prop · H903200 · 2022-03-31 00:00:00 — Ändringen i punkt 1 innebär att det införs ett förbud för en leverantör av en videodelningsplattform att ingå eller främja avtal om produktplacering av tobaksfria nikotinprodukter i användargenererade videor eller tv- program på plattformen. Tillsynen över bestämmelsen regleras i 16 kap. 2 §. 2021/22:200 Övervägandena finns i avsnitt 10.12.3. 12 § Bestämmelser om förbud mot marknadsföring finns även i alkohollagen (2010:1622), lagen (2013:1054) om marknadsföring av modersmjölksersättning och tillskottsnäring, läkemedelslagen (2015:315), spellagen (2018:1138), lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter och lagen (2022:000) om tobaksfria nikotinprodukter. Paragrafen innehåller upplysningar om att det finns bestämmelser om förbud mot marknadsföring i vissa andra lagar. Genom ändringen införs en upplysning om att det finns förbud mot marknadsföring i lagen (2022:000) om tobaksfria nikotinprodukter. Övervägandena finns i avsnitt 10.12.2. Reklam för alkohol, tobak och nikotinprodukter 5 § Bestämmelser om förbud mot reklam för alkoholdrycker, alkoholdrycks- liknande preparat, tobaksvaror, elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare samt tobaksfria nikotinprodukter finns i 7 kap. 3 § alkohollagen (2010:1622), 4 kap. 1 och 3 §§ lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter och 11 § lagen (2022:000) om tobaksfria nikotinprodukter. Paragrafen innehåller upplysningar om att det finns bestämmelser om förbud mot reklam i vissa andra lagar. Genom ändringen införs en upplysning om att det finns förbud mot reklam i lagen (2022:000) om tobaksfria nikotinprodukter. Övervägandena finns i avsnitt 10.12.2. 9 § Program i ljudradiosändning får inte sponsras av någon vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka eller sälja 1.alkoholdrycker eller alkoholdrycksliknande preparat enligt alkohollagen (2010:1622), 2.tobaksvaror eller sådana elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare som avses i lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter, eller 3.tobaksfria nikotinprodukter enligt lagen (2022:000) om tobaksfria nikotin- produkter. Paragrafen innehåller förbud mot sponsring av program i ljudradio- sändning. Genom införandet av en ny punkt 3 förbjuds sponsring av program i radio av någon vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka eller sälja tobaksfria nikotinprodukter enligt lagen (2022:000) om tobaksfria nikotin- produkter. Övriga ändringar är redaktionella. Tillsynen över bestämmelsen regleras i 16 kap. 2 §. Övervägandena finns i avsnitt 10.12.3. Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter 2§ Denna lag innehåller bestämmelser om tobak, elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare, örtprodukter för rökning och om användningen av andra produkter som till användningssättet motsvarar rökning men som inte innehåller tobak. Lagen innehåller även bestämmelser om nikotinfria vätskor som är avsedda att konsumeras genom elektroniska cigaretter. I lagen finns bestämmelser om –produktkrav och rapporteringsskyldighet (2 kap.), –märkning och förpackning (3 kap.), –marknadsföring av tobaksvaror, elektroniska cigaretter och påfyllnings- behållare (4 kap.), –handel (5 kap.), –rökfria miljöer (6 kap.), –tillsyn (7 kap.), –avgifter (8 kap.), –överklagande (9 kap.), –straffbestämmelser och förverkande (10 kap.), och –bemyndiganden (11 kap.). Paragrafen innehåller bestämmelser om lagens innehåll. I första stycket byts begreppet njutningsmedel ut mot begreppet andra produkter. Ändringen är endast språklig, se även kommentaren till 6 kap. 1 §. Vidare införs en upplysning om att lagen innehåller bestämmelser om nikotinfria vätskor som är avsedda att konsumeras genom elektroniska cigaretter. Förbud mot smaksättning av vätskor som är avsedda att konsu- meras genom elektroniska cigaretter finns i 2 kap. 6 a §. Ändringen i andra stycket innebär ett förtydligande om att bestämmel- serna om marknadsföring i 4 kap. endast omfattar tobaksvaror, elektro- niska cigaretter och påfyllningsbehållare. Ändringen är endast redaktion- ell. Rubriken till 4 kap. ändras på motsvarande sätt. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.1 och 8.6. 3 § I denna lag avses med 1.elektronisk cigarett: en produkt som kan användas för konsumtion av nikotinånga via ett munstycke, eller beståndsdel av den produkten, inbegripet en patron, en tank och anordningen utan patron eller tank, 2.påfyllningsbehållare: en behållare som innehåller vätska som innehåller nikotin och som kan användas för att fylla på en elektronisk cigarett, 3.örtprodukt för rökning: en produkt som är baserad på växter, örter eller frukter som inte innehåller tobak och som kan förbrukas via förbränning, 4.detaljhandel: försäljning till konsumenter, 5.partihandel: annan försäljning än detaljhandel, 6.försäljningsställe: ett fysiskt försäljningsställe eller en webbplats för detaljhandel, 7.fysiskt försäljningsställe: en viss lokal eller ett annat avgränsat utrymme för detaljhandel, 8.sponsring: varje form av offentliga eller privata bidrag till ett evenemang, en verksamhet eller en person med syftet eller den direkta eller indirekta verkan att främja en vara eller produkt, 2021/22:200 9. gränsöverskridande distansförsäljning: försäljning där, för beställningen av varan eller produkten, konsumenten finns i och återförsäljningsstället i ett annat land, eller där återförsäljningsstället finns i och konsumenten i en annan medlemsstat, 10.medlemsstat: en stat som är medlem i Europeiska unionen eller en annan stat som omfattas av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och som har genomfört bestämmelserna i direktiv /40/EU i nationell rätt. Paragrafen innehåller definitioner av vissa uttryck som används i lagen. Genom ändringarna i punkt 6 och införandet av en ny punkt 7 ersätts begreppet försäljningsställe med begreppet fysiskt försäljningsställe. Det nya begreppet omfattar en fysisk plats i form av en viss lokal eller ett annat avgränsat utrymme där det bedrivs detaljhandel. Det äldre begreppet försäljningsställe får i stället en ny mer teknikneutral betydelse och omfattar såväl ett fysiskt försäljningsställe som en webbplats där det bedrivs detaljhandel. En webbplats innefattar alla digitala försäljnings- miljöer. Ändringen i punkt 8 innebär att en ny definition av sponsring införs. Definitionen utgår från artikel 2 c i och rådets direktiv /33/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror och artikel 20.5 d i och rådets direktiv /40/EU av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror och relaterade produkter och om upphävande av direktiv /37/EG. Med sponsring avses varje form av offentliga eller privata bidrag till ett evenemang, en verksamhet eller en person med syftet att främja en tobaksvara, elektronisk cigarett eller påfyllningsbehållare. Punkt 9 och 10 numreras om som en följd av införandet av en ny punkt Övriga ändringar är redaktionella. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.3 och 6.4. Elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare 6 a § Vätskor som är avsedda att konsumeras genom elektroniska cigaretter får inte tillhandahållas konsumenter på marknaden om vätskorna innehåller tillsatser som leder till en tydligt märkbar doft eller smak av något annat än tobak. Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om förbud mot smak- sättning. Bestämmelsen innebär ett förbud mot att tillhandahålla vätskor som är avsedda att konsumeras genom elektroniska cigaretter om de innehåller tillsatser som leder till en tydligt märkbar doft eller smak av annat än tobak. Förbudet omfattar både vätskor som innehåller nikotin och nikotinfria vätskor. I 1 kap. 2 § första stycket som innehåller bestämmelser om lagens innehåll finns en upplysning om att lagen också innehåller bestämmelser om nikotinfria vätskor som är avsedda att konsumeras genom elektroniska cigaretter. Vätskorna ska vara avsedda att konsumeras genom elektroniska cigaretter. Vad en vätska är avsedd för ska avgöras utifrån objektiva kriterier, såsom t.ex. det sammanhang i vilket produkten tillhandahålls och vad som uppges i samband med överlåtelsen av produkten, såväl muntligt som i skrift. Om det utifrån dessa kriterier framgår att vätskan typiskt sett konsumeras genom elektroniska cigaretter så är det fråga om en vätska som är avsedd att konsumeras genom elektroniska cigaretter. Vid be- dömningen ska inte alltför stor betydelse tillmätas vad den som tillhanda- håller vätskan anger om produktens användningsområde. Det ankommer på rättstillämparen att genom en helhetsbedömning avgöra om en vätska är avsedd att konsumeras genom elektroniska cigaretter. Begreppet tillsatser omfattar både tillsatser som används för dess smak och andra tillsatser som leder till att vätskan får en tydligt märkbar doft eller smak av annat än tobak, t.ex. smakförstärkare. Om vätskorna innehåller sådana tillsatser får de inte tillhandahållas konsumenter på marknaden. Användning av tillsatser som behövs för sin funktion omfattas inte av förbudet. Om tillsatsen används både för att påverka produktens smak eller doft och för dess funktion ska ämnets huvudsakliga användningsområde och om det finns alternativa tillsatser som fyller samma funktion utan att påverka produktens smak vara avgörande för om tillsatsen är förbjuden eller inte. Inte heller omfattas tillsatser som leder till en doft eller smak av tobak av förbudet. Med tobak avses blad och andra naturliga, bearbetade eller obearbetade delar av tobaksväxter, jfr artikel 2.1 i och rådets direktiv /40/EU av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presenta- tion och försäljning av tobaksvaror och relaterade produkter och om upp- hävande av direktiv /37/EG (tobaksproduktdirektivet). När det har konstaterats att en eller flera tillsatser har använts för att påverka smaken ska det bedömas om tillsatserna leder till en tydligt märkbar smak eller doft av annat än tobak. Om så är fallet är vätskan förbjuden och får inte tillhandahållas konsumenter på marknaden. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med stöd av 11 kap. 6 § 1 meddela föreskrifter om tillsatser som leder till en tydligt märkbar doft eller smak av annat än tobak. I föreskrifter kan det bl.a. regleras hur bedömningen av smak eller doftpåverkan ska göras. Förbudet liknar till viss del förbudet mot karakteristisk smak för cigaretter och rulltobak som finns i 2 kap. 1 § första stycket. Vägledning kan därför hämtas från artikel 2.25 i tobaksproduktdirektivet. Av den artikeln framgår att med karakteristisk smak avses en tydligt märkbar doft eller smak av annat än tobak, till följd av en tillsats eller kombination av tillsatser, som kan inkludera men som inte begränsas till frukt, kryddor, örter, alkohol, karamell, mentol eller vanilj och som är märkbar före eller under användningen av en tobaksvara. Kommunen utövar tillsyn över att bestämmelserna följs på fysiska försäljningsställen, medan utövar tillsyn i övrigt över att förbudet mot smaksättning efterlevs, se 7 kap. 3 § 1 respektive 7 kap. 5 § 2. Kommunen och får meddela de 2021/22:200 förelägganden eller förbud som behövs för att bestämmelserna om förbud mot smaksättning och anslutande föreskrifter ska följas, se 7 kap. 12 §. Vid allvarliga eller upprepade överträdelser av förbudet får kommunen meddela försäljningsförbud eller varning enligt 7 kap. 13 §. Övervägandena finns i avsnitt 8.5. Marknadsföring av tobaksvaror, elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare 1 § Det är förbjudet att marknadsföra tobaksvaror till konsumenter. Förbudet i första stycket gäller dock inte uppgifter i 1.periodiska skrifter eller andra jämförbara skrifter på vilka tryckfrihetsför- ordningen är tillämplig, förutom när det är fråga om kommersiella annonser, 2.andra tryckta skrifter på vilka tryckfrihetsförordningen är tillämplig, 3. tv-sändningar, beställ-tv eller ljudradiosändningar, förutom när det är fråga om kommersiella annonser, eller 4. andra överföringar eller tekniska upptagningar på vilka yttrandefrihets- grundlagen är tillämplig. Paragrafen innehåller bestämmelser om marknadsföringsförbud för Paragrafen utformas enligt Lagrådets förslag. Ändringarna innebär att bestämmelserna om marknadsföringsförbud för tobaksvaror och undantag från förbudet förs över från nuvarande 4 kap. 2 §, med ett undantag som framgår av kommentaren till den paragrafen. Förbudet omfattar marknadsföring av tobaksvaror till konsumenter. Utgångspunkten är att marknadsföring av tobaksvaror ska vara förbjuden, med undantag för det område som skyddas av tryckfrihetsförordningen Bestämmelserna om marknadsföring av tobaksvaror motsvarar de krav som följer av artiklarna 3 och 4 i Europa- parlamentets och rådets direktiv /33/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror (tobaksreklamdirektivet) och artikel 9.1 d i och rådets direktiv (EU) 2010/13/EU av om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (direktiv om audiovisuella medietjänster), det s.k. AV-direktivet samt åtagande enligt Världshälsoorganisa- tionens ramkonvention om tobakskontroll. Regleringen i den sektors- specifika unionsrätten är inte kopplad till ett generellt marknadsförings- Det centrala uttrycket i unionsrätten är kommersiella meddel- anden vars syfte eller direkta eller indirekta effekt är att främja en tobaks- Bestämmelserna om marknadsföring av tobaksvaror ska därför utgå från detta begrepp som ska förstås utifrån en direktivkonform tolkning. första hand ska denna tolkning ske utifrån tobaksreklamdirektivet och och rådets direktiv /40/EU av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror och relaterade produkter och om upphävande av direktiv /37/EG (tobaksprodukt- Även AV-direktivet och andra sektorsspecifika bestämmelser på EU-nivå kan få betydelse. Om det saknas sektorsspecifika bestäm- melser kan även ledning behöva hämtas i mer allmänna regelverk såsom t.ex. och rådets direktiv /29/EG av Prop. 2021/22:200 2005 om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gent- emot konsumenter på den inre marknaden och om ändring av rådets direktiv /450/EEG och och rådets direktiv /7/EG, 98/27/EG och 2002/65/EG samt och rådets förord- ning (EG) nr 2006/2004 (direktivet om otillbörliga affärsmetoder). Det innebär att marknadsföringsbegreppet som gäller för tobaksvaror inte längre kommer att följa det marknadsföringsbegrepp som gäller enligt marknadsföringslagen. Bestämmelserna i marknadsföringslagen (2008:486) ska dock fortfarande tillämpas vid överträdelser av marknads- föringsbestämmelser enligt lagen, se 11 §. Första stycket innehåller ett generellt förbud mot att marknadsföra tobaksvaror till konsumenter. I andra stycket finns undantag från det generella marknadsförings- förbudet. Undantagen omfattar uppgifter i olika medier. Av samma stycke framgår att kommersiella annonser inte omfattas av undantagen i punkt 1 och 3. Det innebär att kommersiella annonser i sådana fall alltid är förbjudna enligt första stycket. Förbudet mot kommersiella annonser har meddelats med stöd av 1 kap. 12 § tryckfri- hetsförordningen och 1 kap. 18 § yttrandefrihetsgrundlagen. Begreppet kommersiell annons har samma innebörd som i de bestämmelserna. Undantaget i punkt 1 innebär att förbudet mot marknadsföring inte gäller uppgifter i periodiska skrifter eller andra jämförbara skrifter på vilka tryckfrihetsförordningen är tillämplig. Kommersiella annonser i dessa medier är dock alltid förbjudna. Undantaget i punkt 2 innebär att förbudet inte gäller uppgifter i andra tryckta skrifter på vilka tryckfrihetsförordningen är tillämplig. Undantaget i punkt 3 innebär att förbudet inte gäller uppgifter i tv- sändningar, beställ-tv eller ljudradiosändningar. Kommersiella annonser i dessa medier är dock alltid förbjudna. Undantaget i punkt 4 innebär att förbudet inte gäller uppgifter i andra överföringar eller tekniska upptagningar på vilka yttrandefrihetsgrund- lagen är tillämplig. Den tidigare bestämmelsen om att marknadsföring som endast består i att tillhandahålla tobaksvaror för försäljning, s.k. passivt saluhållande, har tagits bort eftersom marknadsföringsbegreppet får sitt innehåll från direktivkonform tolkning. Passivt saluhållande utgör därmed inte mark- nadsföring och det saknas därför behov av att undanta passivt saluhållande från marknadsföringsförbuden. Övriga ändringar är redaktionella. förarbeten är därmed allt- jämt aktuella i dessa delar, se prop. 2019/20:168 s. 223 och prop. 2017/18:156 s. 186–188. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.1, 5.3.2 och 5.3.5. 2 § Inne på fysiska försäljningsställen är det tillåtet att använda sådana kommersiella meddelanden för tobaksvaror som inte är påträngande, uppsökande eller uppmanar till bruk av tobak. Sådana kommersiella meddelanden ska, i den omfattning det är möjligt, placeras så att de inte är synliga från utsidan av försäljningsstället. 2021/22:200 Paragrafen innehåller bestämmelser om marknadsföring av tobaksvaror på fysiska försäljningsställen. De tidigare bestämmelserna i paragrafen som reglerade förbud mot marknadsföring och undantag från förbudet har med vissa ändringar förts över till 4 kap. 1 §, se kommentaren till den bestämmelsen. Ändringarna innebär att paragrafen nu endast reglerar vilken marknadsföring av tobaks- varor som är tillåten inne på fysiska försäljningsställen. Bestämmelsen innebär ett undantag från marknadsföringsförbudet i 1 §. Någon ändring från vad som tidigare gällt avseende exponering på fysiska försäljnings- ställen avses inte. Återhållen exponering av tobaksförpackningar som gör det möjligt för kunden att skilja mellan olika varumärken tillåts, liksom varulistor och prislistor. Bestämmelsen ändras på så sätt att försäljnings- ställe byts ut mot fysiskt försäljningsställe. Med fysiskt försäljningsställe avses inte webbplatser och inte heller lokaler eller utrymmen där det bedrivs partihandel, se kommentaren till 1 kap. 3 §. Övriga ändringar är redaktionella. Förarbetena till bestämmelserna om marknadsföring vid försäljnings- ställen finns i prop. 2004/05:118 s. 29–38, 58 och 59. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.5. 3 § Det är förbjudet att marknadsföra elektroniska cigaretter eller påfyllnings- behållare till konsumenter genom kommersiella meddelanden i 1.periodiska skrifter eller andra jämförbara skrifter på vilka tryckfrihets- förordningen är tillämplig, 2.informationssamhällets tjänster, och 3.tv-sändningar, beställ-tv eller ljudradiosändningar. Första stycket gäller inte uppgifter på vilka tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsgrundlagen är tillämplig, förutom när det är fråga om kommersiella annonser. Paragrafen innehåller bestämmelser om marknadsföringsförbud för elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare. Ändringarna innebär att bestämmelserna om marknadsföringsförbud förs över från 4 §. Marknadsföringsförbudet gäller vissa angivna medier och omfattar marknadsföring till konsumenter. Bestämmelserna om mark- nadsföring av elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare motsvarar de krav som följer av artikel 20.5 a, b och e i tobaksproduktdirektivet. Marknadsföringen i den sektorsspecifika unionsrättsliga regleringen är dock inte kopplad till ett generellt marknadsföringsbegrepp. Det centrala uttrycket i unionsrätten är kommersiella meddelanden vars syfte eller direkta eller indirekta effekt är att främja elektroniska cigaretter eller påfyllningsbehållare. Bestämmelserna om marknadsföring av elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare ska därför utgå från detta begrepp som ska förstås utifrån en direktivkonform tolkning. I första hand ska denna tolkning ske utifrån tobaksreklamdirektivet och tobaksproduktdirektivet, men även andra sektorsspecifika bestämmelser på EU-nivå kan få betydelse eller om sådana saknas mer allmänna regelverk, se kommentaren till 1 §. Bestämmelserna i marknadsföringslagen (2008:486) ska dock fortfarande tillämpas vid överträdelser av marknadsföringsbestämmelser enligt lagen, se 11 §. I första stycket införs begreppet kommersiellt meddelande. Marknads- föringsförbudet utgår därför från detta begrepp i stället för begreppet kommersiell annons. Ändringen till kommersiellt meddelande innebär att lydelsen i tobaksproduktdirektivet följs. Någon skillnad i bestämmelsens tillämpningsområde är inte avsedd. Första stycket innehåller även en uppräkning av de olika medier som omfattas av marknadsföringsförbudet. Uppräkningen motsvarar tidigare bestämmelser som reglerade vilka medier som omfattades av marknads- föringsförbudet för elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare. Bestämmelsen om att marknadsföring som endast består i att tillhandahålla elektroniska cigaretter eller påfyllningsbehållare för försäljning, s.k. passivt saluhållande, har dock tagits bort. Detta eftersom marknads- föringsbegreppet får sitt innehåll genom direktivkonform tolkning. Passivt saluhållande utgör därmed inte marknadsföring och det saknas därför behov av att undanta passivt saluhållande från marknadsföringsförbuden. Andra stycket innebär att marknadsföringsförbudet i första stycket inte gäller uppgifter på vilka tryckfrihetsförordningen (TF) eller yttrande- frihetsgrundlagen (YGL) är tillämplig, om det inte är fråga om kommers- iella annonser. Om det är fråga om kommersiella annonser så gäller inte undantaget i andra stycket. Det är därmed förbjudet att använda kommers- iella annonser i de medier som framgår av uppräkningen i första stycket. Förbudet mot kommersiella annonser har meddelats med stöd av 1 kap. 12 § 3 TF och 1 kap. 18 § YGL. Enligt de bestämmelserna är det tillåtet med förbud mot kommersiella annonser, trots att annonserna kan omfattas av tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen, om förbudet har meddelats till skydd för hälsa eller miljö enligt en förpliktelse som följer av medlemskapet i Europeiska unionen. Kommersiella annonser har samma innebörd som i de nämnda bestämmelserna i tryckfrihetsförord- ningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Förutom införandet av begreppet kommersiellt meddelande och att bestämmelsen om passivt saluhållande tas bort är ändringarna för- fattningstekniska och redaktionella. Förarbeten finns i prop. 2019/20:168 s. 223–224 och prop. 2016/17:132 s. 39–45, 89 och 90. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.1, 5.3.2, 5.3.4 och 5.3.5. 4 § Inne på fysiska försäljningsställen är det tillåtet att använda sådana kommersiella meddelanden för elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare som inte är påträngande, uppsökande eller uppmanar till bruk av sådana produkter. Paragrafen innehåller bestämmelser om kommersiella meddelanden för elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare på fysiska försäljnings- ställen. Genom bestämmelsen införs en reglering av marknadsföring av elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare på fysiska försäljnings- ställen. Med fysiskt försäljningsställe avses en viss lokal eller ett annat avgränsat utrymme för detaljhandel, se kommentaren till 1 kap. 3 §. I och med att utomhusreklam för elektroniska cigaretter och påfyllnings- behållare inte är förbjuden innehåller bestämmelsen, till skillnad från för 2021/22:200 vad som gäller för tobaksvaror, inga krav på att synligheten från utsidan ska begränsas. Kommersiella meddelanden på fysiska försäljningsställen är tillåtna om de inte är påträngande, uppsökande eller uppmanar till bruk av elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare. Bedömningen av om ett kommersiellt meddelande kan anses strida mot bestämmelsens krav ska utgå ifrån hur en genomsnittlig besökare av ett fysiskt försäljningsställe för elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare typiskt sett kan antas uppfatta meddelandet.