prop · H903233 · 2022-04-19 00:00:00 — beträffande rättens beslut. Denna lag träder i kraft . 2021/22:233 Bilaga 2 Efter remiss har yttrande över promemorian Resning vid nya uppgifter om den tilltalades ålder (Ds 2018:19) inkommit från Attunda tingsrätt, Barn- ombudsmannen, , Brottsofferjourernas riksför- bund, , , , , , , Hovrätten för Nedre , Hovrätten för , Hovrätten för Övre , Hovrätten över och , , vid , Justitiekanslern, Kriminalvården, , , ombudsmän, , , hovrätt, och . Barnrättsbyrån, Civil Rights Defenders, , Kriminellas revansch i samhället, Rädda barnen, och Unizon har inte inkommit med något remissyttrande. Sammanfattning av betänkandet Brottmålsprocessen (SOU 2013:17) i relevanta delar Vårt övergripande uppdrag har varit att överväga åtgärder för att skapa ett mer ändamålsenligt brottmålsförfarande i såväl tingsrätt som hovrätt där lagföringens kvalitet och effektivitet ytterligare kan förbättras. I uppdraget har bl.a. ingått att överväga följande. Om ansvarsfördelningen mellan åklagare och domstol samt deras roller och funktioner kan utvecklas och göras tydligare. Om parternas inflytande över brottmålsprocessen och deras ansvar för att målet förs mot ett avgörande kan ökas. Hur förberedelsen i brottmål kan förbättras, bl.a. i syfte att skapa en effektivare handläggning och tillförsäkra att rätten har ett fullständigt underlag vid avgörandet. Hur handläggningen av brottmål i både tingsrätt och hovrätt i högre grad kan anpassas till vad som behövs för sakens prövning i det enskilda fallet, t.ex. genom att skapa mer flexibla regler och alternativa former för avgörande av mål i domstol. Hur risken för inställda förhandlingar kan minska. Hur rättens sammansättning bör vara i olika situationer. Frågor som rör stödet till målsäganden. I uppdraget betonas att vi ska ägna uppmärksamhet åt hur de förändringar vi föreslår kan få genomslag i praktiken och att vi även ska överväga hur genomslaget av redan genomförda förändringar kan förbättras. 2021/22:233 Bilaga 4 Hovrättens huvudsakliga uppgift är att granska och överpröva tingsrättens avgörande och rätta till felaktigheter i det. Parterna disponerar över vad som ska prövas i hovrätten genom att överklaga och i sina överklaganden peka på vad som ifrågasätts i tingsrättens avgörande. Hovrättens överprövning bör ordnas så att överklagade mål prövas i den omfattning och i de former som krävs i det enskilda fallet. Vi lämnar flera förslag som, utifrån dessa utgångspunkter, syftar till att göra hovrättsprocessen mer ändamålsenlig: -Ett ytterligare undantag görs från förbudet mot reformatio in pejus. Undantaget innebär att hovrätten får döma till en svårare eller mer ingripande påföljd än den som tingsrätten dömt till om det finns skäl att undanröja en villkorlig dom eller skyddstillsyn på grund av den dömdes misskötsamhet. 2021/22:233 Bilaga 5 Betänkandets lagförslag i relevanta delar Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 49 kap. 13 § och 54 kap. 12 § ska upphöra att gälla, dels att 1 kap. 3 b §, 2 kap. 4 §, 5 kap. 3 §, 12 kap. 14 §, 19 kap. 7 och 11 a §§, 20 kap. 8 §, 22 kap. 2 och 5 §§, 23 kap. 21 §, 28 kap. 2 §, 30 kap. 2 och 4 §§, 31 kap. 1 §, 33 kap. 6 §, 35 kap. 6 §, 36 kap. 17 och 20 §§, 10 §, 45 kap. 1–4, 5, 7–10 a, 11, 13–13 a, 14, 15 och 16 §§, 46 kap. 6, 8, 14–15 och 15 a §§, 47 kap. 2 och 7 §§, 48 kap. 2, 4–8, 10, 12 och 19 §§, 49 kap. 14 a §, 51 kap. 4, 7 a, 8–9, 12–13, 19, 23 och 25 §§ , 53 kap. 2 §, 54 kap. 9 §, 55 kap. 15 § och 56 kap. 13 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas 23 nya paragrafer, 20 kap. 8 a §, 21 kap. 3 c och 10a §§, 22 kap. 2 a §, 23 kap. 18 a §, 30 kap. 3 a–b §§, 45 kap. 1 a, 4 a, 10b–c, 13 b–d och 14 a §§, 46 kap. 15 b §, 47 kap. 7 a och 20 a §§, 49 kap. 14b§, 51 kap. 13 a, 13 b, 25 a och 25 b §§ av följande lydelse. Hovrätten får inte med anledning av den tilltalades överklagande eller av åklagarens överklagande till hans eller hennes förmån döma till en brottspåföljd som är att anse som svårare eller mer ingripande för den tilltalade än den som tingsrätten dömt till. Hovrätten får dock överlämna till särskild vård enligt 31 eller 32 kap. eller, om tingsrätten beslutat om sådan vård, döma till annan påföljd. 32 kap. 5 § 32 kap. 5 § jämställas med fängelse. jämställas med fängelse. Har tingsrätten förenat villkorlig Har tingsrätten förenat villkorlig dom eller skyddstillsyn med en dom eller skyddstillsyn med en föreskrift som förutsätter samtycke föreskrift som förutsätter samtycke och samtycker den dömde inte och samtycker den dömde inte längre till föreskriften, får hov- längre till föreskriften, eller finns rätten trots första stycket döma till det skäl att undanröja påföljden en svårare eller mer ingripande enligt 27 kap. 6 § punkten 3 eller 28 kap. 8 § , får hov- rätten trots första stycket döma till en svårare eller mer ingripande Hovrätten får inte med anledning av ett överklagande som anges i första stycket besluta om utvisning, om tingsrätten inte har meddelat sådant beslut, eller bestämma än tingsrätten gjort för förbud för den tilltalade att återvända till . Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 2.Äldre bestämmelser gäller i fråga om krav på prövningstillstånd vid överklagande av domar och beslut som meddelats före ikraftträdandet. 2021/22:233 Bilaga 5 Efter remiss har yttrande över betänkande Brottmålsprocessen (SOU 2013:17) lämnats av ombudsmän, domstolen, , , Hovrätten över och , Hovrätten för , Hovrätten för Nedre , Hovrätten för , Attunda tingsrätt, , tingsrätt, , , , , , , , , , , tings- rätt, Justitiekanslern, , , Ekobrotts- , , , Statskontoret, uni- versitet (), (), (), , advokatsamfund, Kommuner och Landsting, Svenskt näringsliv TCO, , , , , frivilliga samhällsarbetare och . I Samhället har inte kommit in med något remissyttrande. LO har avstått från att yttra sig. som organisation har avstått från att yttra sig. Remissyttranden har dock, som framgår ovan, inkommit från SACO-förbunden och . Om endast den tilltalade har överklagat tingsrättens dom eller om åklagaren har överklagat domen till den tilltalades fördel får hovrätten inte döma till en påföljd som är att anse som svårare eller mer ingripande för den tilltalade än den som tingsrätten dömt till. Hovrätten får dock överlämna den tilltalade till särskild vård enligt 31 eller 32 kap. eller, om tingsrätten beslutat om sådan vård, döma till en annan påföljd.När hovrätten prövar en fråga som avses i första stycket 1 eller 2 behöver hänsyn endast tas till omständigheter som har åberopats av en part. Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 51 kap. 23 a och 25 §§, 55 kap. 15 § och 58 kap. 2, 3 och 5 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 51 kap. 25 a §, av följande lydelse. 2021/22:233 Bilaga 7 Har tingsrätten funnit att den Om tingsrätten har funnit att den tilltalade skall dömas för den åtalade tilltalade ska dömas för den åtalade gärningen och om domen överklag- bara beträffande annat än denna as bara beträffande annat än denna fråga, skall hovrätten pröva frågan fråga, ska hovrätten pröva frågan 1. det i denna del finns något för- något förhållande som skulle kunna hållande som skulle kunna utgöra grund för resning enligt 58 kap. 2 § 1–4 eller 6, eller som skulle kunna undanröjande av domen på grund medföra undanröjande av domen på grund av domvilla, eller 2.målets utgång vid tingsrätten i samma del uppenbarligen beror på förbiseende eller misstag. Beträffande fråga som avses i första stycket 1 eller 2 behöver hänsyn tas endast till omständigheter som har åberopats av part. Hovrätten får inte med anledning av den tilltalades överklagande eller av åklagarens överklagande till hans eller hennes förmån döma till en brottspåföljd som är att anse som svårare eller mer ingripande för den tilltalade än den som tingsrätten dömt till. Hovrätten får dock överlämna till särskild vård enligt 31 eller 32 kap. eller, om tingsrätten beslutat om sådan vård, döma till annan påföljd. Senaste lydelse 1989:656. Senaste lydelse 2006:890. 2021/22:233 Bilaga 7 Vid tillämpningen av första stycket skall sluten ungdomsvård enligt 32 kap. 5 § jämställas med fängelse. Har tingsrätten förenat villkorlig dom eller skyddstillsyn med en föreskrift som förutsätter samtycke och samtycker den dömde inte längre till föreskriften, får hovrätten trots första stycket döma till en svårare eller mer ingripande påföljd. Hovrätten får inte med anledning av ett överklagande som anges i första stycket besluta om utvisning, om tingsrätten inte har meddelat sådant beslut, eller bestämma än tingsrätten gjort för förbud för den tilltalade att återvända till . Vid tillämpningen av första stycket ska sluten ungdomsvård enligt 32 kap. 5 § jämställas med fängelse. Första stycket gäller inte om 1.tingsrätten har förenat en villkorlig dom eller en skyddstillsyn med en föreskrift som förutsätter samtycke och den tilltalade inte längre samtycker till föreskriften, 2.tingsrätten har bestämt påföljden till skyddstillsyn och den tilltalade har misskött skyddstillsynen på ett sådant sätt att det finns förutsättningar enligt 28 kap. 8 § att undanröja den, eller 3.det framkommer en omständighet eller ett bevis som skulle kunna utgöra grund för resning i fråga om påföljd enligt 58 kap. 3 § första stycket 3. Om endast den tilltalade har överklagat tingsrättens dom eller om åklagaren har överklagat domen till den tilltalades fördel får hovrätten inte besluta om utvisning, om inte tingsrätten har meddelat ett sådant beslut, eller bestämma än tingsrätten gjort för förbud för den tilltalade att återvända till . Första stycket gäller inte om det framkommer en omständighet eller ett bevis som skulle kunna utgöra grund för resning i fråga om utvisning enligt 58 kap. 3 § första stycket 3. Sedan en dom i brottmål har fått laga kraft får resning beviljas till fördel för den tilltalade om1. en ledamot av rätten, en anställd vid domstolen eller åklagaren med avseende på målet har begått ett brott eller gjort sig skyldig till tjänsteförseelse, eller om ett ombud, en ställföreträdare eller en försvarare med avseende på målet har begått ett brott och brottet eller tjänsteförseelsen kan antas ha inverkat på målets utgång,2. en lagfaren domare eller åklagaren har varit jävig och det inte är uppenbart att jävet har saknat betydelse för målets utgång, 3. en skriftlig handling som åberopats som bevis har varit falsk eller om ett vittne, en sakkunnig eller en tolk har lämnat en osann uppgift eller förtigit sanningen och detta kan antas ha inverkat påutgången,4. sökanden åberopar en omständighet eller ett bevis som inte Vid rättegången i Högsta dom- Vid rättegången i Högsta dom- stolen skall i övrigt följande be- stolen ska i övrigt följande bestäm- 1. i tvistemål, 50 kap. 10 § tredje 1. i tvistemål: 50 kap. 10 § tredje stycket, 12 §, 14–22 §§, 24 § och stycket, 12 §, 14–22 §§, 24 § och 25 § första och andra styckena och 25 § första och andra styckena, och 2. i brottmål, 51 kap. 8 § fjärde 2. i brottmål: 51 kap. 8 § fjärde stycket, 10 § tredje stycket, 12 §, stycket, 10 § tredje stycket, 12 §, 14–22 §§, samt 23 a, 24, 25 och 14–22 §§, 23 a–25 a och 30 §§. Det som sägs i 50 kap. 26–29 §§ Det som sägs i 50 kap. 26–29 §§ rörande tvistemål samt i 51 kap. och i 51 kap. 26–29 §§ om undan- 26–29 §§ rörande brottmål om röjande av en tingsrätts dom och undanröjande av tingsrätts dom och om återförvisning gäller för Högsta om återförvisning gäller för Högsta domstolen i fråga om en lägre rätts domstolen i fråga om lägre rätts Sedan en dom i brottmål vunnit laga kraft, får resning beviljas till förmån för den tilltalade, 1. om någon ledamot av rätten, där anställd tjänsteman eller åklagaren med avseende på målet har gjort sig skyldig till brottsligt förfarande eller tjänsteförseelse eller om något brott som har avseende på målet ligger ombud, ställföreträdare eller försvarare till last, samt brottet eller tjänsteförseelsen kan antas ha inverkat på målets utgång, 2. om någon lagfaren domare eller åklagaren har varit jävig och det inte är uppenbart att jävet har saknat betydelse för målets utgång, 3. om någon skriftlig handling, som åberopats till bevis, har varit falsk eller om ett vittne, en sakkunnig eller en tolk har avgett falsk utsaga samt handlingen eller utsagan kan antas ha inverkat på utgången, 4. om någon omständighet eller något bevis, som inte har Senaste lydelse 2005:683. Senaste lydelse 1987:1345. 2021/22:233 Bilaga 7 förebringats, åberopas och dess förebringande sannolikt skulle ha lett till att den tilltalade frikänts eller till att brottet hänförts under en mildare straffbestämmelse än den som tillämpats eller om det, med hänsyn till vad sålunda åberopas och i övrigt förekommer, finns synnerliga skäl att på nytt pröva frågan om den tilltalade har förövat det brott, för vilket han dömts, eller 5.om den rättstillämpning, som ligger till grund för domen, uppenbart strider mot lag. har lagts fram och som sannolikt skulle ha lett till att den tilltalade skulle ha frikänts eller till att en mildare straffbestämmelse skulle ha tillämpats för brottet, eller om det med hänsyn till vad som åberopas och i övrigt förekommer finns synnerliga skäl att på nytt pröva frågan om den tilltalade har begått det brott som han eller hon har dömts för, 5. sökanden åberopar en omständighet eller ett bevis som inte har lagts fram om att den tilltalade är yngre än vad rätten funnit, och som sannolikt skulle ha lett till att den tilltalade skulle ha dömts till en lindrigare eller mindre ingripande påföljd, eller till en annan utgång i utvisningsfrågan, eller 6. den rättstillämpning som ligger till grund för domen uppenbart strider mot lag. Sedan en dom i brottmål vunnit Sedan en dom i brottmål har fått laga kraft, får resning beviljas till laga kraft får resning beviljas till men för den tilltalade, nackdel för den tilltalade om 1. om något sådant förhållande, 1. det har funnits ett sådant för- som avses i 2 § 1 eller 3, förelegat hållande som avses i 2 § 1 eller 3 och detta kan antas ha medverkat och detta kan antas ha medverkat till att den tilltalade frikänts eller till att den tilltalade har frikänts till att brottet hänförts under en eller till att det har tillämpats en melse än den som borde ha melse för brottet än den som borde tillämpats, eller, 2. om det för brottet är före- 2. sökanden åberopar en omstän- dighet eller ett bevis som inte någon omständighet eller bevis, har lagts fram och som som inte har förebringats, sannolikt skulle ha lett till att den tilltalade skulle ha dömts för brottet sannolikt skulle ha lett till att den eller till att en väsentligt strängare tilltalade dömts för brottet eller till straffbestämmelse skulle ha tilläm- att detta hänförts under en väsent- pats för brottet, eller 5 Senaste lydelse 1987:1345. ligt strängare straffbestämmelse än den som tillämpats. Ej må på grund av förhållande, som avses i 2, resning beviljas, med mindre parten gör sannolikt, att han icke vid den rätt, som meddelat domen, eller genom fullföljd från denna kunnat åberopa omständigheten eller beviset eller han eljest haft giltig ursäkt att ej göra det. I resningsansökan skall sökanden uppgiva: 1.den dom ansökan avser; 2.det förhållande, varå ansökan grundas, och skälen för ansökan; samt 3.de bevis sökanden vill åberopa och vad han vill styrka med varje särskilt bevis. Grundas ansökan å förhållande, som avses i 1 § första stycket 3 eller 3 § första stycket 2, skall sökanden uppgiva anledningen till att omständigheten eller beviset ej åberopats i rättegången. Ansökan skall vara egenhändigt undertecknad av sökanden eller hans ombud. Vid ansökan skola i huvudskrift eller styrkt avskrift fogas de skriftliga bevis sökanden åberopar. 3.sökanden åberopar en omständighet eller ett bevis som inte har lagts fram om att den tilltalade är äldre än vad rätten funnit, och som sannolikt skulle ha lett till att den tilltalade skulle ha dömts till en väsentligt svårare eller väsentligt mer ingripande påföljd, eller till en annan utgång i utvisningsfrågan. Resning enligt första stycket 2 eller 3 får endast beviljas om 1.det är föreskrivet fängelse för brottet, och 2.sökanden gör sannolikt att han eller hon inte vid den rätt som har meddelat domen, eller genom att överklaga domen, har kunnat åberopa omständigheten eller beviset eller han eller hon annars har haft giltig ursäkt att inte göra det. I resningsansökan ska sökanden ange 1.den dom som ansökan avser, 2.det förhållande som ansökan grundas på och skälen för ansökan, och 3.de bevis som sökanden vill åberopa och vad han eller hon vill styrka med varje särskilt bevis. Om ansökan grundas på 1 § första stycket 3, eller 3 § första stycket 2 eller 3, ska sökanden ange anledningen till att omständigheten eller beviset inte har åberopats i rättegången. Ansökan ska vara egenhändigt undertecknad av sökanden eller hans eller hennes ombud. De skriftliga bevis som sökanden åberopar ska lämnas in i original eller som bestyrkt kopia tillsammans med ansökan. 2021/22:233 Bilaga 7 2021/22:233 Bilaga 7 1.Denna lag träder i kraft . 2.Avser en dom ansvar för brott som den tidigare tilltalade har begått före får resning i fråga om utvisning enligt 58 kap. 2 § 5 eller 3 § första stycket 3 beviljas endast om resning beviljas i fråga om påföljd. Förslag till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare Härigenom föreskrivs att det i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare ska införas två nya paragrafer, 40 och 41 §§, och närmast före 40 § en ny rubrik av följande lydelse. 2021/22:233 Bilaga 7 Om en ansökan om resning avser en tilltalad som inte har fyllt arton år ska rätten underrätta vårdnads- havaren eller någon annan som svarar för den unges vård och fostran samt någon annan som har en fostrande roll i förhållande till den unge om ansökan. rättelse ska inte lämnas om det strider mot den unges bästa eller om det finns andra särskilda skäl. En ansökan om resning som avser en tilltalad som inte har fyllt tjugoett år ska handläggas skynd- Denna lag träder i kraft . 2021/22:233 Bilaga 8 Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet Nya uppgifter om den tilltalades ålder i straffprocessen Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga Förslagen föranleder följande yttrande. Förslagen i remissen rör möjligheterna till resning i brottmål i sådana fall då rätten vid sin bedömning av påföljdsfrågan har utgått från en uppgift om den tilltalades ålder, som senare visar sig ha varit felaktig. tar remissen sikte på unga lagöverträdare, dvs. personer som begick det brott som föranledde påföljden innan de hade fyllt tjugoett år. kan också hög ålder ges betydelse vid påföljdsbestämningen. fall är det inte alls på samma sätt som beträffande unga fråga om en tydligt strukturerad rätts-tillämpning med i vissa fall betydande reduktioner. avseende äldre är inte heller särskilt vanliga. ”Sjuttioåringen” NJA 2017 s. 138 angående betydelsen vid påföljds- bestämningen av hög ålder.) Fokus i lagrådsremissen ligger alltså på hanteringen av ungdoms- Enligt 29 kap. 7 § ska den tilltalades ungdom alltid leda till ett lägre straff om han eller hon var vid brottet. För åldersskiktet arton till tjugoett år är ungdomsreduktion huvudregeln, men efter en lagändring ska den tilltalades ålder inte leda till någon straffreduktion i de fall det för brottet – eller för försök, förberedelse etc. till brottet – inte är föreskrivet lindrigare straff än Något hänsyns-tagande till den tilltalades ungdom ska avseende denna ålderskategori inte heller ske om brottets straffvärde i det enskilda fallet uppgår till fängelse . I fråga om valet av påföljd gäller enligt 30 kap. 5 § att lagöverträdare under ska särbehandlas. innebär att någon särbehandling vid påföljdsvalet med stöd av den paragrafen inte längre ska ske om den tilltalade hade fyllt vid brottet (men inte ). I lagrådsremissen föreslås nya regler enligt vilka resning ska kunna beviljas om det efter domen kommer fram nya uppgifter om den dömdes ålder. Det gäller både i den situationen att domstolen har utgått ifrån att den tilltalade var yngre än som det senare visar sig och när rätten har bestämt påföljd med utgångspunkt i att den tilltalade var äldre vid brottet än han eller hon i själva verket var. Även vissa andra anknytande regeländringar föreslås, bl.a. i fråga om förbudet mot reformatio in pejus (ändring i högre rätt till den tilltalades nackdel när överklagande skett endast av honom eller henne eller annars till den tilltalades förmån). De föreslagna nya resningsreglerna har haft som förebild de regler som gäller för resning i skuldfrågan. Förslaget innebär att om sökanden åberopar nya omständigheter eller bevis som inte har lagts fram för att den dömde var äldre – eller yngre – än vad rätten har funnit ska resning, under vissa ytterligare förutsättningar, kunna beviljas. Lagrådet har inte några invändningar mot förslaget som sådant; tvärtom framstår det som befogat att införa en ordning som innebär, att domar som i fråga om påföljden har blivit felaktiga på grund av missvisande uppgifter om den tilltalades ålder, under vissa förutsättningar ska kunna resas. Däremot anser Lagrådet att bestämmelserna inte bör utformas på det sätt som har skett i remissen, med de nuvarande resningsgrunderna som mall. Detta har att göra med de skillnader som enligt råder mellan å ena sidan domstolens avgörande av skuldfrågan, dvs. frågan huruvida den tilltalade har begått brottet och vilket straffvärde som detta har, och å andra sidan beslutsfattandet rörande påföljden. Skuldfrågan avgörs efter ett ackusatoriskt förfarande med en tydlig partsställning, medan så inte är fallet beträffande påföljdsfrågan. har i bl.a. ”Flyktingpojkens ålder” NJA 2016 s. 719 p. 15–23, utvecklat de olikheter som föreligger. Beträffande omständigheter som har betydelse för påföljdsbestämningen kan man, vid sidan av sådant som har att göra med graden av skuld, inte tala om att någon bevisbörda eller något beviskrav läggs på någon av parterna. I stället är det rätten som har ett ansvar för att den utredning som krävs inför påföljdsbestämningen finns tillgänglig. Detta hindrar förstås inte att även parterna har ett ansvar i detta avseende. Men underlaget för beslutsfattandet tas alltså fram på ett annat sätt när det gäller påföljdsbestämningen än i fråga om den tilltalades skuld, och de bevisfrågor som kan förekomma hanteras också annorlunda. Att man inte vid påföljdsval och straffmätning talar om bevisbörda och beviskrav innebär att det inte framstår som riktigt att säga att rätten har funnit något som har betydelse för påföljdsbestämningen. För att ett förhållande ska inverka på rättens beslutsfattande räcker det med att det finns en sannolikhetsövervikt för det. Därför brukar man, till skillnad från 2021/22:233 Bilaga 8 2021/22:233 Bilaga 8 vad som gäller i frågan om skuld, resonera i termer om vad domstolen vid påföljdsbestämningen har utgått ifrån beträffande exempelvis den tilltalades ålder (eller avseende att den tilltalade skulle bli avskedad på grund av brottet eller att ett fängelse-straff utmätt efter brottets straffvärde skulle drabba henne eller honom oskäligt hårt etc.). Av detta skäl förordar Lagrådet att det i stället för ”en omständighet eller ett bevis” i lagtexten ska talas om utredning. Och ordet ”funnit” bör ersättas med har utgått ifrån. Likaså bör uttrycket ”lagts fram” ersättas av kommit fram. Det sagda gäller även om sådana uppgifter som ingår i underlaget för påföljdsbestämningen naturligtvis kan vara bevis för något. Ett pass kan för övrigt utgöra bevis för att någon var under en viss ålder också i ett fall där detta har betydelse för skuldfrågan (t.ex. vid tillämpning av 6 kap. 4 § ).