prop · H903228 · 2022-04-19 00:00:00 — För att underlätta hanteringen av skattereduktionen för såväl den skattskyldige som för bör skattereduktionen för arbetsresor, på samma sätt som är fallet med dagens avdrag för resor till och från arbetet, begäras i inkomstdeklarationen (se 29 kap. 1 § SFL). I 31 kap. SFL regleras vad en inkomstdeklaration ska innehålla. finns bestämmelser om vilka uppgifter som ska lämnas i inkomstdeklarationen avseende skattereduktioner som den skattskyldige begär, t.ex. med avseende på underlaget för hushållsarbete, gåva eller mikroproduktion av förnybar el (se 31 kap. 31–33 c §§ SFL). För att möjliggöra för att fastställa underlag för att kunna bedöma rätten till den nu föreslagna skattereduktionen bör en inkomstdeklaration därför också innehålla de uppgifter som behövs för att beräkna reduktionen. Vad underlaget består av regleras i de föreslagna 67 kap. 58–60 §§ IL, se närmare i avsnitt 4.5.3. En uppgiftsskyldighet i inkomstdeklarationen är av särskild betydelse då någon annan uppgift inte ska lämnas avseende underlaget för skattereduktionen. Därför bör bestämmelser införas i såväl inkomstskattelagen som skatteförfarandelagen om att den som begär skattereduktion ska lämna uppgift om underlaget för skattereduktionen. i län anser att förslaget minskar risken för fel och underlättar möjlighet att kontrollera uppgifter, särskilt med ett system som bygger på helt eller delvis förifyllda uppgifter i deklarationen. Svensk Kollektivtrafik anser att införandet av en regel om att den skattskyldige i deklarationen bara behöver uppge hur många resor denne gjort till jobbet kommer förenkla för såväl som den enskilde. I reseavdragskommitténs betänkande konstateras att det är mycket svårt att införa en administration som helt bygger på förifyllda uppgifter. Kommittén lämnade därför inga förslag på att några uppgifter ska förifyllas i inkomstdeklarationen. Av betänkandet framgår vidare att den skattskyldige alltså själv kommer att få beräkna underlaget för skattereduktionen och begära skattereduktion i inkomstdeklarationen. Regeringen delar bedömningen att det är svårt att införa en administration som bygger på förifyllda uppgifter. Begäran om skattereduktion måste därför bygga på uppgifter från den skattskyldige själv. Genom säkrare tillgång till uppgifter om arbetsplatsens adress kan säkerheten i beräkningen höjas, arbetet för den skattskyldige underlättas och kontrollmöjligheterna för öka. För att underlätta beräkningen av skattereduktionen för den skattskyldige bör kunna 2021/22:228 tillhandahålla ett verktyg för beräkning av underlaget för skattereduk- tionen på myndighetens webbplats. VTI anser att förslaget innebär ett enklare system, vilket bör minska risken för skattefel och förenkla myndigheters, företags och individers VTI anser att det dock inte är helt tydligt hur kontrollen av antalet arbetsresor ska utföras. det finns en risk att skattskyldiga anger ett felaktigt antal resdagar, eller ett felaktigt antal resor per resdag, eftersom det inte finns något förslag på hur uppgifterna ska kunna följas upp eller kontrolleras. Det är riktigt att det även i det föreslagna systemet finns en möjlig felkälla i inrapporteringen av antalet dagar. Det är dock inte möjligt att komma runt denna problematik utan att också införa exempelvis Regeringen bedömer att ett system med t.ex. körloggar skulle öka den administrativa bördan alltför mycket för de skattskyldiga och lämnar därför inte något sådant förslag. Regeringen bedömer dock, precis som Svensk Kollektivtrafik, att förslaget i stort kommer att minska risken för fusk och fel (se avsnitt 11.2). bestämmelser en omfattande möjlighet att kontrollera de uppgifter som lämnas i en inkomstdeklaration och myndigheten arbetar med kontroller på flera olika sätt. Alla deklarationer som lämnas in, både från privatpersoner och företag, kontrolleras inledningsvis maskinellt. deklarationer kan sedan väljas ut för vidare kontroll där myndigheten ställer frågor om deklarationens underlag. Vid en sådan kontroll kan den enskilde, för att styrka de yrkade dagarna, exempelvis ge in intyg eller anställningsavtal där det specificeras hur många dagar denne normalt arbetar på arbetsplatsen. Förslaget innebär att ansvaret för att rapportera in arbetsplatsens adress läggs på arbetsgivaren i stället för den skattskyldige, vilket minimerar risken för fusk och fel. Dessutom innebär förslaget att de problem som dagens tidsvinstkrav innebär elimineras. även beräkningen av underlaget för arbetsresor och möjliggör för Skatte- verket att i större utsträckning upptäcka orimligt höga yrkanden. bör därför reducera skattefelet. anser att möjligheten till automatisering av skattereduk- tionen är liten eftersom den enskilde fortsatt behöver lämna en rad upp- gifter som kommer kräva hantering vid kontroll. har i sitt svar inte utvecklat vilka uppgifter som avses och inte heller varför dessa inte skulle kunna automatiseras. konstaterar att i de fall en arbetsplats adress inte kan lämnas kommer begäran om skattereduktion behövas hanteras manuellt vid kontroll. Beroende på hur utformar de fastställda formulären (se 38 kap. 1 § SFL) bör myndigheten, som i normalfallet redan har tillgång till den skattskyldiges adress, och även får tillgång till arbetsplatsens adress, kunna göra en första maskinell kontroll om antalet resdagar även anges i formuläret. LO anser att bör få i uppdrag att särskilt kontrollera reseavdraget för personer bosatta i storstadsregioner. av kontrollverksamhet är att kontrollerna ska prioriteras till olika områden där kontrollerna kan uppnå bästa möjliga effekt och områden där risken för fel och fusk är hög (se regleringsbrevet för avseende , dnr Fi2021/02844, Fi2021/03228 och Fi2021/03951). Regeringen bedömer att det inte är nödvändigt att ge ett särskilt uppdrag att kontrollera regelefterlevnaden i storstads- Prop. 2021/22:228 regionerna. Förslaget medför en ändring i 31 kap. 33 § skatteförfarandelagen samt att en ny paragraf i 67 kap. inkomstskattelagen, 63 §, införs. 7.2Arbetsplatsens adress ska lämnas i arbetsgivardeklaration och i förekommande fall i kontrolluppgift Regeringens förslag: En arbetsgivardeklaration ska för varje betalningsmottagare innehålla uppgift om arbetsplatsens adress, om betalningsmottagaren har haft endast en arbetsplats i en och samma anställning . I de fall kontrolluppgift ska lämnas ska arbetsplatsens adress lämnas, om betalningsmottagaren har haft endast en arbetsplats i en och samma anställning. Regeringens bedömning: För att enklare ska kunna beräkna avståndet mellan bostad och arbetsplats bör månatligen få uppgift om den skattskyldiges arbetsplatsadress i arbetsgivardeklarationen eller i förekommande fall i kontrolluppgift. förslag och bedömning överensstämmer Remissinstanserna: Svensk Kollektivtrafik och ser att fusk enkelt kan undvikas genom förslaget att arbetsgivaren ska uppge arbetsplatsens adress. Gröna Bilister anser att förslaget är en mycket viktig förändring för att minska det omfattande skattefusket i samband med reseavdrag. kommun anser att förslaget leder till ökad administration för kommunen och att rapporteringen av arbetsplats därför bör lösas på annat kommun anser att det i den framtida modellen måste säkerställas att den administrativa bördan för arbetsgivare inte på något sätt får öka. () tror att förslaget kommer innebära extra administration för arbetsgivare och att förhållandet med flera arbetsplatser kommer bli vanligare . KTH anser att andra sätt att samla in adresser för kontroll därför bör tas fram. anförs av Näringslivets Skattedelegation (NSD) och som menar att förslaget kan orsaka problem med administration och kontroll när det gäller att avgöra avstånd mellan bostad och arbetsplats. Personalens arbetsplatser växlar och rörlighet är en förutsättning för fungerande verksamheter. Många är anställda av en arbetsgivare men utför arbete på många ställen hos olika uppdragsgivare. Dessa aspekter har inte beaktats tillräckligt i betänkandet. bedömer, för egen del som arbetsgivare, att sådan anpassning av adressuppgifter är möjlig men att det kommer att krävas ett visst arbete för att anpassa system och tillhandahålla fullständiga I vissa fall finns det inte möjlighet att tillhandahålla uppgifter om medarbetarens faktiska arbetsplats, t.ex. om medarbetare och uppdragstagare inte har en arbetsplats knuten till sig eller har en delad anställning med flera arbetsplatser. För samtliga arbetsgivare innebär förslaget med ökat uppgiftslämnande en ökad administrativ börda och nya regler att förhålla sig till i detta avseende. Regioner (SKR) blir förslaget en ytterligare administrativ börda för arbetsgivarna som är underskattad i utredningen. Promemorian behandlar inte frågan särskilt. Remissinstanserna: SKR ser positiva effekter av förslaget men även en risk för att kostnader och administration för kommuner och regioner, i dessas roll som arbetsgivare, kommer att öka om de ska lämna uppgifter om arbetsplatsens adress. Vissa verksamheter inom kommuner och regioner har behov av att arbetstagare har flera arbetsställen, tillfälligt eller Att kontrollera och rapportera in ändrad arbetsplats blir då ytterligare en administrativ börda för arbetsgivarna. uttrycker liknande farhågor. anser att eftersom det troligen är en administrativt betungande börda för arbetsgivare att rapportera om arbetstagare fysiskt varit på sin arbetsplats finns det en risk för att skattereduktionen utnyttjas felaktigt och gynnar dem som i högre grad har möjlighet till distansarbete, vilket typiskt sett är tjänstemän och kontorsarbetande yrkesgrupper. konstaterar att för många anställda kommer uppgiften om arbetsplatsens adress att behöva lämnas av arbetsgivaren oavsett om de anställda kommer begära skattereduktion för arbetsresor eller inte. anställda som har mindre än till arbetet saknar en sådan uppgift betydelse. () anser att förslaget ger upphov till incitament för att manipulera sin folkbokföringsadress till t.ex. ett fritidshus i en kommun som ligger längre bort från arbetsplatsen. framför liknande synpunkter. konstaterar att tanken är att arbetsgivare via kontrolluppgiftssystemet ska redovisa avståndet mellan bostaden och För de företagare som är aktuella för den nya ordningen finns det ingen som kan lämna en sådan kontrolluppgift. Skälen för regeringens förslag och bedömning: har tillgång till alla skattskyldigas folkbokföringsadress som i de flesta fall också är bostadsadressen som arbetsresan utgår ifrån, även om vissa Uppgifter om arbetsplatsens adress är mer har uppgift om arbetsgivarens post- adress, men inte arbetsplatsens adress. Arbetsgivare som stadigvarande bedriver sin verksamhet i flera lokaler (arbetsställen) ska ange den anställdes arbetsställenummer månatligen på individnivå i arbetsgivardeklarationen. Detsamma gäller i de fall en kontrolluppgift ska lämnas (se 3 och 4 §§ lagen [1984:533] om arbets- ställenummer samt 15 kap. 9 § och 26 kap. 19 b § SFL). om arbetsställenummer förmedlas vidare av till Statistiska centralbyrån (SCB). Uppgift om arbetsställenummer har ingen skatterättslig funktion utan används av SCB för statistik om sysselsättning m.m. undersökningar och kontakter med berörda myndigheter visar att det finns betydande brister med rapporteringen av arbetsställenummer. Många arbetsgivare lämnar inte uppgift om arbetsställenummer och många lämnar arbetsställenummer som inte finns registrerade hos SCB eller uppdaterar inte förändringar i registret. Uppgifterna om arbetsställe är enligt bedömning inte tillräckligt tillförlitliga som underlag för individuell beskattning. har dock vid kommitténs kontakter framfört att aktuella och säkrare adressuppgifter skulle vara till stor hjälp vid administrationen av skattereduktionen. Regeringen delar kommitténs bedömning att uppgiftslämningen av arbetsplatsadress bör ske via arbetsgivardeklarationen eller i förekommande fall i kontrolluppgift. Med arbetsplatsens adress avses i detta sammanhang den skattskyldiges tjänsteställe enligt 12 kap. 8 § inkomstskattelagen (se avsnitt 4.4). Adressen ska entydigt ange läget för arbetsplatsen och ska anges i form av gatuadress (gatunamn och adressnummer) eller annan lägesangivelse och ortens namn. Om arbetsplatsen inte ligger i en specifik ort ska i stället för ortens namn en uppgift lämnas om närmaste tätort eller kommunens namn. I 26 kap. 2 § SFL anges vem som ska lämna en skattedeklaration. En sådan ska lämnas av bl.a. den som är skyldig att göra skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter eller som har gjort ett skatteavdrag utan att vara skyldig att göra det. Enligt 26 kap. 3 § SFL ska skatteavdrag och arbetsgivaravgifter redovisas i en arbetsgivardeklaration för redovisningsperioder. I syfte att minska skattefusk och skatteundandragande har det införts regler om att uppgifter om utbetalda ersättningar för arbete och avdragen skatt ska lämnas på individnivå i arbetsgivardeklarationen (se prop. 2016/17:58, bet. 2016/17:SkU21, rskr. 2016/17:256). I 26 kap. 19 a–19 f §§ SFL anges vilka uppgifter för varje betalningsmottagare som arbetsgivardeklarationen ska innehålla. Om en ersättning inte är underlag för skatteavdrag eller arbetsgivaravgifter ska ersättningen inte heller redovisas per betalningsmottagare i en arbetsgivardeklaration. Vid sådant förhållande ska arbetsgivaren i stället lämna kontrolluppgift (15 kap. SFL). Det finns dock möjlighet till frivillig redovisning i en arbetsgivardeklaration (26 kap. 19 d § SFL). För att underlätta för den skattskyldige och höja säkerheten i dennes beräkningar kan informera den skattskyldige om bl.a. vilka uppgifter om adresser som myndigheten har fått löpande . På så sätt är informationen tillgänglig för den skattskyldige under beskattningsåret och förutsebarheten för denne ökar därmed. Med ett nytt system för skattelättnad för arbetsresor behöver även kontrollen förändras. Informationen om arbetsplatsens adress blir central för rätten till en avståndsbaserad skattereduktion. Det är viktigt att säkra att informationen från arbetsgivaren i arbetsgivardeklarationen är korrekt. Med information om arbetsplatsens adress tillgänglig redan under beskattningsåret kan fel upptäckas och rättas tidigare än vid yrkandet i inkomstdeklarationen. Bland andra SKR och för fram att förslaget kan komma att innebära ökad administration och kostnader för arbetsgivare och kommun och KTH anser att insamlandet av adresser bör ske på ett annat sätt än genom att arbetsgivaren ska lämna dem. Regeringen konstaterar att uppföljning av de skattefel som är förknippade med dagens reseavdrag visar att de vanligaste felen och de som bidrar mest till det uppskattade skattefelet bl.a. är att yrkat avdrag inte 2021/22:228 kan styrkas samt att skattebetalaren inte svarar på förfrågan (se avsnitt 11.2). Förslaget förenklar beräkningen av underlaget för arbetsresor och möjliggör för att upptäcka orimligt höga yrkanden. Eftersom risken för fusk och fel som har samband med reduktionen minimeras om arbetsgivaren, och inte den skattskyldige i sin deklaration, ansvarar för att får tillgång till arbetsplatsens adress anser regeringen att arbetsplatsens adress ska lämnas i arbetsgivardeklarationen och i förekommande fall i kontrolluppgift. anför att förslaget innebär att arbetsgivare blir skyldiga att lämna uppgifter även för de arbetstagare som inte kommer att ansöka om reseavdrag. Regeringen konstaterar att det är riktigt att förslaget innebär att adresser ska lämnas för samtliga anställda, dvs. även för de anställda som inte kommer att ansöka om reduktionen. Ett enhetligt system för lämnande av uppgift om arbetsplatsens adress innebär dock mindre administration för arbetsgivarna än en ordning där uppgiften endast lämnas för vissa arbetstagare. Som nämnts ovan lämnas vidare uppgifter på individnivå in i arbetsgivardeklarationen för de allra flesta anställda till . En av uppgifterna som kan lämnas på detta vis är information om den anställdes arbetsställe. I förhållande till den vinst som kan göras i form av minskat skattefel (se avsnitt 11.2) bedömer regeringen att det relativt begränsade merarbete som förslaget kan komma att innebära för arbetsgivarna är godtagbart. Förslaget bedöms därmed vara proportionerligt. tar upp de företagare som är aktuella för den nya ordningen och för vilka det inte finns någon som kan lämna adressuppgift. Regeringen konstaterar att om en uppgift inte ska lämnas i arbetsgivardeklarationen på individnivå ska den lämnas i en kontrolluppgift. Situationer där varken arbetsgivardeklaration på individnivå eller kontrolluppgift ska lämnas omfattas alltså inte av uppgiftsskyldigheten. Den skattskyldige ska kunna ta tillvara sina rättigheter och begära skattereduktion även i dessa fall. Bland andra NSD, Transportstyrelsen och nämner problematik som kan uppstå när en arbetstagare har flera eller inga fasta arbetsställen. Regeringen konstaterar att med arbetsplats avses den skattskyldiges tjänsteställe (se avsnitt 4.4). Av 12 kap. 8 § inkomstskattelagen framgår att tjänstestället i vissa fall kan vara den skattskyldiges bostad. I regel har arbetstagaren endast ett tjänsteställe, dvs. framför i betänkandet att om den skattskyldige, dvs. betalningsmottagaren, har flera arbetsplatser ska arbetsgivaren inte redovisa arbetsplatsens adress. I stället gör arbetsgivaren en kryssmarkering i arbetsgivardeklarationen på individnivå. Detta markerar att den skattskyldige har flera arbetsplatser. Motsvarande gäller för kontrolluppgifter. Även regeringen anser att detta är en praktisk lösning i de undantagsfall då den anställde har mer än en arbetsplats. Kryssmarkeringen bör vara tillräcklig för att den skattskyldige ska kunna ta tillvara sina rättigheter och begära skattereduktion även i dessa fall. ser en betydande risk för att förslaget kan öka skattefelet genom att skattereduktionen utnyttjas felaktigt och gynnar dem som i högre grad har möjlighet till distansarbete. TCO anser att förslaget ger individer incitament att manipulera sin folkbokföringsadress till t.ex. ett fritidshus i en kommun som ligger längre bort från arbetsplatsen. 2021/22:228 ser en sådan risk. Regeringen konstaterar först och främst att den som lämnar oriktig uppgift till grund för folkbokföring eller inte fullgör sin anmälningsskyldighet enligt folkbokföringslagen (1991:481) riskerar att dömas för folkbokföringsbrott (42 § folkbokföringslagen). Dessutom ska i vissa fall skattetillägg tas ut av den som på något annat sätt än muntligen under förfarandet lämnar en oriktig uppgift till ledning för egen beskattning (se 49 kap. SFL). Regeringen konstaterar vidare att det inte är möjligt att bygga ett system som är helt fredat från fusk och fel. uppföljning av dagens reseavdrag visar dock att de vanligaste bidragande orsakerna till skattefelet är avdrag för bilresor trots att tidsvinstkravet för detta inte är uppfyllt, att yrkat avdrag inte kan styrkas samt att skattebetalaren inte svarar på förfrågan (se avsnitt 11.2). Genom en avståndsbaserad skattereduktion och information om arbetsplatsens adress på individnivå i arbetsgivardeklarationen, eller i förekommande fall kontrolluppgift, bedömer regeringen att dessa felutrymmen minskas eftersom får möjlighet att basera sin administration och maskinella kontroll på korrekta adressuppgifter och avståndsberäkningar på ett sätt som inte är möjligt med dagens kostnadsbaserade system. har också en omfattande möjlighet att kontrollera de uppgifter som lämnas i inkomstdeklarationer (se avsnitt 7.1). Förslaget medför ändringar i 15 kap. 9 § och 26 kap. 19 a § skatteförfarandelagen. Regeringens bedömning: Den behandling av personuppgifter som förslaget om skattereduktion för arbetsresor ger upphov till är förenlig med EU:s dataskyddsförordning. Den befintliga regleringen på personuppgiftsområdet är tillräcklig för den personuppgiftsbehandling som detta förslag ger upphov till hos . bedömning: I betänkandet finns ingen bedömning vad gäller personuppgiftsbehandling. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Inga remissinstanser har haft synpunkter i denna Skälen för regeringens bedömning: har tillgång till alla skattskyldigas folkbokföringsadress, som i de flesta fall också är bostadsadressen som arbetsresan utgår ifrån. uppgift om arbetsgivarens postadress, men inte arbetsplatsens adress. Kommittén föreslår att en arbetsgivardeklaration för varje betalnings- mottagare även ska innehålla uppgift om arbetsplatsens adress om betalningsmottagaren haft en arbetsplats. I de fall arbetsgivardeklaration 2021/22:228 på individnivå inte lämnas ska kontrolluppgift lämnas och denna ska också innehålla uppgift om arbetsplatsens adress för betalningsmottagaren (se avsnitt 7.2). gäller förmånligare avdragsregler i de fall den skattskyldige, genom läkarintyg eller på annat sätt, kan visa att han eller hon på grund av sjukdom eller funktionsnedsättning måste använda bil för sina arbetsresor. Som anges i avsnitt 5.3 ska skattskyldiga som till följd av sjukdom eller funktionsnedsättning är tvungna att använda bil för sina arbetsresor även fortsättningsvis omfattas av en förmånligare reglering och kunna få skattereduktion för skäliga kostnader för arbetsresor i stället för med en bestämd kilometersats. De ska inte heller omfattas av de avståndskrav som gäller för övriga skattskyldiga. För att vara berättigad till skattereduktion för skäliga bilkostnader ska den skattskyldige, liksom , kunna visa upp ett läkarintyg eller på annat sätt visa att han eller hon på grund av sjukdomen eller funktionsnedsättningen måste använda bil för arbetsresorna. Förslaget om att arbetsplatsens adress ska lämnas i arbetsgivardeklaration och i förekommande fall kontrolluppgift medför att personuppgifter måste behandlas av arbetsgivaren och därefter av i beskattningsdatabasen. Förslaget ger således upphov till en sådan personuppgiftsbehandling som omfattas av och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), kallad EU:s dataskyddsförordning. Dataskyddsförordningen är i alla delar bindande och direkt tillämplig i samtliga EU:s medlemsländer. Förordningen utgör den generella regleringen av personuppgiftsbehandling inom EU. För personuppgiftsbehandling i beskattningsverksamheten finns lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet som innehåller bestämmelser som kompletterar dataskyddsförordningen. Förutom vid behandling av personuppgifter om enskilda personer gäller vissa bestämmelser i lagen även vid behandling av uppgifter om juridiska personer (se 1 kap. 1 § andra stycket). Behandling hos enskilda (i detta fall hos arbetsgivare) av sådana uppgifter bedöms ha rättslig grund på det sätt som krävs enligt artikel 6 i EU:s dataskyddsförordning. Den rättsliga grunden för behandlingen hos arbetsgivarna i de aktuella fallen är i första hand att den är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse på det sätt som anges i artikel 6.1 c i dataskyddsförordningen. Förpliktelsen i fråga innebär att arbetsgivare ska lägga till information om arbetsplatsens adress i arbetsgivardeklarationen. I de fall kontrolluppgift lämnas ska uppgift om arbetsplatsens adress lämnas i kontrolluppgiften. Kravet på rättslig grund är därmed uppfyllt. Grunden för behandlingen är vidare fastställd i den nationella rätten på det sätt som krävs enligt artikel 6.3 i dataskyddsförordningen. Den rättsliga grunden framgår av skatteförfarandelagen (2011:1244) där även syftet med behandlingen framgår. De uppgifter som kommer att behandlas är inte sådana känsliga personuppgifter som avses i artikel 9.1 i EU:s dataskyddsförordning. Behandlingen hos arbetsgivarna är mot denna bakgrund förenlig med dataskyddsförordningen.