prop · H90383 · 2022-01-18 00:00:00 — järnvägsföretag måste ha dels ett järnvägslagen (2004:519), dels ett (2022:000), dock inte trafik i i ett annat land inom Europeiska (EES), dock inte trafik i samband tågpersonal: varje arbetstagare ombord som har säkerhetskritiska betydelse för säkerheten, förare: varje arbetstagare som har till uppgift att framföra ett järnvägsfordon, järnvägsfordon: lok och annan rullande materiel som kan framföras på järnvägsspår. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Med gränsöverskridande driftskompatibel trafik avses, som längst till och med , också gränsöverskridande driftskompatibel trafik för vilken ett järnvägsföretag har ett säkerhetsintyg som har meddelats med stöd av 3 kap. 3 § den upphävda järnvägslagen (2004:519) och ett säkerhetsintyg enligt lagstiftningen i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). 3.Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 2.13Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs att 10 kap. 19 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse. Sekretessen enligt 25 kap. 1 §, 2 § andra stycket och 3–5 §§ och 26 kap. 1, 3, 4 och 6 §§ hindrar inte att en uppgift lämnas till eller någon annan myndighet som ska ingripa mot brott, om uppgiften behövs för att förhindra ett förestående eller avbryta ett pågående brott som avses i 1.4 eller 4 a § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, 2.13 kap. 2 eller 3 § luftfartslagen (2010:500), 3.30 § lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg, 20 kap. 4 eller 5 § sjölagen (1994:1009), eller (1994:1009), 7 kap. 2, 3 eller 4 § järnvägs- (2004:519). säkerhetslagen (2022:000), eller 8 kap. 2, 3 eller 4 § lagen (2022:000) om nationella järn- Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2014:633. I denna lag avses med allmän trafikplikt, avtal om allmän trafik, ensamrätt, kollektivtrafik, kollek-tivtrafik på järnväg ochkollektivtrafikföretag detsammasom i EU:s kollektiv- trafikförordning. 2.14Förslag till lag om ändring i lagen (2010:1065) om kollektivtrafik Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2010:1065) om kollektivtrafik dels att 1 kap. 5 §, 2 kap. 8 § och 4 a kap. 4, 10 och 11 §§ ska ha följande dels att det ska införas två nya paragrafer, 3 kap. 1 a § och 4 a kap. 7 a §, av följande lydelse. I denna lag avses med allmän trafikplikt, avtal om allmän trafik, ensamrätt, kollektivtrafik och Den regionala kollektivtrafikmyndigheten ska regelbundet i ett trafikförsörjningsprogram fastställa mål för den regionala kollektivtrafiken. Programmet ska vid behov uppdateras. Ett trafikförsörjningsprogram är detsamma som ett policydokument för kollektivtrafik enligt artikel 2a i EU:s kollektivtrafikförordning. Ett beslut om allmän trafikplikt enligt 1 § är detsamma som en specifikation för allmän trafikplikt enligt artikel 2a i EU:s kollektiv- trafikförordning. I EU:s kollektivtrafikförordning finns bestämmelser om behöriga myndigheters möjligheter att 1.tilldela avtal om allmän trafik genom ett konkurrensutsatt anbudsförfarande (artikel 5.3), 1Senaste lydelse 2016:1212. 2.själva tillhandahålla kollektivtrafik eller direkttilldela avtal om allmän trafik till ett internt företag (artikel 5.2), 3.direkttilldela avtal om allmän trafik av mindre värde eller omfattning (artikel 5.4), 4.vidta nödåtgärder (artikel 5.5), och 5.direkttilldela avtal om allmän trafik som rör järnvägstransporter (artikel 5.6). 3.direkttilldela avtal om allmän trafik som rör kollektivtrafik på järnväg, om det är motiverat av exceptionella omständigheter (artikel 5.3a), 4.tilldela avtal om allmän trafik som rör kollektivtrafik på järnväg efter ett förhandsmeddelande (artikel 5.3b), 5.direkttilldela avtal om allmän trafik av mindre värde eller omfattning (artikel 5.4), 6.vidta nödåtgärder (artikel 5.5), 7. direkttilldela avtal om allmän trafik som rör järnvägstransporter (artikel 5.6), och 8.begränsa antalet avtal om allmän trafik som rör kollektivtrafik på järnväg som kan tilldelas ett och samma järnvägs- företag (artikel 5.6a). Behöriga myndigheter får inte direkttilldela avtal som avser kollektivtrafik på järnväg enligt artikel 5.4a eller 5.4b i EU:s kollektivtrafikförordning. Vid sådan direkttilldelning som avses i 7 § tillämpas följande bestämmelser i lagen (2016:1147) om upphandling av koncessioner: –4 kap. 1 och 3 §§ (principer för upphandling av koncessioner), –10 kap. 12 § (underrättelse om beslut) och 14 § (dokumentation), –16 kap. (avtalsspärr, överprövning och skadestånd), utom 2 och 3 §§, –17 kap. (upphandlingsskadeavgift). När lagen om upphandling av koncessioner tillämpas ska det som sägs i 1.16 kap. 6 § första stycket om överträdelse av andra bestämmelser i den lagen i stället avse överträdelse av 7 eller 8 §, 16 kap. 13 § första stycket om 16 kap. 13 § första stycket om när rätten ska besluta att ett avtal är när rätten ska besluta att ett avtal är ogiltigt, i stället gälla om artikel 7.2 ogiltigt, i stället gälla om artikel 7.2 i EU:s kollektivtrafikförordning, i i EU:s kollektivtrafikförordning, i den ursprungliga lydelsen, inte 2Senaste lydelse 2016:1212. beaktats eller om avtalet slutits i mentets och rådets förordning (EU) strid med 7 eller 8 §, och 2016/2338 av 2016 om ändring av förordning (EG) nr 1370/2007 vad gäller öppnandet av marknaden för inrikes persontrafik på järnväg, inte har beaktats eller om avtalet har slutits i strid med 7 eller 8 §, 3.16 kap. 20 § om skyldigheten att ersätta skada i stället gälla vid överträdelse av de principer för upphandling av koncessioner som gäller enligt första stycket eller vid överträdelse av 7 eller 8 §. artikel 5.2 eller nödåtgärder enligt artikel 5.2 eller 5.3a, tilldelning artikel 5.5 i EU:s kollektiv- enligt artikel 5.3b eller nödåtgärder bestämmelser i lagen (2016:1147) om upphandling av koncessioner: − 10 kap. 14 § (dokumentation), − 16 kap. 4−21 §§ (överprövning och skadestånd), och − 10 kap. 14 § (dokumentation), − 16 kap. 4−21 §§ (överprövning (upphandlingsskadeavgift). och skadestånd), och Vid nödåtgärder enligt artikel 5.5 ska även 4 kap. 3 § (beaktande av miljö, social- och arbetsrättsliga artikel 5.3b eller nödåtgärder enligt hänsyn) lagen om upphandling av artikel 5.5 i EU:s kollektivtrafik- (beaktande av miljö, social- och När lagen om upphandling av koncessioner tillämpas ska det som sägs i 16 kap. 6 § första stycket om 16 kap. 6 § första stycket om överträdelse av de grundläggande överträdelse av de grundläggande principerna eller andra bestämmel- principerna eller andra bestämmel- ser i den lagen i stället avse ser i den lagen i stället avse överträdelse av artikel 5.2 eller 5.5 överträdelse av artikel 5.2, 5.3a, EU:s kollektivtrafikförordning, i den ursprungliga lydelsen, 2016/2338, 16 kap. 13 § om när rätten ska 16 kap. 13 § om när rätten ska att ett avtal är ogiltigt, i 3Senaste lydelse 2016:1212. stället gälla om avtalet slutits i strid med artikel 5.2 eller 5.5 i EU:s kollektivtrafikförordning, i den ursprungliga lydelsen, och 3.16 kap. 20 § om skyldigheten att ersätta skada i stället gälla om artikel 5.2 eller 5.5 i EU:s kollektivtrafikförordning, i den ursprungliga lydelsen, inte följts. stället gälla om avtalet slutits i strid Prop. 2021/22:83 med artikel 5.2, 5.3a, 5.3b eller 5.5 i EU:s kollektivtrafikförordning, i lydelsen enligt förordning (EU) 2016/2338, och 3.16 kap. 20 § om skyldigheten att ersätta skada i stället gälla om artikel 5.2, 5.3a, 5.3b eller 5.5 i EU:s kollektivtrafikförordning, i lydelsen enligt förordning (EU) 2016/2338, inte följts. Denna lag träder i kraft . 2.15Förslag till lag om ändring i lagen (2011:725) om behörighet för lokförare Härigenom föreskrivs att 1 kap. 3 §, 4 kap. 10 och 11 §§ och 6 kap. 2 § lagen (2011:725) om behörighet för lokförare ska ha följande lydelse. I denna lag betyder EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, ska ha tillstånd att förvalta ska ha tillstånd att förvalta 3 kap. 7 § järnvägslagen (2004:519), järnvägssäkerhetslagen (2022:000) om nationella järnvägssystem, järnvägsfordon: rullande materiel som kan framföras på järnvägsspår, järnvägsföretag: den som ska ha järnvägsföretag: den som ska ha tillstånd att utföra järnvägstrafik enligt 3 kap. järnvägslagen, om nationella järnvägssystem, järnvägsinfrastruktur: för järnvägstrafik avsedda spår-, signal- och säkerhetsanläggningar, trafikledningsanläggningar, anordningar för elförsörjning av trafiken samt övriga fasta anordningar som behövs för anläggningarnas bestånd, drift eller brukande, sådan organisation och ett sådant sådan organisation och ett sådant förfarande som fastställts av ett förfarande som fastställts av ett med 2 kap. 5 § järnvägslagen, tillsynsmyndighet: den myndighet som regeringen utser enligt 5 kap. Rätt att få uppgifter ur förarbevisregistret har på begäran myndighet och behörig olycks- myndighet och behörig olycks- utredande myndighet i annat land utredande myndighet i annat land inom EES eller i samt inom EES eller i samt Europeiska unionens järnvägsbyrå, Åtal får inte väckas för en gärning enligt 1 § som omfattas av ett föreläggande om vite om gärningen ligger till grund för en ansökan om utdömande av vitet. Åtal enligt 1 § får inte heller väckas för en gärning som är belagd med straff i eller om en sanktionsavgift har beslutats enligt6 kap. 1 § 2 järnvägs- säkerhetslagen (2022:000) eller 7 kap. 1 § 3 lagen (2022:000) om nationella järnvägssystem.Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om villkoren för direktåtkomst och utlämnande av personuppgifter för automatiserad behandling. samtliga fall när det gäller uppgifter i samtliga fall när det gäller som den mottagande myndigheten behöver för att fullgöra sitt uppdrag enligt bestämmelser som genomför direktiv /59/EG, och direktiv /59/EG, och 2.utländskt offentligt järnvägsföretag eller utländsk offentlig in- frastrukturförvaltare i vars verksamhet föraren är anställd eller anlitad, om uppgiften behövs för att uppfylla ett krav enligt bestämmelser som genomför direktiv /59/EG. Direktåtkomst till förarbevisregistret och utlämnande av personuppgifter på medium för automatiserad behandling ur det registret får endast medges 1.den som är registrerad i förarbevisregistret när det gäller uppgifter om den registrerade själv, 2.olycksutredande myndighet i , 3.behörig järnvägssäkerhetsmyndighet och behörigt olycksutredande organ i annat land inom EES eller i , 5.det järnvägsföretag eller den infrastrukturförvaltare i vars verksamhet föraren är anställd eller anlitad. Regeringen meddelar föreskrifter om villkoren för direktåtkomst och utlämnande av personuppgifter för automatiserad behandling. Den som inte har rättat sig efter ett vitesföreläggande eller som överträtt ett vitesförbud ska inte dömas till ansvar enligt 1 § för den gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Till ansvar enligt 1 § ska inte heller dömas om gärningen är belagd med straff i eller om ansvar för gärningen kan dömas ut enligt 10 kap. 1 § 2 järnvägslagen (2004:519). Denna lag träder i kraft . 2.16Förslag till lag om ändring i järnvägstrafiklagen (2018:181) Härigenom föreskrivs att 10 § järnvägstrafiklagen (2018:181) ska ha följande lydelse. Om en transportör har rätt till ersättning av infrastruktur- förvaltaren enligt 8 eller 9 § och har fått kvalitetsavgift enligt 6 kap. 22 a § järnvägslagen (2004:519) av förvaltaren på grund av samma händelse, ska kvalitetsavgiften räknas av från ersättningen. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om upphävande av järnvägslagen (2004:519) Härigenom föreskrivs att järnvägslagen (2004:519) ska upphöra att gälla vid utgången av . Ärendet och dess beredning antog och rådet sex rättsakter, tre direktiv och tre förordningar under benämningen Fjärde järnvägspaketet: och rådets förordning (EU) 2016/796 av 2016 om Europeiska unionens järnvägsbyrå och om upphävande av förordning (EG) nr 881/2004, och rådets direktiv (EU) 2016/797 av om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom Europeiska unionen, och rådets direktiv (EU) 2016/798 av om järnvägssäkerhet, och rådets förordning (EU) 2016/2337 av den 14 om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1192/69 om införande av enhetliga regler för järnvägsföretagens redovisning, och rådets förordning (EU) 2016/2338 av den 14 om ändring av förordning (EG) nr 1370/2007 vad gäller öppnandet av marknaden för inrikes persontrafik på järnväg och och rådets direktiv (EU) 2016/2370 av den 14 om ändring av direktiv /34/EU vad gäller öppnandet av marknaden för inrikes persontrafik på järnväg och styrning av Direktiven och förordningarna finns i bilaga 1–7. Inom och, efter departementsombildning, järnvägspaketet med förslag på hur direktiven i de delar som ännu inte genomförts skulle införlivas i svensk rätt. I promemorian föreslogs också att strukturen på lagstiftningen skulle ändras genom att järnvägslagen (2004:519) skulle upphävas och ersättas av fyra nya lagar. sammanfattning av promemorian och lagförslaget i denna finns i bilaga 8 respektive bilaga 9. Promemorian har remissbehandlats. i bilaga 10. tillgängliga i Infrastrukturdepartementet (dnr I2019/02121). Beslut med kvalificerad majoritet COTIF 1999 innehåller ett förenklat ändringsförfarande som medför att ändringar som det s.k. revisionsutskottet inom OTIF beslutar blir bindande för de fördragsslutande staterna, om dessa inte invänder mot ändringarna (se avsnitt 5.3). Propositionens förslag i 1 kap. 7 § järnvägstekniklagen innebär att framtida ändringar av fördragets bihang G automatiskt ska gälla här i landet. Förslagen bör därför beslutas med kvalificerad majoritet i (10 kap. 6 § andra stycket och 9 § regeringsformen). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslagen i bilaga 11. Lagrådets yttrande finns i bilaga 12. Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 6.1, 6.2.3, 13.1.3, 19.3.1, 19.4 och 20.1 samt i författningskommentaren. I förhållande till lagrådsremissen har dessutom vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. Därutöver föreslås en följdändring i avsnitt 2.6. av propositionen Nytt punktskattedirektiv och vissa andra ändringar (prop. 2021/22:61). Denna ändring är författningstekniskt och även i övrigt av Prop. 2021/22:83 sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Regeringen har därför inte inhämtat Lagrådets yttrande över det förslaget. Järnvägsmarknaden består av ett antal samverkande delmarknader vars verksamheter möjliggör de järnvägstransporter som erbjuds kunderna. Ett trettiotal järnvägsföretag bedriver den trafikverksamhet som tillhandahåller person- eller godstransporter till privata kunder och myndigheter, som i första hand upphandlar lokal och regional persontrafik. Järnvägsföretagen gör detta i konkurrens med varandra men också med transportörer inom andra trafikslag. Företagens verksamhet omsätter totalt ca . För att kunna utföra sina transporttjänster behöver företagen järnvägsfordon, spårkapacitet och de tjänster som behövs för att kunna utföra transporterna. Järnvägsföretagen köper huvudsakligen dessa tjänster av företag verksamma i specialiserade terminaler, stationer och depåer. I dessa anläggningar tillhandahålls t.ex. underhålls-, lastnings- och lossningstjänster. Järnvägsföretagen är också beroende av att tilldelas tåglägen. Tåglägen planeras och tilldelas av infrastrukturförvaltare som har en monopolställning på sina respektive järnvägsnät. Förvaltningen av merparten av det svenska järnvägsnätet är samhällsekonomiskt styrd och offentligt finansierad. är som infrastrukturförvaltare för det statliga järnvägsnätet överlägset störst. Järnvägsföretag och andra fordonsägare samt infrastrukturförvaltare köper också den järnvägsmateriel (fordon och fasta anläggningar eller delar av sådana) som behövs för deras respektive verksamheter. Producenterna av materielen bedriver sin verksamhet på kommersiell grund, ofta i flera länder. De anlitar också, liksom infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag, konsultföretag med specialistkompetens och företag som ägnar sig åt oberoende granskning i samband med myndighetsbeslut om godkännande av järnvägsmateriel och utfärdande av säkerhetsintyg till järnvägsföretag och säkerhetstillstånd för infrastrukturförvaltare. Konsulterna och de oberoende granskningsorganen verkar oftast på kommersiell grund på specialiserade tjänstemarknader, som inte sällan är internationella. Verksamheterna på dessa marknader står under tillsyn från olika myndigheter som granskar om verksamheterna bedrivs i enlighet med föreskrivna krav om t.ex. effektiv konkurrens, icke-diskriminerande och konkurrensneutral behandling samt säkerhet. Det finns också en särskild marknad för utbildning av personal inom järnvägen. På den marknaden verkar bl.a. utbildningsanordnare och examinatorer som har en reglerad roll när det gäller utbildning av lokförare. En särskild roll intar Europeiska unionens järnvägsbyrå (ERA) som utarbetar stora delar av på järnvägsområdet, särskilt de rättsakter som antas av 2021/22:83 kommissionen i form av genomförande- och delegerade akter. ERA kommer genom rättsakterna i fjärde järnvägspaketet att få en ännu mer central roll. Till exempel kommer ERA att ha ett slags tillsynsroll över hur Transportstyrelsen utför sina uppgifter på områdena för järnvägssäkerhet och driftskompatibilitet. ERA får också befogenhet att i vissa fall utfärda säkerhetsintyg för järnvägsföretag och besluta om godkännande av att fordon släpps ut på marknaden. 4.2En europeisk inre järnvägsmarknad Med målsättningen att inrätta en inre järnvägsmarknad fastställdes redan tidigt i EU-lagstiftningen de grundläggande principerna för att förbättra järnvägarnas effektivitet genom att gradvis öppna marknaderna, inrätta oberoende järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare samt låta dessa omfattas av separata redovisningar. har dessa principer gradvis omsatts i praktiken genom antagandet av tre på varandra följande EU-lagstiftningspaket. Järnvägspaketen har tidigare beskrivits utförligt i ett delbetänkande av Utredningen om järnvägens organisation, se SOU 2013:83 s. 108 f. Europeiska kommissionen offentliggjorde sitt förslag om ett fjärde järnvägspaket genom Meddelande från kommissionen till , rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt om fjärde järnvägspaketet – fullborda det gemen- samma europeiska järnvägsområdet för att främja konkurrenskraft och tillväxt i EU COM (2013) 25 final. Paketet omfattar sex rättsakter som kan delas upp i två block, det tekniska blocket och marknadsblocket. Det tekniska blocket beslutades och består av följande rättsakter: •Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/796 av om Europeiska unionens järnvägsbyrå och om upphävande av förordning (EG) nr 881/2004 •Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/797 av om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom Europeiska unionen •Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/798 av om järnvägssäkerhet Marknadsblocket beslutades och består av följande rättsakter: •Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/2337 av om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1192/69 om införande av enhetliga regler för järnvägsföretagens redovisning •Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/2338 av om ändring av förordning (EG) nr 1370/2007 vad gäller öppnandet av marknaden för inrikes persontrafik på järnväg • och rådets direktiv (EU) 2016/2370 av den 14 om ändring av direktiv /34/EU vad gäller öppnandet av marknaden för inrikes persontrafik på järnväg och Huvudsyftet bakom rättsakterna i det tekniska blocket är att effektivisera och snabba upp olika beslutsprocesser. Det rör dels regelgivningsprocesser, dels godkännande- och tillståndsgivnings- processer där bestämmelser om driftskompatibilitet och järnvägssäkerhet tillämpas. Tyngdpunkten ligger på de . Tanken är att ökad hastighet i dessa processer ska möjliggöra minskningar av företagens administrativa kostnader för kontroll av regelefterlevnad och därigenom bidra till att stärka järnvägens konkurrenskraft. Rättsakterna syftar också till att minska risken för att beslutsprocesserna används till förtäckt diskriminering samt till anpassning av regelverket till Lissabonfördraget. Enligt kommissionen ligger fokus i denna del av fjärde järnvägspaketet på att ta bort återstående administrativa och tekniska hinder genom att etablera ett gemensamt förhållningssätt till säkerhets- och driftskompatibilitetsregler för att ge skalfördelar för järnvägsföretag som är verksamma i flera EU-länder. Som ett led i att snabba upp olika processer får kommissionen och Europeiska unionens järnvägsbyrå (ERA) en viktigare roll genom att ges ansvaret för två regelgivningsprocesser. Det handlar dels om fastställande av krav på tekniska egenskaper för järnvägsutrustning i form av s.k. tekniska specifikationer för driftskompatibilitet (TSD), dels om fastställande av krav på det säkerhetsarbete som järnvägssystemets aktörer ska utföra i form av s.k. gemensamma säkerhetsmetoder (CSM). ERA ska vidare säkerställa ett harmoniserat införande av det EU-gemensamma signalsystemet ERTMS () i unionen genom att kontrollera de planerade tekniska lösningarna. ERA får också fatta beslut om godkännande för utsläppande på marknaden av fordon och fordonstyper samt möjlighet att utfärda ett gemensamt säkerhetsintyg, dvs. det tillstånd järnvägsföretag vid sidan av licens behöver för att bedriva järnvägstrafik. 4.4.2ERA-förordningen, förordning (EU) 2016/796 ERA-förordningen innehåller bestämmelser om inrättandet av Europeiska unionen järnvägsbyrå och om ERA:s uppgifter samt medlemsstaternas uppgifter i relation till ERA. Det gemensamma europeiska järnvägsområdet ska vidareutvecklas genom att ERA ska bidra till en hög nivå på säkerhet och driftskompatibilitet samt förbättrad konkurrenskraft. ERA ska också stödja arbetet vid de nationella myndigheter som är verksamma på områdena säkerhet och driftskompatibilitet. I förordningen regleras ERA:s rättsliga ställning och vilka olika akter (rekommendationer, yttranden, beslut, tekniska dokument, 2021/22:83 granskningsrapporter samt riktlinjer och andra icke-bindande dokument) som ERA får utfärda. Det redogörs för arbetsgruppers och andra gruppers inrättande samt för olika former av samråd. I förordningen regleras också informations- och kommunikationssystemet one-stop-shop som ska upprättas av ERA. One- stop-shop ska vara •en enda kontaktpunkt för ansökningar om typgodkännande, godkännanden för utsläppande på marknaden av fordon och gemensamma säkerhetsintyg, och •en gemensam plattform för informationsutbyte för de sökande, ERA och de nationella säkerhetsmyndigheterna i godkännande- och tillståndsärenden. När det gäller frågor om säkerhet ska ERA lämna rekommendationer till kommissionen om gemensamma säkerhetsindikatorer, gemensamma säkerhetsmetoder och gemensamma säkerhetsmål. Det kan även bli aktuellt med rekommendationer om andra åtgärder på säkerhetsområdet. Vidare ska ERA ge riktlinjer för att bistå de nationella säkerhetsmyndigheterna i tillsynsarbetet. ERA ska också utfärda, förnya, dra in, ändra, begränsa eller återkalla gemensamma säkerhetsintyg. ERA:s roll i arbetet med att uppnå driftskompatibilitet i järnvägssystemet handlar bl.a. om att lämna rekommendationer till kommissionen och ge vägledning om standarder för de berörda europeiska standardiseringsorganen. ERA ska också utfärda godkännande för utsläppande på marknaden för fordon och fordonstyper samt förnya, dra in, ändra eller återkalla sådana godkännanden. När det gäller projekt som innehåller markbaserad ERTMS-utrustning, ska ERA kontrollera de tekniska lösningarna och fatta beslut om förhandsgodkännande innan det slutliga godkännandet för ibruktagande fattas av den nationella säkerhetsmyndigheten. Även i fråga om verksamheten vid anmälda organ för bedömning av överensstämmelse ska ERA ha en stödjande funktion.