prop · H903262 · 2022-06-14 00:00:00 — Regeringens proposition 2021/22:262 Ökad insyn i ägandet av radio- och tv-företag . Regeringen överlämnar denna proposition till . Ipropositionen föreslås bl.a. ändringar i radio- och tv-lagen (2010:696). Kretsen av leverantörer av medietjänster som enligt denna lag ska se till att mottagare av deras tjänster har tillgång till viss information ska utvidgas till att omfatta även leverantörer av medietjänster som sänder sökbar text-tv, kommersiell radio, ljudradio där inget tillstånd krävs och ljudradio där regeringen meddelar tillstånd samt tillhandahåller beställradio som finansieras med public service-avgiften. Den information som ska lämnas ska utökas till att avse också information om leverantörens ägare och ägarstruktur. Myndigheten för press, radio och tv ska ha tillsyn över att leverantörer följer kravet på information om ägarförhållanden. Myndigheten ska även få besluta om sanktion om bestämmelsen inte följs. Ändringarna i radio- och tv-lagen och de relaterade ändringarna i lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informationssamhällets tjänster föreslås träda i kraft . 2021/22:262 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informationssamhällets Förslag till lag om ändring i radio- och tv-lagen (2010:696) .......................................................................... Ärendet och dess beredning .............................................................. Information om ägarförhållanden ..................................................... Ökad insyn i leverantörers ägarförhållanden...................... Kretsen av leverantörer som ska lämna information Leverantören avgör hur information ska hållas Tillsyn och sanktion när information inte lämnas ............ Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Konsekvenser för företag ................................................. Konsekvenser för det allmänna ........................................ Konsekvenser för enskilda ............................................... Bedömningar i övrigt ....................................................... Bedömning av förslagen i förhållande till de skyldigheter som följer av anslutning till Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informationssamhällets Förslaget till lag om ändring i radio- och tv-lagen (2010:696) ........................................................................ Sammanfattning av promemorian .................................... Promemorians lagförslag (delar av) ................................. Förteckning över remissinstanserna – promemorian........ Lagförslaget i utkastet till lagrådsremiss .......................... Förteckning över remissinstanserna – utkastet till Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ............. 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informationssamhällets tjänster. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i radio- och tvlagen (2010:696). 2021/22:262 2 Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informationssamhällets tjänster Härigenom föreskrivs att 8 § lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informationssamhällets tjänster ska ha följande lydelse. När en tjänsteleverantör tillhandahåller informationssamhällets tjänster ska leverantören ge information om sitt namn, sin adress i etableringsstaten och sin e-postadress samt i förekommande fall 2.registreringsnummer för mervärdesskatt, och Om en tjänsteleverantör bedriver reglerad yrkesverksamhet ska informationen även omfatta uppgifter om 1.yrkestitel och den stat där denna erhållits, 2.den yrkesorganisation eller liknande där tjänsteleverantören är registrerad, och 3.de bestämmelser som är tillämpliga på yrkesverksamheten och sättet att få tillgång till dem. Informationen ska finnas tillgänglig för tjänstemottagare och myndigheter på ett enkelt, direkt och stadigvarande sätt. I fråga om leverantörer av I fråga om leverantörer av beställ-tv gäller även 2 kap. 1 § beställ-tv och leverantörer av radio- och tv-lagen (2010:696). sådan beställradio som finansieras med public service-avgift enligt lagen (2018:1893) om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst gäller även 2 kap. 1 § radio- och tv-lagen (2010:696). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2010:722. Förslag till lag om ändring i radio- och tv-lagen Prop. Härigenom föreskrivs i fråga om radio- och tv-lagen (2010:696) dels att 2 kap. 1 §, 16 kap. 3 och 4 §§, 17 kap. 3 § och 20 kap. 4 § och rubrikerna närmast före 2 kap. 1 § och 16 kap. 4 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 17 kap. 3 a §, av följande lydelse. Information om leverantörer av som sänder tv och leverantörer av liksom leverantörer av beställ-tv ska se till att mottagare av deras tjänster alltid och på ett enkelt sätt 1. sänder tv eller sökbar text-tv, 2. sänder kommersiell radio, 2. den geografiska adress leverantören är etablerad, regeringen meddelar tillstånd, 5. tillhandahåller beställ-tv, eller 4. uppgifter om behörig tillsyns- radio och tv i allmänhetens tjänst. För leverantörer av beställ-tv Leverantören ska se till att gäller även 8 § lagen (2002:562) mottagare av dess tjänster alltid om elektronisk handel och andra och på ett enkelt sätt har tillgång 1.namnet på leverantören, 2.den geografiska adress där leverantören är etablerad, 3.kontaktuppgifter, däribland leverantörens e-postadress och webbplats, 4.uppgifter om behörig tillsynsmyndighet, och 5.uppgifter om vem som är leverantörens ägare och om leverantörens ägarstruktur samt, i förekommande fall, ägarens organisationsnummer. För leverantörer av beställ-tv och leverantörer av beställradio service-avgift enligt lagen om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst gäller även 8 § (2002:562) om elektronisk handel och andra informations- Myndigheten för press, radio och tv har tillsyn över att programföretagen följer sådana villkor som har beslutats med stöd av 4 kap. 9 § 1–4, 6–9, 16 och 17, 11 kap. 3 § andra stycket 1–3, 5–8, 16 och 17 samt 13 kap. 9 § och 27 § första stycket 3. Myndigheten för press, radio och Myndigheten har även tillsyn när tv har även tillsyn när det gäller det gäller bestämmelserna om 1. exklusiva rättigheter i 5 kap. 2. tillgänglighet i 5 kap. 12 § om 2. tillgänglighet i 5 kap. 12 § om beslutet har fattats av myndigheten, beslutet har fattats av myndigheten, 3. lämpliga åtgärder i 9 a kap. 1, 3. lämpliga åtgärder i 9 a kap. 1, 3 och 13 §§. 3 och 13 §§. tillsyn över att en sådan leverantör av medietjänster som anges i 2 kap. 1 § första stycket följer hållande av information i 2 kap. 1 § andra stycket 5. tillsyn över att bestämmelsen om att en sådan leverantör av medie- 2 kap. 1 § första stycket följer bestämmelser- även tillsyn när det gäller bestämmelserna om reklam i 8 kap. information i 2 kap. 1 § andra 7 § första stycket, 8 och 9 §§, 14 § stycket 1–4. första och andra styckena, 9 a kap. även tillsyn när det gäller 10 och 11 §§ och 15 kap. 4 §. bestämmelserna om reklam i 8 kap. 7 § första stycket, 8 och 9 §§, 14 § första och andra styckena, 9 a kap. 10 och 11 §§ och 15 kap. 4 §. 1 Senaste lydelse 2020:875. 2 Senaste lydelse 2020:875. Om en sådan leverantör av medietjänster som anges i 2 kap. 1 § första stycket inte lämnar den information som anges i 2 kap. 1 § andra stycket 1–4 tillämpas marknadsföringslagen (2008:486), med undantag av bestämmelserna i 29–36 §§ om marknadsstörningsavgift. Sådan information ska anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket marknadsföringslagen.3 a §Om en sådan leverantör av medietjänster som anges i 2 kap. 1 § första stycket inte lämnar den information som anges i 2 kap. 1 § andra stycket 5, får Myndigheten för press, radio och tv besluta om de förelägganden som behövs i enskilda fall för att bestämmelsen ska följas. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. Om ett programföretag som sänder tv eller en leverantör av beställ-tv inte lämnar information enligt 2 kap. 1 § tillämpas marknadsföringslagen (2008:486), med undantag av bestämmelserna i 29–36 §§ om marknadsstörningsavgift. Sådan information ska anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket marknadsföringslagen Myndigheten för press, radio och Myndigheten för press, radio och och tv eller Konsumentombuds- och tv eller Konsumentombuds- mannen om förelägganden som har mannen om förelägganden som har vite enligt 17 kap. 10 §, 11 § 3 a §, 10 §, 11 § första stycket, 12 och 13 a §§ Förelägganden enligt 17 kap. 10 §, 11 § första stycket 3, 4, 6 och 8 och 12 § gäller , om inte något annat bestäms. Denna lag träder i kraft . 3Senaste lydelse 2020:875. 4Senaste lydelse 2020:875. 2021/22:262 3 Ärendet och dess beredning Inom har promemorian Ändringar i radio- och tvlagen upprättats (Ds 2021:12). En sammanfattning av förslagen i promemorian finns i bilaga 1. De delar av lagförslagen i promemorian som behandlas i denna proposition finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissvaren finns tillgängliga i (Ku2021/01312). Regeringen beslutade lagrådsremissen Ökad insyn i ägandet av radio- och tv-företag och bättre villkor för kommersiell radio. I lagrådsremissen behandlas bl.a. promemorians lagförslag. Lagrådet avstyrkte förslaget när det gäller en bestämmelse i radio- och tv-lagen om att leverantörer av medietjänster ska tillhandahålla information om vem som är leverantörens ägare, om leverantörens ägarstruktur och, i förekommande fall, om ägarens organisationsnummer. Därefter har ett utkast till ny lagrådsremiss som behandlar promemorians förslag om ökad insyn i ägarförhållanden tagits fram inom . När det gäller övriga förslag i promemorian har regeringen beslutat propositionen Bättre villkor för kommersiell radio (prop. 2021/22:163) som behandlar dessa. Under utarbetandet av utkastet till lagrådsremiss har det hållits ett möte med Myndigheten för press, radio och tv. Lagförslagen i utkastet till lagrådsremiss finns i bilaga 4. Utkastet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Ku2022/00593). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. I förhållande till lagrådsremissen har vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. 4.1Ökad insyn i leverantörers ägarförhållanden Regeringens förslag: Den information som ska lämnas enligt 2 kap. 1 § radio- och tv-lagen ska omfatta även vem som är leverantörens ägare, leverantörens ägarstruktur och, i förekommande fall, ägarens organisationsnummer. Det ska förtydligas att den information som ska lämnas enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 i samma lag avser kontaktuppgifter om leverantören. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås dock inte något förtydligande av 2 kap. 1 § första stycket 3 radio- och tv-lagen. Remissinstanserna: Alla remissinstanser som yttrar sig, däribland Justitiekanslern, ombudsmän (), Kammarrätten i , Myndigheten för press, radio och tv, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , () och (), tillstyrker eller har inga synpunkter på förslaget. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna som yttrar sig, däribland Justitiekanslern, , Myndigheten för press, radio och tv, Myndigheten för psykologiskt försvar, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , och tillstyrker eller har inga synpunkter på förslaget. påpekar att integritetsaspekter för juridiska personer inte verkar ha analyserats närmare i utkastet till lagrådsremiss. Skälen för regeringens förslag Det finns ett behov av information om ägare och rådets direktiv /13/EU av om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (direktiv om audiovisuella medietjänster), nedan AV- direktivet, innehåller grundläggande gemensamma bestämmelser om audiovisuella medietjänster, dvs. tv-sändningar och beställ-tv. Medlemsstaterna ska enligt artikel 5 i AV-direktivet säkerställa att leverantörer av audiovisuella medietjänster, dvs. den som tillhandahåller tv-sändningar och beställ-tv, under deras jurisdiktion sörjer för att mottagarna av deras tjänster har direkt tillgång till namnet på leverantören av medietjänster, adressen där leverantören av medietjänster är etablerad, uppgifter om leverantören, inbegripet dennes e-postadress eller webbplats, så att det snabbt och effektivt går att få direkt kontakt med denne, och behörig tillsynsmyndighet. 2021/22:262 har genomfört detta genom en bestämmelse i 2 kap. 1 § första stycket radio- och tv-lagen (prop. 2009/10:115, bet. 2009/10:KU25, rskr. 2009/10:331). Enligt detta lagrum ska programföretag som sänder tv och leverantörer av beställ-tv se till att mottagare av deras tjänster alltid och på ett enkelt sätt har tillgång till namnet på leverantören av medietjänster, adressen där leverantören är etablerad, uppgifter om leverantören däribland e-postadress och webbplats, och behörig tillsynsmyndighet. Som Lagrådet påpekar i sitt yttrande över lagrådsremissen Ökad insyn i ägandet av radio- och tv-företag och bättre villkor för kommersiell radio bör det förtydligas i lagen att ”uppgifter om leverantören däribland e- postadress och webbplats” avser kontaktuppgifter. Förtydligandet ligger i linje med hur detta uttrycks i AV-direktivet. AV-direktivet har reviderats genom och rådets direktiv (EU) 2018/1808 av om ändring av direktiv /13/EU om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (direktivet om audiovisuella medietjänster), mot bakgrund av ändrade marknadsförhållanden, nedan ändringsdirektivet. Medlemsstaterna får enligt ändringsdirektivet föreskriva att leverantörer av audiovisuella medietjänster under deras jurisdiktion ska tillhandahålla information om ägarstruktur, inbegripet leverantörens verkliga ägare. I propositionen En moderniserad radio- och tv-lag bedömde regeringen att det kan finnas skäl att överväga att införa krav på att leverantörer av medietjänster ska tillhandahålla information om sin ägarstruktur, inbegripet verkliga ägare. Sådan information kan främja allmänhetens möjligheter att bedöma innehållet i en medietjänst (prop. 2019/20:168 s. 168). Audiovisuella medietjänster har stor betydelse för allmänhetens möjligheter att få information och bilda sig en välgrundad uppfattning om olika förhållanden och skeenden i samhället. Det kan vara information om allt från lokala händelser till internationella frågor. Den som äger en leverantör av medietjänster har stora möjligheter att påverka vilken typ av innehåll och information som förmedlas. Att information om vem som äger en leverantör lämnas på ett enkelt sätt kan ge en användare av en tjänst möjlighet att värdera innehållet och trovärdigheten i tjänsten. I förlängningen kan sådan information innebära att förutsättningarna för yttrandefriheten och den fria åsiktsbildningen stärks eftersom användaren ges förutsättningar att bilda sig en uppfattning av innehållet utifrån dess avsändare. Det är också den bärande tanken bakom möjligheten att ställa krav på information om vem som äger en leverantör som ges i ändringsdirektivet. Medielandskapet har ändrats i snabb takt . Det finns en mängd olika medietjänster som användare kan ta del av. Det framgår dock inte alltid tydligt vem som står bakom innehållet som sprids. Det kan försvåra för användarna att bilda sig en välgrundad uppfattning om informationen. Regeringen bedömer därför att det finns ett behov och ett allmänt intresse av att användare på ett enkelt sätt kan få information om vem som äger en leverantör av medietjänster för att på så sätt kunna värdera det innehåll som förmedlas. Vilken information om ägaren ska lämnas? Ägandet av en leverantör kan se ut på olika sätt och innehålla flera olika led och nivåer. Ägaren kan exempelvis vara ett bolag, en stiftelse eller en förening. Ägaren kan också vara fristående eller ingå i en grupp där en eller flera organisationsformer förekommer. Avgörande för vilken information som ska lämnas bör vara vilka uppgifter som bedöms nödvändiga för att allmänheten ska kunna bilda sig en välgrundad uppfattning om innehållet. Grundläggande uppgifter som behövs för att kunna värdera innehållet är namnet på den som äger leverantören och om denne ingår i en koncern eller i ett nära samarbete med andra företag eller organisationer, dvs. uppgifter om ägarstruktur. Utöver detta bör även, i förekommande fall, ägarens organisationsnummer anges. Lagrådet har i sitt yttrande över lagrådsremissen Ökad insyn i ägandet av radio- och tv-företag och bättre villkor för kommersiell radio ifrågasatt att dessa uppgifter alltid är tillräckliga för att användaren ska kunna värdera innehållet i tjänsten. Information om namnet på den som äger leverantören och om leverantörens ägarstruktur bedöms i de flesta fall vara tillräcklig för att användaren ska kunna bedöma vem som står bakom innehållet. Om leverantören har en komplex ägarstruktur skulle det dock, som Lagrådet påpekat, i vissa fall ändå kunna vara svårt för användaren att bedöma vem som har det avgörande inflytandet hos en leverantör. I en sådan situation kan dock uppgifterna ge användaren information om vilka möjliga aktörer som står bakom informationen, vilket ökar möjligheterna att värdera innehållet. En mycket komplex ägarstruktur kan vidare i vissa fall ge användaren anledning att iaktta försiktighet vid värderingen av innehållet och trovärdigheten i tjänsten. Regeringen bedömer mot denna bakgrund att informationen är tillräcklig för att tillgodose syftet med regleringen. En leverantör av medietjänster kan ägas av en eller flera juridiska personer. har påpekat att integritetsaspekter för juridiska personer inte verkar ha analyserats. Enligt samfundet är detta en angelägen fråga då bland annat näthat mot juridiska personer är ymnigt förekommande. Att information om ägare och ägarstruktur ska vara lätt tillgänglig för mottagare av en tjänst innebär att det blir lättare för enskilda att ta reda på vem som äger en medietjänst och i förlängningen ta kontakt med ägaren. Regeringen har dock svårt att se att detta skulle leda till någon mer betydande ökning av näthat mot ägare av leverantörer av medietjänster. I detta fall väger därför intresset av att enskilda enkelt ska få information om ägaren av en leverantör av en medietjänst för att på sätt kunna värdera innehållet i tjänsten tyngre än integritetsintresset för ägarna. Vidare kan en leverantör av medietjänster ägas av en eller flera fysiska personer. Enbart det förhållandet att den information som ska lämnas består av namnet på en privatperson kan inte anses innebära att dennes rätt till privatliv inte respekteras. Noteras kan att de uppgifter som ska lämnas enligt 2 kap. 1 § första stycket radio- och tv-lagen, t.ex. namn och kontaktuppgifter, avser leverantören och inte dess ägare. Även leverantören kan vara en privatperson. Kravet på att en leverantör av medietjänster ska lämna information om dess ägarförhållanden bör införas genom ett tillägg i 2 kap. 1 § radio- och tv-lagen om att även sådan information ska lämnas (se vidare avsnitt 4.3). 2021/22:262 4.2 Kretsen av leverantörer som ska lämna Regeringens förslag: Skyldigheten att lämna information enligt 2 kap. 1 § ska, utöver programföretag som sänder tv och leverantörer av beställ-tv, även omfatta leverantörer av medietjänster som 1.sänder sökbar text-tv, 2.sänder kommersiell radio, 3.sänder ljudradio där inget tillstånd krävs, 4.sänder ljudradio där regeringen meddelar tillstånd, och 5.tillhandahåller beställradio som finansieras med public service- Det ska i radio- och tv-lagens bestämmelse om att lämna viss information införas en upplysning om att motsvarande bestämmelse i e-handelslagen gäller för leverantörer av beställradio som finansieras med public service-avgiften. Motsvarande ändring ska göras i e-handelslagens hänvisning till radio- och tv-lagen. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Promemorian innehåller inget förslag om ändring av bestämmelserna om hänvisning mellan radio- och tv-lagen och e-handelslagen. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som yttrar sig, däribland Justitiekanslern, ombudsmän (), Myndigheten för press, radio och tv och (), tillstyrker eller har inga synpunkter på förslaget. anser att förslaget även bör gälla tillfälliga tillstånd. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som yttrar sig, däribland Justitiekanslern, , , Myndigheten för press, radio och tv, och , tillstyrker eller har inga synpunkter på förslaget. vidhåller synpunkterna i sitt tidigare yttrande. Skälen för regeringens förslag Vilka leverantörer bör omfattas av krav på att lämna information? Artikel 5 i AV-direktivet med de ändringar som har skett genom ändringsdirektivet, som behandlar frågan om vilken information som ska hållas tillgänglig för mottagarna av en tjänst, omfattar endast leverantörer av audiovisuella medietjänster, dvs. den som tillhandahåller tv-sändningar och beställ-tv. Leverantörer av videodelningsplattformar omfattas inte. Begreppet leverantör av medietjänster i radio- och tv-lagen är vidare än begreppet leverantörer av audiovisuella medietjänster i AV-direktivet. Med en leverantör av medietjänster avses enligt radio- och tv-lagen den som har det redaktionella ansvaret för valet av innehåll i en ljudradio- eller tv-sändning, beställradio, beställ-tv eller sökbar text-tv och som avgör hur innehållet ska struktureras (3 kap. 1 § 9 radio- och tv-lagen). omfattas endast programföretag som sänder tv och leverantörer av beställ-tv av skyldigheten att lämna information enligt 2 kap. 1 § radio- Samma skäl för och behov av en bestämmelse om transparens i ägarförhållanden gör sig dock enligt regeringen gällande för de flesta andra leverantörer av medietjänster. Detsamma gäller övriga krav på information om leverantören som anges i bestämmelsen. För att sända tv, sökbar text-tv och ljudradio krävs under vissa förutsättningar tillstånd enligt radio- och tv-lagen (4 kap. 2 § första stycket och 10 kap. 1 §). Regeringen ger tillstånd att sända tv, sökbar text-tv och ljudradio om sändningsverksamheten finansieras med public serviceavgiften. Även tillstånd att sända ljudradio till utlandet och att sända ljudradio i lokala sändningar som inte uppfyller kraven för närradio eller kommersiell radio meddelas av regeringen (4 kap. 3 § och 11 kap. 1 §). Myndigheten för press, radio och tv ger tillstånd att sända tv och sökbar text-tv i övriga fall samt att sända närradio och kommersiell radio. Vidare får myndigheten ge tillstånd att sända ljudradio som inte är närradio eller kommersiell radio (4 kap. 3 §, 11 kap. 1 § tredje stycket, 12 kap. 1 § och 13 kap. 1 §). När det gäller leverantörer som sänder tv, sökbar text-tv och kommersiell radio som kräver tillstånd av Myndigheten för press, radio och tv finns det ett allmänt intresse av information om leverantörens ägarförhållanden för att användarna ska kunna värdera det innehåll som förmedlas. Leverantörer som ansöker om tillstånd för sådana sändningar ska lämna uppgifter om ägare och ägarstruktur (se t.ex. 5 § 1 och 6 § 1 Myndigheten för press, radio och tv:s föreskrifter vid ansökan om och överlåtelse av tillstånd att sända tv och sökbar text-tv [MPRTFS 2019:5]). Uppgifterna finns därmed tillgängliga hos myndigheten.