prop · H903174 · 2022-03-22 00:00:00 — Det kan t.ex. handla om digitala bilder, video- och ljudfiler och liknande innehåll som skapats i mobila enheter. Paragrafen reglerar endast sådant innehåll som inte utgör personuppgifter, se 1 kap. 5 § om behand- ling av personuppgifter. I lagtexten anges inte vad som gäller när näringsidkaren använder sådant innehåll utan rätt till det. Som Lagrådet påpekar kan dock avtalsrättsliga regler om kontraktsbrott tillämpas. I andra stycket regleras i vilka situationer näringsidkaren trots allt får använda det innehåll som konsumenten har skapat. Det handlar framför allt om situationer där näringsidkaren eller andra kan ha behov av att använda innehållet i den fortsatta användningen och utvecklingen av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten eller där det av annat skäl inte är motiverat att ta bort innehållet. Till exempel kan näringsidkaren ha ett intresse av att få använda loggar och statistik över konsumentens använd- Prop. 2021/22:174 ning av tjänsten (andra punkten). Vid vissa typer av dataspel skapas inne- håll som konsumenten bara har användning för vid spelandet (första punkten) eller som har genererats gemensamt med andra konsumenter som vid framtagandet av olika miljöer i ett dataspel (fjärde punkten). Konsu- mentens innehåll kan även ha blivit en integrerad del av eller en funktion i den digitala tjänsten, såsom en gemensam musikspellista. Det handlar då om att innehållet har satts ihop (aggregerats) med andra uppgifter av näringsidkaren och det inte är möjligt eller endast med oproportionella ansträngningar går att dela upp innehållet (tredje punkten). På konsumentens begäran har näringsidkaren enligt tredje stycket en skyldighet att göra sådant innehåll som avses i första stycket tillgängligt för konsumenten. Skyldigheten omfattar dock inte de fall som avses i andra stycket 1–3. Innehållet ska göras tillgängligt utan kostnad, inom skälig tid och i ett allmänt använt, maskinläsbart format. 15 § Om konsumenten utövar sin ångerrätt, ska konsumenten ersätta närings- idkaren för 1.förhöjda leveranskostnader på grund av konsumentens val av leveransmetod, 2.en varas värdeminskning i den mån den beror på att konsumenten hanterat varan i större omfattning än som varit nödvändigt för att fastställa dess egenskaper eller funktion, under förutsättning att näringsidkaren har gett konsumenten information enligt 2 § första stycket 10 på det sätt som anges i 3 § eller 5 § första stycket, 3.en proportionell andel av det avtalade priset, i den mån priset är skäligt, för en tjänst som delvis utförts innan konsumenten utövade ångerrätten, under förut- sättning att konsumenten uttryckligen, och i fråga om avtal utanför affärslokaler i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form, har begärt att tjänsten skulle börja utföras under ångerfristen, och näringsidkaren har gett konsumenten information enligt 2 § första stycket 10 och 12 på det sätt som anges i 3 § eller 5 § första stycket, och 4.en proportionell andel av det avtalade priset, i den mån priset är skäligt, för vatten, gas eller el, när försäljningen inte skett i en begränsad volym eller en fastställd kvantitet, eller fjärrvärme, där leveransen påbörjats innan konsumenten utövade ångerrätten, allt under förutsättning att konsumenten uttryckligen, och i fråga om avtal utanför affärslokaler i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form, har begärt att leverans skulle påbörjas under ångerfristen, och näringsidkaren har gett konsumenten information enligt 2 § första stycket 10 och 12 på det sätt som anges i 3 § eller 5 § första stycket. I paragrafen regleras vad konsumenten ska ersätta näringsidkaren för vid utövande av ångerrätten. Övervägandena finns i avsnitt 7.4. Ändringarna i punkterna 2–4 har gjorts till följd av den ändrade numreringen av bestämmelserna i 2 kap. 2 §. 6§ Om näringsidkaren inte ger information i enlighet med 3–5 §§, ska marknads- föringslagen (2008:486) tillämpas. Sådan information ska anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket marknadsföringslagen. I paragrafen regleras vilka påföljder som kan komma i fråga för en näringsidkare som inte uppfyller informationskraven i 3–5 §§. 2021/22:174 Ändringen innebär att undantaget för bestämmelserna i 29–36 §§ mark- nadsföringslagen om marknadsstörningsavgift tas bort. Överträdelser av de angivna bestämmelserna kommer alltså att kunna leda till utdömande av marknadsstörningsavgift. Övervägandena finns i avsnitt 9.3. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller för avtal som har ingåtts före ikraftträdandet. Äldre bestämmelser gäller även om avtalet har ingåtts efter ikraftträdandet för informa- tion som näringsidkaren till grund för avtalet har lämnat före ikraftträdandet. Enligt punkten 1 träder lagändringarna i kraft . De nya bestämmelserna är alltså tillämpliga i och med ikraftträdandet. I punkten 2, som utformas i allt väsentligt i enlighet med Lagrådets förslag, tydliggörs – i enlighet med allmänna principer inom avtalsrätten – att äldre bestämmelser tillämpas på avtal som har ingåtts före ikraft- trädandet. Det anges även att äldre bestämmelser gäller även om avtalet har ingåtts efter ikraftträdandet för information som näringsidkaren till grund för avtalet har lämnat före ikraftträdandet. Övervägandena finns i avsnitt 11. Förslaget till lag om ändring i marknadsföringslagen (2008:486) 3 § I denna lag avses med affärsbeslut: ett beslut som fattas av en konsument eller en näringsidkare om huruvida, hur och under vilka förutsättningar en produkt ska köpas, om hela eller delar av köpesumman ska betalas, om produkten ska behållas eller överlåtas, eller om en avtalsenlig rättighet i samband med produkten ska utnyttjas, oavsett om konsumenten eller näringsidkaren beslutar att handla eller att avstå från att handla, digitalt innehåll: data som framställs och tillhandahålls i digital form, digital tjänst: en tjänst som gör det möjligt för konsumenten att skapa, bearbeta, lagra eller få tillgång till uppgifter i digital form, eller att utbyta uppgifter eller interagera på annat sätt med uppgifter i digital form som laddas upp eller skapas av konsumenten eller av andra användare av tjänsten, driftskompatibilitet: förmåga att fungera med annan hårdvara eller programvara än sådan som normalt används med samma typ av varor med digitala delar, digitalt innehåll eller digitala tjänster, elektronisk post: ett adresserat eller på något annat sätt individualiserat elek- troniskt meddelande i form av text, röst, ljud eller bild som sänds via ett allmänt kommunikationsnät och som kan lagras i nätet eller i mottagarens terminal- utrustning tills mottagaren hämtar det, god marknadsföringssed: god affärssed eller andra vedertagna normer som syftar till att skydda konsumenter och näringsidkare vid marknadsföring av pro- kompatibilitet: förmåga att utan konvertering fungera med sådan hårdvara eller programvara som normalt används med samma typ av varor med digitala delar, digitalt innehåll eller digitala tjänster, konsument: en fysisk person som handlar huvudsakligen för ändamål som faller marknadsföring: reklam och andra åtgärder i näringsverksamhet som är ägnade att främja avsättningen av och tillgången till produkter inbegripet en näringsidkares handlande, underlåtenhet eller någon annan åtgärd eller beteende i övrigt före, Prop. 2021/22:174 under eller efter försäljning eller leverans av produkter till konsumenter eller marknadsplats online: en tjänst som använder programvara, inbegripet en webbplats, en del av en webbplats eller en applikation, som administreras av en näringsidkare eller för dennes räkning och som gör det möjligt för konsumenten att ingå distansavtal med andra näringsidkare eller konsumenter, näringsidkare: en fysisk eller juridisk person som handlar för ändamål som har samband med den egna näringsverksamheten, produkter: alla typer av varor och tjänster, även digitala tjänster, digitalt inne- håll, fast egendom och rättigheter och skyldigheter, rankning: den relativa position som en näringsidkare tilldelar produkter så som de presenteras, organiseras eller vidarebefordras, oberoende av vilka tekniska medel som används för sådan presentation, organisation eller vidarebefordran, vara: lös sak, med eller utan digitala delar, vara med digitala delar: lös sak som är integrerad eller sammankopplad med ett digitalt innehåll eller en digital tjänst på ett sådant sätt att avsaknaden av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten gör att varan inte kan användas på det sätt som är avsett. Paragrafen innehåller definitioner av uttryck som förekommer i lagen. Ändringarna innebär att det har införts åtta nya definitioner. Definitionen av begreppet produkter har ändrats språkligt. Ändringarna genomför artikel 2 i direktivet om otillbörliga affärsmetoder och artikel 2 i konsu- menträttighetsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 5.2 och 8.2. Begreppet digitalt innehåll avser data som framställs och tillhandahålls i digital form. Uttrycket används redan i lagstiftning som genomför direk- tiv på konsumentskyddets område, se t.ex. 1 kap. 2 § distansavtalslagen. Det kan röra sig om datorprogram, applikationer, spel, ljudfiler, musik, videor eller texter. Åtkomsten kan ske genom nedladdning eller direktupp- spelning, från ett fysiskt medium eller på något annat sätt (se prop. 2013/14:15 s. 75 och prop. 2019/20:63 s. 54). Med digital tjänst avses en tjänst som gör det möjligt för konsumenten att skapa, bearbeta, lagra eller få tillgång till uppgifter i digital form, eller att utbyta eller interagera på annat sätt med uppgifter i digital form som laddas upp eller skapas av konsumenten eller av andra användare av den tjänsten. Det är en bred definition som omfattar tillhandahållande där kon- sumentens tillgång inte baseras på att denne får en egen (varaktig) kopia. Däribland finns strömningstjänster, sociala medier och sådant som ordbe- handling eller spel som erbjuds i molnbaserad datortjänstmiljö eller annars genom uppkoppling. Definitionerna av driftskompatibilitet och kompatibilitet är, med vissa språkliga justeringar, utformade på samma sätt som artikel 2.10 och 2.11 i digitaldirektivet (se om begreppet driftskompatibilitet även skäl 36 till ändringsdirektivet). Begreppet marknadsplats online är, med vissa språkliga justeringar, utformat på samma sätt som i direktivet om otillbörliga affärsmetoder. En sådan marknadsplats är en onlinebaserad förmedlingstjänst där den som tillhandahåller marknadsplatsen (i konsumenträttighetsdirektivet benämnd leverantör av en marknadsplats online) fungerar som mellanhand mellan en säljare och en konsument. Uttrycket online tar sikte på användande av programvara, inbegripet en webbplats, en del av en webbplats eller en 2021/22:174 applikation. På marknadsplatsen ska konsumenter kunna ingå distansavtal med näringsidkare eller andra konsumenter. Webbplatser där en närings- idkare endast erbjuder egna varor eller tjänster är inte en marknadsplats online. Definitionen marknadsplats online omfattar inte heller webbplatser och applikationer m.m. där en näringsidkare endast erbjuder pris- jämförelse av produkter eller rankar produkter som säljs av andra närings- idkare och där konsumenten via länkar kan nå andra webbplatser där avtal ingås. Definitionen av produkt har ändrats så att den stämmer bättre överens med definitionen i direktivet. Definitionen är liksom tidigare bred. Någon ändring i sak är inte avsedd. Begreppet rankning tar sikte på situationer där näringsidkare erbjuder onlinesökfunktioner som rangordnar kommersiella erbjudanden eller använder andra sätt för att ge vissa produkter en mer framskjuten placering än andra vid sökningar på nätet. Rankning avser den relativa position som en näringsidkares erbjudande tilldelas eller den relevans som sökresultat ges så som de presenteras, organiseras eller vidarebefordras av den som tillhandahåller sökfunktionen. Det kan vara fråga om användning av algoritmisk sekvensering, system för betyg och omdömen, visuella marke- ringar eller andra framhävningsverktyg eller kombinationer av sådana (se skäl 18 och 19 till ändringsdirektivet). avser alla slags lösa saker med eller utan digitala delar. Det innebär bl.a. att när bestämmelser i lagen enbart anger varan så omfattar de även en vara med digitala delar, om inte annat anges. En vara kan bestå av flera saker som hör samman. Med vara med digitala delar avses lösa saker som är integrerade eller sammankopplade med digitalt innehåll eller en digital tjänst på ett sådant sätt att frånvaron av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten gör att varorna inte fungerar. Digitalt innehåll som är integrerat i eller sammankopplat med en vara kan vara alla typer av data som framställs och tillhandahålls i elektronisk form, som operativsystem, applikationer och annan programvara. Innehållet kan vara förinstallerat vid tiden för avtalets ingående eller kan, enligt avtalet, installeras . Digitala tjänster som är sammankopplade med en vara kan omfatta tjänster som möjliggör skapande, behandling eller lagring av data i digital form, eller åtkomst till denna. Det kan bl.a. vara fråga om programvara som erbjuds i molnbaserad datormiljö eller kontinuerligt tillhandahållande av trafikdata i ett navigationssystem eller av individuellt anpassade träningsplaner för smartklockor (jfr skäl 15 till varudirektivet). Ett ytterligare exempel på en vara med digitala delar är en smarttelefon som enligt avtalet tillhandahålls tillsammans med applikationer som krävs för att funktioner i varan ska fungera, t.ex. applikationer för alarm eller kamera. 12 § Marknadsföringen är vilseledande om näringsidkaren i en framställning erbjuder konsumenter en bestämd produkt med en prisangivelse utan att följande väsentliga information framgår: 1.produktens utmärkande egenskaper i den omfattning som är lämplig för mediet och produkten, 2.pris och jämförpris angivet på det sätt som framgår av 7–10 §§ prisinforma- tionslagen (2004:347), 3.näringsidkarens identitet och geografiska adress, 4. villkor för betalning, leverans och fullgörande om de avviker från vad som är Prop. 2021/22:174 normalt för branschen eller produkten i fråga, 5.information om ångerrätt eller rätt att häva ett köp som ska lämnas till konsu- menten enligt lag. Marknadsföringen är också vilseledande om näringsidkaren i en framställning erbjuder konsumenter flera bestämda produkter med en uppgift om ett gemensamt pris, utan att erbjudandet innehåller väsentlig information enligt punkterna 1–5 i första stycket. Paragrafen reglerar informationskrav vid köperbjudanden. I paragrafen har den nya lydelsen av artikel 7.4 d i direktivet om otillbörliga affärs- metoder genomförts. Ändringen innebär att informationskravet när det gäller hantering av reklamationer i fjärde punkten tas bort. Övervägandena finns i avsnitt 5.4. Som Lagrådet påpekar får punkten 2 i första stycket en vidare omfattning genom den nya 7 a § prisinformationslagen. 12 a § Om en konsument i en framställning på en marknadsplats online erbjuds en bestämd produkt med en prisangivelse eller flera bestämda produkter med en upp- gift om ett gemensamt pris, ska den näringsidkare som tillhandahåller marknads- platsen informera konsumenten om huruvida den som erbjuder produkten är näringsidkare eller inte, baserat på den uppgift om det som denne lämnat. Informationen ska anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket. I paragrafen, som är ny, regleras vilken information en näringsidkare ska ge när denne tillhandahåller ett köperbjudande på en marknadsplats online. Paragrafen genomför det nya ledet f i artikel 7.4 i direktivet om otillbörliga Övervägandena finns i avsnitt 5.4. Bestämmelsen gäller vid köperbjudanden enligt 12 § på en marknads- Det ska alltså vara så att konsumenter i en framställning erbjuds en bestämd produkt med en prisangivelse eller flera bestämda produkter med en uppgift om ett gemensamt pris (se prop. s. 94 och 95 samt 150 och 151). Ett motsvarande informationskrav gäller innan ett avtal ingås på en marknadsplats online enligt den föreslagna nya 2 kap. 2 b § distansavtalslagen. En definition av begreppet marknadsplats online finns i 3 §. tjänst som använder programvara, inbegripet en webbplats, en del av en webbplats eller en applikation, som administreras av en näringsidkare eller för dennes räkning och som ger konsumenter möjlighet att ingå distans- avtal med andra näringsidkare eller konsumenter. Informationskravet riktar sig till den näringsidkare som tillhandahåller Konsumenten ska få information om huruvida den som erbjuder en produkt på marknadsplatsen är näringsidkare eller inte, baserat på den uppgift om det som denne lämnat. som tillhandahåller marknadsplatsen online har alltså rätt att utgå från uppgifter om detta som säljaren lämnar och är inte skyldig att särskilt kontrollera säljarens rättsliga status. har gett viss vägledning i fråga om begreppet närings- idkare i detta sammanhang (se dom av , Kamenova, C-105/17, EU:C:2018:808). Utebliven information kan medföra att marknadsföringen är vilseledan- de enligt 10 § marknadsföringslagen, dvs. marknadsföringen kan vara att anse som otillbörlig. För att ett sådant vilseledande ska vara otillbörligt 2021/22:174 krävs också att det påverkar eller sannolikt påverkar mottagarens förmåga att fatta ett välgrundat affärsbeslut (8 § marknadsföringslagen). 12 b § En näringsidkare som ger konsumenter möjlighet att söka digitalt efter produkter ska informera om de kriterier som främst bestämmer rankningen av produkter som presenteras och deras betydelse jämfört med andra kriterier. Informationen ska ges i ett särskilt avsnitt i onlinegränssnittet och vara direkt och lätt tillgängligt från den plats där sökresultaten presenteras. Informationen ska anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket. Information om hur rankningen går till behöver inte lämnas av leverantörer av sökmotorer enligt artikel 2.6 i och rådets förordning (EU) 2019/1150 av om främjande av rättvisa villkor och transparens för företagsanvändare av onlinebaserade förmedlingstjänster. I paragrafen, som är ny, regleras informationskrav vid rankning av Paragrafen genomför den nya punkten 4a i artikel 7 i direktivet om otillbörliga affärsmetoder. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. Bestämmelsen i första stycket gäller för näringsidkare som ger konsu- menter möjlighet att söka digitalt efter produkter. Den omfattar inte endast marknadsplatser online, utan även andra förmedlings- och jämförelse- tjänster, oavsett var konsumenten ingår avtalet med den som erbjuder en Informationskravet gäller t.ex. förmedlare av prisjämförelseverk- tyg som ger konsumenter möjlighet att söka efter andra leverantörers Uttrycket rankning definieras i 3 § som den relativa position som en näringsidkare tilldelar produkter så som de presenteras, organiseras eller vidarebefordras, oberoende av vilka tekniska medel som används för sådan presentation, organisation eller vidarebefordran. Rankningen av varor och tjänster kan göras utifrån olika kriterier, t.ex. pris, datumet när ett erbjudande presenterades första gången, värderingar av en produkt eller produktens popularitet. Det kan också vara så att en näringsidkare betalar för att få en högre rankning av sina produkter. Indirekt betalning kan innebära att en näringsidkare godtar ytterligare skyldigheter i förhållande till den som tillhandahåller sökfunktionen. kan också vara fråga om en ökad provision per transaktion eller olika ersättningssystem som specifikt ger en högre rankning (se skäl 20–22 till Näringsidkaren behöver inte i detalj redovisa hur rankningsmekanismen fungerar, utan det är tillräckligt med en allmän beskrivning av de kriterier som främst bestämmer rankningen, dvs. de kriterier som enskilt eller tillsammans är mest betydelsefulla vid bestämmandet av rankningen (i direktivet används begreppet huvudparametrar). För varje sådant kriterium ska anges vilken relativ betydelse det har jämfört med andra kriterier. Beskrivningen behöver inte presenteras på ett anpassat sätt för varje enskild sökning (se skäl 21–23 till ändringsdirektivet, jfr även transparens- kraven vid rankning i EU:s plattformsförordning). Informationen ska lämnas i ett särskilt avsnitt i onlinegränssnittet och vara direkt och lätt tillgänglig från den plats där sökresultaten presenteras. Med onlinegränssnitt avses programvara – inbegripet en webbplats, en del av en webbplats eller en applikation – som administreras av en näringsidkare eller för dennes räkning och som tjänar till att ge Prop. 2021/22:174 konsumenterna tillgång till näringsidkarens varor eller tjänster (se artikel 3.15i konsumentskyddsförordningen och artikel 2.16 i EU:s geoblock- eringsförordning). Detta innebär att konsumenten, t.ex. via en länk på näringsidkarens webbsida, direkt ska kunna klicka sig vidare till en webbsida där informationen finns. Informationen ska vara lätt att hitta och ta till sig för en genomsnittlig konsument. Av andra stycket framgår att informationen ska anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket marknadsföringslagen, dvs. marknadsföringen kan vara att anse som otillbörlig. Det kan alltså bli fråga om ett vilse- ledande utelämnande om en näringsidkare inte lämnar information enligt första stycket. För att ett vilseledande ska vara otillbörligt krävs också att det påverkar eller sannolikt påverkar mottagarens förmåga att fatta ett välgrundat affärsbeslut (8 § marknadsföringslagen). Av tredje stycket framgår att informationsskyldigheten inte gäller för leverantörer av sökmotorer enligt artikel 2.6 i EU:s plattformsförordning. Det är fråga om en fysisk eller juridisk person som tillhandahåller, eller erbjuder sig att tillhandahålla, sökmotorer till konsumenter. Anledningen till det är att det i artikel 5.2 i den förordningen finns en skyldighet för leverantörer av sökmotorer att informera om huvudparametrarna vid bestämmandet av rangordningen på sökmotorer. 12 c § En näringsidkare som ger tillgång till konsumentrecensioner av produkter ska informera om huruvida näringsidkaren säkerställer att recensionerna kommer från konsumenter som har använt eller köpt produkterna och i så fall på vilket sätt det görs. Informationen ska anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket. Paragrafen, som är ny, reglerar information om konsumentrecensioner. Paragrafen genomför den nya punkten 6 i artikel 7 i direktivet om otillbör- liga affärsmetoder. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. Bestämmelsen gäller näringsidkare som ger tillgång till konsument- recensioner av produkter. Den innebär inte något krav på näringsidkaren att införa ett system för att kontrollera recensioner. Om näringsidkaren inte inför ett sådant system måste näringsidkaren dock lämna information för det fall recensionernas äkthet inte kontrolleras. Om sådana processer eller rutiner finns, ska information lämnas om hur kontrollerna utförs. Det kan t.ex. vara så att näringsidkaren regelmässigt begär information från den person som lägger ut en recension för att kontrollera att konsumenten faktiskt har använt eller köpt produkten (se skäl 47 till ändringsdirektivet). Informationen ska vara tydlig. Vid brister i informationen kan det bli fråga om ett vilseledande utelämnande, dvs. marknadsföringen kan vara att anse som otillbörlig. För att ett vilseledande ska vara otillbörligt krävs att det påverkar eller sannolikt påverkar mottagarens förmåga att fatta ett välgrundat affärsbeslut (8 § marknadsföringslagen). Informationskravet i paragrafen kompletteras av nya bestämmelser om konsumentrecensioner i bilaga I till direktivet om otillbörliga affärs- metoder, den s.k. svarta listan (punkterna 23b och 23c i listan). Enligt punkt 23b är det otillbörligt att uppge att recensioner av en produkt har lagts ut av konsumenter som faktiskt har använt eller köpt produkten utan 2021/22:174 att vidta rimliga och proportionella åtgärder för att säkerställa att recensio- nerna kommer från sådana konsumenter.