anstånden som förväntas omfattas av avbetalningsplan, , på dels beviljandetidpunkt, dels förväntad avbetalningstakt. Av det anståndsbelopp som omfattas av avbetalningsplan förväntas avse anstånd som beviljades i samband med reglernas införande (13,5‧0,75 = 10,1). Resterande 3,4 miljarder avser anstånd som beviljats i samband med att reglerna utvidgades (13,5‧0,25 = 3,4). För att få fram ett underlag för kapitalkostnad, kostnadsränta och anståndsavgift omräknas det aggregerade anståndsbelopp som omfattas av avbetalningsplan till genomsnittliga anståndsbelopp som avbetalningsplanen beräknas löpa på. För att beräkna avtagandetakten för det aggregerade anståndsbeloppet som beräknas omfattas av avbetalningsplan, dels med hänsyn till återbetalningar, dels med hänsyn till att löptiderna infaller under olika tidsperioder, antas att det samlade beloppet avtar . Vid fördelningen av avbetalningsplanen över kalenderår antas att i genomsnitt belöper på , 12 månader på och på det tredje året. Det innebär att för anstånd som beviljades i samband med att reglerna infördes antas av avbetalningsplanerna belöpa på 2022, 12 månader på 2023 och på 2024. Resterande anstånd antas belöpa med på 2023, på 2024 och med på 2025. Av antagandena ovan följer att det samlade beloppet för avbetalningsplanerna kan uppskattas till och att det kan beräknas till ((10,1– (10,1‧0,5‧7,5/12 = 6,9)). Det genomsnittliga anståndsbeloppet kan därmed beräknas till ((10,1+6,9) /2) = 8,5), vilket utgör underlaget för kapitalkostnader, kostnadsränta och anståndsavgift. kommer det att finnas avbetalningsplaner avseende såväl anstånd som beviljats enligt reglerna vid anståndens införande som anstånd som beviljats vid senare utvidgningar. När det gäller beloppen enligt reglerna vid anståndens införande uppgår beloppet vid ingång av 2023 till . Beloppet vid årets utgång beräknas till . Genomsnittsbeloppet kan därmed beräknas till ((6,9+3,5) /2 = 5,2). Beloppet enligt senare utvidgning av anståndsreglerna uppgår vid ingång enligt uppskattningen ovan till . Beloppet vid årets utgång beräknas i enlighet med antaganden ovan till ((3,4 – (3,4‧0,5‧7,5/12) = 2,3), vilket medför ett genomsnitt om ((3,4+2,3) /2 = 2,9). Det samlade underlaget uppgår därmed till (5,2+2,9 = 8,1). Vid ingången av beräknas anståndsbeloppet som beviljats enligt reglerna vid införandet av anstånd till . Vid utgången beräknas beloppet till (3,5– (3,5‧(0,5‧4,5/12) = 2,8). Genomsnittet uppgår därmed till ((3,5+2,8) /2 = 3,2). När det gäller anstånd som beviljats enligt senare regler om utvidgning beräknas det samlade beloppet vid årets ingång till och vid utgången till . Genomsnittet uppgår därmed till ((2,3+1,2) /2 = 1,8). Underlaget för hela 2024 uppgår därmed till (3,2+1,8 = 5,0). Underlaget består enbart av kvarvarande anstånd avseende utvidgning av reglerna. Det ingående anståndsbeloppet uppgår till och det genomsnittliga beloppet vid upphörandet till , vilket ger ett genomsnitt för perioden om . Statens upplåningskostnad motsvarar den femåriga statsobligationsräntan som prognostiseras till . Statens räntekostnad kan därmed beräknas till (8,5‧0,0018‧7,5/12 =0,01), till ((5,2‧0,0018) + (2,9‧0,0018‧7,5/12) = 0,01), till ((3,2‧0,0018‧4,5/12) + (1,7‧0,0018) = 0,01) och till (1,1‧0,0018‧4,5/12 = 0,00). Anståndstagarna får betala en kostnadsränta och en anståndsavgift för den tid som avbetalningsplanen löper. Kostnadsräntan uppgår till och anståndsavgiften uppgår till per påbörjad anståndsmånad. Med en beräkning utifrån samma underlag som ovan uppgår den samlade kostnadsräntan och anståndsavgiften till (8,5‧ ((0,0125‧7,5/12) + (7,5‧0,001)) = 0,13). beräknas den samlade kostnadsräntan och anståndsavgiften till ((5,2 ‧ (0,0125+(12‧0,001)) + (2,9‧ ((0,0125‧7,5/12) + (7,5‧0,001)) =0,17). beräknas den samlade kostnadsräntan och anståndsavgiften till ((3,2 ‧ ((0,0125‧4,5/12) + (4,5‧0,001)) + (1,8 ‧ (0,0125+(12‧ 0,001)) = 0,07). beräknas motsvarande belopp till (1,1 ‧ ((0,0125‧4,5) + (4,5‧0,001)) = 0,01). Beräkningen av uppbördsförluster följer de principer som låg till grund för den beräkning som gjordes då reglerna för tillfälliga anstånd återinfördes (se prop. 2019/20:132). Utgångspunkten var vid återinförandet att staten till fullo kompenseras för de ökade uppbördsförlusterna genom den kost- Prop. 2021/22:113 nadsränta och anståndsavgift som staten tar ut. räntan och anståndsavgiften antas med andra ord spegla den ökade kreditrisken. Den föreslagna kostnadsräntan och anståndsavgiften var vid införandet respektive per påbörjad anståndsmånad. När möjligheter till förlängning av anståndstiden föreslogs i prop. 2020/21:77 bedömdes att den negativa effekten på uppbördsförlusterna var lägre vid förlängning av redan befintliga anstånd än vid införande av möjligheterna till anstånd. Anledningen till detta är att de företag som är aktuella för förlängning av anståndstiden är de som har kunnat hantera de ekonomiska utmaningarna under pandemin på ett förhållandevis bra sätt, vilket kan antas indikera en relativt hög kreditvärdighet. I brist på annat underlag antogs därför i prop. 2020/21:77 att nettoeffekten på uppbördsförlusterna av en förlängning av redan beviljade anstånd motsvarar den kostnadsränta och anståndsavgift som där föreslogs, respektive per påbörjad anståndsmånad. Det har efter att propositionen togs fram inte tillkommit någon ny information som motiverar någon annan bedömning i detta avseende. När det gäller uppbördsförlusterna för de företag som väljer att förlänga anståndstiden ytterligare genom att komma överens med om en avbetalningsplan, när den nuvarande maximala anståndstiden löpt ut, bedöms den negativa effekten på uppbördsförlusterna därför vara densamma som vid tidigare förlängning av anståndstiden. Med dessa utgångspunkter beräknas uppbördsförlusterna till följd av förslaget om avbetalningsplan medföra en offentligfinansiell effekt om -0,2022 (8,5‧ ((0,0125‧7,5/12) + (7,5‧0,002)) = 0,19), -0,2023 ((5,2 ‧ (0,0125 + (12 ‧ 0,002)) + (2,9‧((0,0125‧7,5/12) + (7,5‧0,002)) =0,25), -0,2024 (3,2‧ ((0,0125‧4,5/12) + (4,5‧0,002)) + (1,8‧ ((0,0125+(12‧0,002)) = 0,11) och till -0,(1,1‧ ((0,0125‧4,5/12) + (4,5‧0,002)) = 0,02). Samlad effekt och avvikelse från tidigare avisering I tabell 4.1 visas de samlade effekterna av införandet av möjligheten att förlänga anståndstiden genom en avbetalningsplan. 2021/22:113 Tabell 4.1 Offentligfinansiell effekt av förslag om utökad anståndstid -0,01 -0,01 -0,01 -0,01 -0,00 -0,00 -0,19 -0,19 -0,26 -0,11 -0,02 -0,00 -0,07 -0,07 -0,09 -0,04 -0,01 -0,00 Anmärkning: På grund av avrundningar kan summeringen i sista raden skilja sig från den som erhålls om beloppen för ränteeffekt, kostnadsränta och anståndsavgift samt uppbördsförluster adderas. Enligt förslaget kan avbetalningsplanen som längst omfatta 24 månader, vilket är 9 månader längre än det förslag som aviserades i budgetpropositionen . Utökningen medför att den förväntade offentligfinansiella nettokostnaden blir högre. Avvikelsen mot aviserad offentligfinansiell kostnad visas i tabell 4.2. Tabell 4.2 Avvikelse av summa offentligfinansiell effekt mot avisering i budgetpropositionen -0,01 -0,02* -0,01 -0,00 *I aviseringen i budgetpropositionen angavs nettoeffekten till -0,01. avrundning innebär att beloppet egentligen uppgår till -0,02, vilket i sin tur innebär att avvikelsen rätteligen bör vara -0,02 (-0,04 - -0,02 = -0,04 + 0,02 = -0,02). Förslaget om en förlängning av avbetalningsplanen påverkar även effekterna av det utökade anståndsutrymme som föreslogs i prop. 2021/22:89. Eftersom förslaget om utökat anståndsutrymme inte var känt vid utformningen av det ursprungliga förslaget om avbetalningsplan innefattas inte denna effekt i sammanställningen ovan. Den offentligfinansiella effekten av en förlängning av avbetalningsplanen, på den utökning av anståndsutrymmet som föreslogs i prop. 2021/22:89, beräknas till -0,respektive 2026. Anstånden avser skatter som är fastställda, men inte betalda. De fastställda skatterna, och därmed det finansiella sparandet, påverkas inte av den förskjutna betalningen. Däremot påverkas statens lånebehov och därmed även budgetsaldot. Förslaget om att införa en möjlighet till ytterligare förlängning av anståndstiden medför att betalningar om totalt ca kommer att förskjutas i tiden. Enligt uppskattningen ovan avser av det förskjutna anståndsbeloppet anstånd som beviljats enligt de regler som infördes , medan resterande avser anstånd som beviljats enligt de utökade regler som infördes . Med de antaganden som gjorts ovan av avbetalningstakten bedöms förskjutas och 2024 (10,1 – (10,1‧0,5‧7,5/12) = 6,9) med jämn fördelning på respektive år. förskjuts och 2025 (3,4 – (3,4‧0,5‧7,5/12) = 2,3). Den samlade effekten på budgetsaldot visas i tabellen nedan. Tabell 4.3 Effekter på budgetsaldo av utökad anståndstid -6,9 Effekten på budgetsaldot avviker från aviseringen i budgetpropositionen . Avvikelsen framgår av tabell 4.4. Tabell 4.4 Avvikelse av budgetsaldo mot avisering i budgetpropositionen -3,5 efterlyser en beskrivning av förslagets påverkan på konkurrensförhållandena för berörda företag (se avsnitt 4.2). Kriterierna och kraven för att beviljas förlängning av anståndstiden är generella och gäller för alla företag. Vidare bör storleken på de skatter och avgifter som omfattas av anstånd vara jämförbara mellan företag som bedriver likartad verksamhet och som därmed konkurrerar med varandra. Förslaget om förlängning av anståndstiden bedöms därmed vara neutralt ur konkurrenssynpunkt. Åtgärdens syfte är att underlätta för företag vars kassaflöde ännu inte nått en sådan nivå som möjliggör återbetalning av hela anståndsbeloppet på 2021/22:113 den ordinarie förfallodagen. Genom förslaget ökar flexibiliteten för företag som i grunden är livskraftiga och som inom överskådlig tid har en möjlighet att återgå till en situation där verksamheten genererar ett långsiktigt stabilt kassaflöde. Det finns även andra företag än de som beviljas avbetalning av anståndsbelopp som kan gynnas genom att flexibiliteten minskar risken för likviditetsproblem hos kunder och leverantörer. i ett större perspektiv bidrar en åtgärd som medför en mer flexibel övergång till en situation där det normala är att företagen har en verksamhet som är i balans med de skatter och avgifter som ska betalas, till en stabilisering av den makroekonomiska utvecklingen. Underlag från visar att totalt ca 51 000 företag hade beviljats anstånd och att ca 29 000 av dessa fortfarande hade ett utestående anstånd.