prop · H903134 · 2022-02-24 00:00:00 — Arbetsgivare som inte har tecknat kollektivavtal kan också utforma sina villkor på ett sätt som avviker från vad som följer av kollektivavtal, så länge som anställningsvillkoren inte är sämre än vad som är brukligt inom yrket eller branschen. För arbetsgivare som inte har tecknat kollektivavtal får därför avvikelsen jämföras med vad som är praxis inom yrket eller branschen. Fel som begåtts i syfte att missbruka reglerna om arbetskraftsinvandring eller utnyttja dem för något annat syfte än det avsedda kan inte anses vara vare sig ringa eller ursäktliga. En förutsättning för att ett uppehållstillstånd för arbete inte ska återkallas bör vidare vara att arbetsgivaren, så långt det är möjligt, avhjälper ett fel så snart det upptäcks. Att möjligheten till undantag även omfattar situationen när utlänningen inte från tillståndets första giltighetsdag påbörjat arbetet enligt första stycket 2 innebär att tillståndet inte behöver återkallas om utlänningen t.ex. påbörjat arbetet . Om förseningen i sig inte kan anses som ringa får i stället en skälighetsbedömning göras. Inom ramen för en sådan bedömning kan 2021/22:134 t.ex. beaktas om en något längre försening beror på konsekvenserna av en pandemi eller annan svår sjukdom eller om ett projekt försenas av skäl som inte är hänförliga till arbetstagaren. 7 f § Ett uppehållstillstånd som har beviljats en familjemedlem till en utlänning med tidsbegränsat uppehållstillstånd för arbete enligt 5 kap. 10 § i de fall som avses i 6 kap. 2 § första stycket eller enligt 5 kap. 15 a § eller för att bedriva näringsverksamhet enligt 5 kap. 10 a § får återkallas, om anknytningen bryts eller utlänningens tillstånd återkallas. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om återkallelse av vissa familjemedlemmars uppehållstillstånd. Övervägandena finns i avsnitt 14.2. Återkallelsereglerna i paragrafen gäller för familjemedlemmar till dels en utlänning med tidsbegränsat uppehållstillstånd för arbete enligt reglerna för arbetskraftsinvandring eller s.k. spårbyte, dels en utlänning med tidsbegränsat uppehållstillstånd för att bedriva näringsverksamhet. Familjemedlemmens tillstånd kan återkallas i två situationer. För det första gäller detta om anknytningen till anknytningspersonen bryts, t.ex. om ett äktenskap eller ett samboförhållande upphör. För det andra kan ett tillstånd återkallas om anknytningspersonens tillstånd återkallas. Det kan t.ex. bli aktuellt om anknytningspersonen medvetet har lämnat oriktiga uppgifter eller medvetet har förtigit omständigheter som varit av betydelse för att få tillståndet enligt 1 § eller om förutsättningarna för arbetstillståndet är uppfyllda enligt 7 e §. Bestämmelsen är fakultativ, vilket innebär att det måste göras en bedömning i varje enskilt fall av om tillståndet också ska återkallas (jfr prop. 2005/06:72 s. 49 och 50). Vid bedömningen av om återkallelse ska ske bör beaktas bl.a. hur som återstår av tillståndstiden, om det inverkar på barns skolgång eller det annars finns skäl att låta familjemedlemmen stanna kvar i till dess tiden löper ut (jfr prop. 2019/20:9 s. 113 och 114, prop. 2017/18:34 s. 101 och 102 och prop. 2012/13:148 s. 96). Bestämmelsen kan även tillämpas om anknytningspersonen inifrån landet kan beviljas ett tillstånd på en ny grund och begär att det befintliga tillståndet återkallas enligt §. Familjemedlemmens befintliga tillstånd kan då också återkallas med stöd av denna bestämmelse. Att familjemedlemmen i en sådan situation kan beviljas ett nytt tillstånd på rätt anknytningsgrund inifrån landet framgår av tillägget i 5 kap. 18 § andra stycket 8 c. § Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 5 kap. 9 §, för arbete enligt 5 kap. 10 § i de fall som avses i 6 kap. 2 § första stycket eller för att bedriva näringsverksamhet enligt 5 kap. 10 a § får, på utlänningens begäran, återkallas om han eller hon beviljas ett uppehållstillstånd på en sådan annan grund som enligt 5 kap. 18 § andra stycket 8 b eller fjärde stycket eller 5 b kap. 15 § andra stycket 3 kan beviljas efter inresan. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om återkallelse av vissa uppehållstillstånd när ett tillstånd kan beviljas på en annan grund inifrån landet. Övervägandena finns i avsnitt 9.3. I paragrafen införs en möjlighet att återkalla ett tidsbegränsat Prop. 2021/22:134 uppehållstillstånd för att söka arbete eller undersöka förutsättningarna för att starta näringsverksamhet, ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för arbete enligt reglerna för arbetskraftsinvandring eller ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för att bedriva näringsverksamhet. Paragrafen är fakultativ och återkallelse kan endast ske på begäran av utlänningen. Om utlänningen i stället ansöker om och tillåts byta grund inom den befintliga tillståndstiden saknas anledning att tillämpa paragrafen. Som förutsättning för att ett tillstånd ska kunna återkallas gäller att utlänningen dels ska vara innehavare av ett av de uppräknade uppehållstillstånden, dels att han eller hon beviljas ett uppehållstillstånd på vissa andra angivna grunder som kan beviljas efter inresan. Det gäller för det första om utlänningen har ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för arbete enligt reglerna för arbetskraftsinvandring och ansöker om och inifrån landet beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för att bedriva näringsverksamhet, eller tvärtom (5 kap. 18 § andra stycket 8 b). För det andra gäller det om utlänningen har ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för att söka arbete eller undersöka förutsättningarna för att starta näringsverksamhet och ansöker om och inifrån landet beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för arbete enligt reglerna för arbetskraftsinvandring eller för att bedriva näringsverksamhet (5 kap. 18 § fjärde stycket). För det tredje gäller det om utlänningen har ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för arbete enligt reglerna för arbetskraftsinvandring eller för att bedriva näringsverksamhet och ansöker om och inifrån landet beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för forskning eller studier på forskarnivå (5 b kap. 15 § andra stycket 3). 9 kap. Kontroll- och tvångsåtgärder 17 § får förelägga en arbetsgivare till en utlänning som har beviljats arbetstillstånd enligt 6 kap. 2 § första stycket att lämna skriftlig uppgift om de villkor som gäller för utlänningens anställning. Ett föreläggande enligt första stycket får förenas med vite. Om det finns anledning att anta att den som ska föreläggas, eller i förekommande fall dennes ställföreträdare, har begått en gärning som kan föranleda straff eller sanktionsavgift, får denne inte föreläggas vid vite att medverka i utredningen av en fråga som har samband med den misstänkta gärningen. Vid prövning av en fråga om utdömande av vite får även vitets lämplighet bedömas. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om att en arbetsgivare får föreläggas vid vite att lämna vissa uppgifter. Övervägandena finns i avsnitt 13. Genom bestämmelserna i paragrafen kan de föreskrifter som regeringen får meddela med stöd av bemyndigandet i 23 kap. 1 § 4 kompletteras på så sätt att en arbetsgivare inte utan påföljd kan undvika att lämna uppgifter om en arbetskraftsinvandrares anställningsvillkor till (jfr prop. 2013/14:227 s. 30). 2021/22:134 Enligt första stycket får förelägga arbetsgivare till en utlänning som beviljats arbetstillstånd enligt 6 kap. 2 § första stycket att lämna skriftlig uppgift om de villkor som gäller för utlänningens anställning. Av andra stycket framgår att ett föreläggande enligt första stycket får förenas med vite. I tredje stycket anges att den som är misstänkt för en gärning som kan föranleda straff eller sanktionsavgift inte får föreläggas vid vite att medverka i utredning av en fråga som har samband med den misstänkta gärningen. Förbudet omfattar även de fall då en ställföreträdare för en juridisk person är misstänkt för en sådan gärning. Bestämmelsen innebär att om en arbetsgivare t.ex. har ålagts en anmälningsskyldighet (jfr 23 kap. 1 §), som vid bristande uppfyllelse enligt 20 kap. 6 § kan föranleda straff i form av böter eller fängelse, och det finns en misstanke om att anmälningsskyldigheten inte efterlevts, får inte förelägga samma arbetsgivare vid vite att lämna uppgifter som har samband med den misstänkta gärningen. Detta är ett uttryck för den i praxis etablerade s.k. passivitetsrätten som förekommer även i vissa andra lagar (se bl.a. 26 kap. 14 a § , 7 kap. 6 § tullagen [2016:253], 44 kap. 3 § skatteförfarandelagen [2011:1244] och 26 kap. 27 § skollagen [2010:800]). I fjärde stycket anges att när frågan om utdömande av vite prövas, får även vitets lämplighet bedömas. Prövningen av vitesföreläggandet är således inte begränsad till en kontroll av föreläggandets laglighet i sak och form utan ska även omfatta dess lämplighet. Domstolen bör i detta sammanhang ha möjlighet att kontrollera att det i föreläggandet endast har begärts in sådana uppgifter som är nödvändiga för kontroll, dvs. om anställningen gör det möjligt för utlänningen att försörja sig och uppgifter om lön, försäkringsskydd och övriga anställningsvillkor (jfr 6 kap. 2 § första stycket). I ärenden som rör utdömande av vite ska i övrigt bestämmelserna i lagen (1985:206) om viten tillämpas. Bestämmelser om straff m.m. 9 § Den som i vinstsyfte planlägger eller organiserar verksamhet som är inriktad på att främja att utlänningar reser till utan pass eller de tillstånd som krävs för inresa i döms för organiserande av människosmuggling till fängelse i högst . Med avsaknad av tillstånd jämställs ett tillstånd som har utfärdats på grundval av osanna uppgifter, om uppgiftslämnandet har främjats inom ramen för verksamheten. Är brottet grovt döms för grovt organiserande av människosmuggling till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen innefattar ett systematiskt utnyttjande av utlänningars utsatta situation, eller innefattar livsfara eller annan hänsynslöshet gentemot utlänningarna. Är brottet att anse som ringa döms till böter eller fängelse . Den som hjälper en utlänning att resa till döms för medhjälp till brott enligt första–tredje styckena, om resan har främjats på det sätt som sägs i första stycket och medhjälparen insåg eller hade skälig anledning att anta det. Paragrafen innehåller bestämmelser om straff för den som i planlägger eller organiserar verksamhet som är inriktad på att utlänningar reser till utan pass eller de tillstånd som krävs för inresa i . Övervägandena finns i avsnitt 15. Paragrafen utformas i allt väsentligt enligt Lagrådets förslag. Tillägget i första stycket innebär att även den som i vinstsyfte planlägger eller organiserar verksamhet som är inriktad på att främja att utlänningar reser till med tillstånd som har utfärdats på grundval av osanna uppgifter kan dömas för organiserande av människosmuggling, om uppgiftslämnandet har främjats inom ramen för verksamheten. Ett tillstånd som har utfärdats på grundval av osanna uppgifter jämställs alltså i en sådan situation med att utlänningen anses sakna de tillstånd som krävs för inresa i . För att en osann uppgift ska anses föreligga bör det närmast vara fråga om fabricerade uppgifter som lämnats till behöriga myndigheter endast i syfte att utlänningen ska beviljas tillstånd för inresa i . Det kan t.ex. handla om att det inte finns någon verklig anställning som kunnat ligga till grund för ett uppehålls- och arbetstillstånd eller att de behöriga myndigheterna på något liknande sätt vilseletts om det egentliga syftet bakom tillståndet. Mindre fel eller felskrivningar i tillståndsprocessen omfattas alltså inte. Inte heller omfattas en uppgift om något förhållande i tillståndsprocessen, som i och för sig kan vara felaktig men där det egentliga syftet bakom tillståndet är riktigt. Att det till t.ex. lämnats oriktiga uppgifter om utlänningens anställningsvillkor för en faktisk anställning bör i stället bedömas enligt bestämmelsen i 6 § 2 om oriktigt uppgiftslämnande i ansökningsförfarandet. Om de faktiska anställningsvillkoren skulle vara uppenbart orimliga kan brottet människoexploatering i stället aktualiseras (4 kap. 1 b § ). Med uttrycket ”på grundval av” avses att de osanna uppgifterna ska ha varit av avgörande betydelse för att tillståndet utfärdades. Det ska objektivt framgå att den osanna uppgiften haft betydelse för att utfärda ett tillstånd. Det ska alltså vara fråga om sådana grundläggande uppgifter som, om de verkliga förhållandena hade varit kända av de behöriga myndigheterna, skulle ha lett till att något tillstånd inte hade utfärdats. Att uppgiftslämnandet ska ha främjats inom ramen för verksamheten tydliggör att det för ansvar förutsätts att uppgiftslämnandet i fråga ingår som en beståndsdel i den kriminaliserade aktiviteten, dvs. att de osanna uppgifterna ska ha varit en del av planläggningen eller organiserandet. Att det ska vara fråga om ett främjande är ett uttryck för att gärningsmannen varit delaktig i uppgiftslämnandet (jfr nuvarande första stycket). Utgångspunkten är att sedvanliga principer för konkurrens ska tillämpas. Det innebär normalt sett att när det är fråga om konkurrens mellan detta utvidgade brott och ett annat brott med samma skyddsintresse, som har en lindrigare straffskala, ska domstolen döma för organiserande av människosmuggling. Om ett förfarande leder till konkurrens mellan brott med olika skyddsintressen torde domstolen kunna döma för båda brotten i konkurrens. Ändringarna i fjärde stycket avser dels att förtydliga medhjälpsregelns omfattning, dels att kriminalisera även medhjälp till brott enligt de utvidgade brottsrekvisiten. Med att det ska röra sig om en resa som har främjats på det sätt som sägs i första stycket klargörs dels att samtliga objektiva förutsättningar för brottet organiserande av människosmuggling ska föreligga, dels att den 2021/22:134 resa som hjälpen avser ska vara en följd av den verksamhet som kvalificerar för det brottet. Att det lägre kravet på subjektiv täckning omfattar båda dessa led innebär ingen ändring mot nuvarande ordning (jfr prop. 1993/94:52 s. 19). I fråga om de objektiva förutsättningarna följer att beträffande tillstånd som har utfärdats på grundval av osanna uppgifter gäller vad som föreskrivs i första stycket. Ändringen innebär alltså att det lägre kravet numera omfattar även medhjälparens insikt rörande frågan huruvida ett tillstånd som krävs för inresan har utfärdats på ett sådant sätt att det är att jämställa med avsaknad av tillstånd. Övriga ändringar är endast språkliga. 1 § Regeringen får, utöver vad som förut angetts i denna lag, meddela föreskrifter om 1.skyldighet att anmäla utlänningars vistelse, anställning eller anställningsvillkor i , 2.sådana inskränkningar i utlänningars rätt att vara anställda i ett visst företag eller i företag av visst slag som är nödvändiga med hänsyn till rikets säkerhet, 3.skyldighet att kontrollera utlänningars rätt att vistas och arbeta i , 4.skyldighet för arbetsgivare till en utlänning som beviljats arbetstillstånd enligt 6 kap. 2 § första stycket att lämna uppgift om de anställningsvillkor som gäller för utlänningen och föreskrifter om hur uppgiftsskyldigheten ska uppfyllas. Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen att meddela föreskrifter inom vissa delar av utlänningsrätten. Övervägandena finns i avsnitt 12. Enligt tillägget i första punkten får regeringen även meddela föreskrifter om skyldighet att anmäla utlänningars anställningsvillkor i . Tillägget gör det möjligt för regeringen att meddela föreskrifter om en skyldighet för vissa arbetsgivare att anmäla om något av de villkor som gäller för en utlännings anställning ändras till det sämre i förhållande till de uppgifter som legat till grund för beslutet om arbetstillstånd, bl.a. uppgifterna i anställningsavtalet. Förslaget till lag om ändring i 5 kap. Bosättningsbaserade förmåner den som enligt utlänningslagen (2005:716) behöver ha uppehållstillstånd i får bosättningsbaserade förmåner lämnas tidigast från och med den dag då ett sådant tillstånd börjar gälla men inte tillbaka än före det att tillståndet beviljades. Om det finns synnerliga skäl, får förmåner lämnas även om uppehållstillstånd inte har beviljats. Till den som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd får bosättningsbaserade förmåner lämnas utan hinder av att tillståndet har upphört att gälla, om en ansökan om fortsatt uppehållstillstånd har kommit in till innan det tidigare tillståndet har upphört att gälla och ansökan avser ett fortsatt tillstånd på samma grund eller på en sådan annan grund som enligt 5 kap. 18 § andra stycket 8 b eller 5 b kap. 15 § andra stycket 3 Prop. 2021/22:134 utlänningslagen kan beviljas efter inresan eller ett nytt tillstånd med stöd av någon bestämmelse i lagen (2017:353) om uppehållstillstånd för studerande på gymnasial nivå. Om ansökan avslås får förmåner lämnas till dess att utlänningens tidsfrist för frivillig avresa enligt 8 kap. 21 § första stycket utlänningslagen har löpt ut. Om avslagsbeslutet inte innehåller någon tidsfrist för frivillig avresa får förmåner lämnas till dess att beslutet har fått laga kraft. Förmåner enligt första stycket lämnas inte för tid då bistånd enligt lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. har lämnats till den försäkrade, om förmånerna är av motsvarande karaktär. Paragrafen innehåller bestämmelser om när bosättningsbaserade socialförsäkringsförmåner får lämnas till personer som behöver ha ett uppehållstillstånd i . Övervägandena finns i avsnitt 9.2. I andra stycket införs ett tillägg för en utlänning som har ansökt om ett fortsatt uppehållstillstånd på en sådan annan grund som enligt 5 kap. 18 § andra stycket 8 b eller 5 b kap. 15 § andra stycket 3 utlänningslagen (2005:716) kan beviljas efter inresan. Tillägget innebär att även en utlänning som har ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för arbete enligt 5 kap. 10 § i de fall som avses i 6 kap. 2 § första stycket utlänningslagen eller för att bedriva näringsverksamhet enligt den nya 5 kap. 10 a § utlänningslagen, och som inifrån landet tillåts byta mellan dessa tillstånd eller till ett uppehållstillstånd för forskning eller studier på forskarnivå enligt 5 b kap. 1 eller 3 § utlänningslagen, under de förutsättningar och den tidsperiod som framgår av den nu aktuella bestämmelsen, kan få bosättningsbaserade förmåner utan hinder av att det första tillståndet har upphört att gälla. 19.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll 5 § I ärenden enligt denna lag gäller följande föreskrifter i utlänningslagen (2005:716) i tillämpliga delar: 1 kap. 3 b § om EES-medborgare, 1 kap. 13 § om skyndsam handläggning, 3 a kap. 2 § om familjemedlemmar till EES-medborgare, 4 kap. 1–4 §§ om flyktingar och alternativt skyddsbehövande, 1–1 c, 2 a–2 d, 3–10 a, 12–16 och 17–19 §§ om uppehållstillstånd, 5a kap. 1–4 och 6 §§ om ställning som varaktigt bosatt, 5b kap. 1–20 §§ om uppehållstillstånd för forskning, studier inom högre utbildning, viss praktik, visst volontärarbete och au pair-arbete, 6 kap. 3 § om arbetstillstånd, 6 a kap. 1–11 §§ om EU-blåkort, 6 b kap. 1–15 §§ om tillstånd för företagsintern förflyttning, ICT, 6 c kap. 1–11 och 14 §§ om tillstånd för säsongsarbete, 8 kap. 12 och 13 §§ om utvisning av EES-medborgare och sådana medborgares familjemedlemmar, 8 kap. 14 § om utvisning av utlänningar med permanent uppehållsrätt, EES- medborgare som har vistats i under de tio närmast föregående åren och EES-medborgare som är barn, 2021/22:134 8 a kap. 2 § första stycket om sådana hänsyn som ska tas till anknytningen till det svenska samhället, om fråga uppkommit om utvisning av en utlänning som har ställning som varaktigt bosatt i , 9 kap. 4 och 5 §§ om omhändertagande av pass och andra identitetshandlingar, 9 kap. 8 § om fotografi och fingeravtryck, 9 kap. 12 § om omhändertagande för att verkställa ett avvisnings- eller utvisningsbeslut, 9 kap. 13 § om andra åtgärder för att möjliggöra verkställighet, 10 kap. 1, 2, 4–11 och 17 §§ om förvar och uppsikt, 12 kap. 1–5, 13 a och 21–23 §§ om verkställighet av beslut om utvisning, 13 kap. 1–7 §§ om muntlig handläggning hos förvaltningsmyndighet, 13 kap. 10 § om motivering av beslut, 13 kap. 11 § om tolkersättning, 13 kap. 12 § om rättelse av beslut på grund av oriktig uppgift, 13 kap. 15 och 16 §§ om DNA-analys, 16 kap. 1 § andra stycket om Migrationsöverdomstolen, 17 kap. 1 och 2 §§ om skyldighet att lämna uppgifter, 18 kap. 1 § andra och tredje styckena om offentligt biträde för barn, och 19 kap. 1–4 §§ om kostnadsansvar. Skyldigheten enligt 17 kap. 1 § utlänningslagen att lämna uppgifter gäller vid tillämpningen av denna lag även i förhållande till regeringen. Paragrafen anger vilka bestämmelser i utlänningslagen (2005:716) som är tillämpliga. Övervägandena finns i avsnitt 7. Paragrafen ändras som en följd av att tidsbegränsat uppehållstillstånd för att bedriva näringsverksamhet, som regleras i 5 kap. 5 och 10 §§ utlänningslagen, i stället ska regleras i 5 kap. 10 a § utlänningslagen. Ändringen innebär att den angivna bestämmelsen ska tillämpas vid handläggningen av ärenden enligt denna lag. I övrigt görs endast en redaktionell ändring. 19.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (2022:000) om särskild kontroll av vissa utlänningar Inledande bestämmelser Bestämmelser i annan författning 4 § Följande bestämmelser i utlänningslagen (2005:716) ska tillämpas vid handläggning enligt denna lag: 4 kap. 3–4 §§ om statusförklaring och resedokument, 5 kap. 1–1 b, 2 a, 3–10 a, 12–16 och 17–19 §§ om uppehållstillstånd, och 6 kap. 3 § om arbetstillstånd. I paragrafen hänvisas till att vissa bestämmelser i utlänningslagen (2005:716) ska tillämpas vid handläggning enligt denna lag. Övervägandena finns i avsnitt 6 och 7. I paragrafen införs en hänvisning till de nya bestämmelserna i 5 kap. 9 och 10 a §§ utlänningslagen. Ändringarna är en följd av att det införs ett nytt uppehållstillstånd för att söka arbete eller undersöka förutsättningarna för att starta näringsverksamhet i 5 kap. 9 § utlänningslagen och att tidsbegränsat uppehållstillstånd för att bedriva näringsverksamhet, som för närvarande regleras i 5 kap. 5 och 10 §§ utlänningslagen, i stället ska regleras i 5 kap. 10 a § utlänningslagen. Hänvisningarna innebär att de angivna bestämmelserna ska tillämpas vid handläggningen av ärenden enligt denna lag. 2021/22:134 Bilaga 1 Sammanfattning av departementspromemorian Mindre eller obetydliga fel gällande villkoren för arbetstillstånd (Ds 2017:64) Enligt 7 kap. 7 e § utlänningslagen ska som regel ett uppehållstillstånd för arbete återkallas bl.a. om förutsättningarna för arbetstillståndet enligt 6 kap. 2 § första stycket samma lag är uppfyllda. Undantag kan göras om arbetsgivaren avhjälper bristen utan att har vidtagit någon åtgärd. I promemorian föreslås nu att undantag från återkallelseregeln också ska kunna göras vid ringa fall av brister även då dessa upptäcks av eller efter det att tillståndstiden har löpt ut. Lagändringen föreslås träda i kraft . Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 7 e § utlänningslagen (2005:716) ska ha följande lydelse. 2021/22:134 Bilaga 2 Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för arbete för en utlänning som har beviljats arbetstillstånd enligt 6 kap. 2 § första stycket ska återkallas om 1.förutsättningarna för arbetstillståndet enligt 6 kap. 2 § första stycket av något annat skäl än att anställningen har upphört är uppfyllda, eller 2.utlänningen inte från tillståndets första giltighetsdag påbörjat arbetet. Om utlänningens anställning har upphört sedan utlänningen underrättats om att en utredning om återkallelse enligt första stycket har inletts, men innan beslut om återkallelse fattats, gäller bestämmelserna om återkallelse i3 § första stycket 2. Tiden ska då vara i stället för tre. Trots vad som anges i första Trots vad som anges i första stycket 1 behöver ett tillstånd inte stycket 1 behöver ett tillstånd inte