prop · H903159 · 2022-03-22 00:00:00 — Regeringen föreslår ett ikraftträdande . När det gäller förtydligandet som innebär att kommunerna ska svara för dagliga resor mellan bostaden och skolan även för ungdomar i gymnasie- skolan som är anser regeringen att bestämmelsen bör träda i kraft . Regeringen föreslår därför ett ikraftträdande för den nya bestämmelsen i lagen om kommunernas skyldighet att svara för vissa elevresor. Förslagen bedöms sammantaget innebära en förbättrad kompetensförsörjning för såväl offentliga som privata arbetsgivare och en förbättrad etablering för unga och vuxna. Förslagen innebär att ansvaret för att åstadkomma detta delas mellan såväl offentliga som enskilda huvudmän. Regeringen avser att följa upp i vilken mån syftet med de föreslagna ändringarna uppnås. Förslagen bedöms sammantaget innebära positiva samhällsekonomiska konsekvenser. Dels bedöms en stärkt samverkan mellan kommuner i fråga om utbildningsutbudet leda till ett effektivare utnyttjande av de resurser som avsätts för att tillhandahålla utbildning. Förslagen om att arbetsmarknadens behov ska vägas in vid dimensionering av utbildning bedöms leda till en förbättrad kompetensförsörjning som gagnar såväl offentliga som privata arbetsgivare, vilket kan bidra till ekonomisk tillväxt och en stärkt välfärd. Förslagen bedöms också sammantaget bidra till en förbättrad etablering för unga och vuxna vilket också kan minska utgifter för försörjningsstöd och öka skatteintäkterna. 8.3 Konsekvenser för staten Förslagen får konsekvenser för , som föreslås bli ansvarigt för att ta fram regionala planeringsunderlag till stöd för huvudmännen vid planering och dimensionering av utbildning i gymnasieskolan och vuxenutbildning. Kostnaden för detta beräknas till och därefter . Regeringen har i budgetpropositionen (prop. 2021/22:1) föreslagit att myndigheten ersätts för dessa kostnader. har beslutat i enlighet med regeringens förslag (bet. 2021/22:UbU1, rskr. 2021/22:108). För att förbereda detta arbete har fått i uppdrag att redovisa hur regionala planeringsunderlag kan utformas för att kunna stödja huvudmän i deras planering och dimensionering av gymnasial utbildning. Uppdraget ska redovisas till regeringen () . prövar godkännanden av enskilda huvudmän. Regeringens förslag innebär att myndigheten i prövningen av godkän- nande för huvudman att bedriva gymnasieutbildning vid ny skolenhet eller vid befintlig skolenhet, ska bedöma om den enskilde visat att utbildningen bidrar till att dels möta ungdomars efterfrågan, dels fylla ett arbets- Detta innebär en viss utökning av Skolinspektionens regionala planeringsunderlag kommer dock att utgöra ett stöd vid denna prövning. Även om det tillkommit villkor om vad 2021/22:159 en enskild ska uppfylla för att bli godkänd som huvudman för ny utbildning kommer enligt regeringens mening prövningen av om dessa villkor är uppfyllda inte att innebära några ökade kostnader för Skolin- spektionen. Regeringen bedömer sammantaget att Skolinspektionens kostnader för tillståndsprövningen inte kommer att öka. Förvaltningsrätten i anger i sitt remissvar att det saknas en analys av hur förändringen påverkar måltillströmningen till de olika förvaltningsdomstolarna. Liksom rätten påpekar skulle reformens andra steg innebära fler och mer omfattande prövningar när det gäller god- kännande och ändringar av tillstånd för enskilda huvudmän. Regeringen föreslår dock inte att utredningens förslag i reformens andra steg som avser att en myndighet ska fastställa ramar för utbildningsutbudet ska genom- föras. Det innebär därmed mer begränsade konsekvenser för förvaltnings- domstolarna. Prövningen av ansökningar från enskilda för nya utbild- ningar kommer förvisso att inkludera nya villkor vilket kan innebära en viss ökning av antalet överklaganden på grund av att såväl enskilda som myndigheten önskar få en bedömning av de nya villkoren av domstol och därmed också få en praxis på området. Antalet överklaganden till följd av beslut grundade på endast dessa villkor kan dock inte anses medföra någon större ökning av det totala antalet överklaganden. Regeringen bedömer därför att förslagen inte kommer att påverka måltillströmningen till förvaltningsdomstolarna i någon större utsträckning. Rätten till interkommunal ersättning för sammanhållen yrkesutbildning och yrkesämnen enligt nya 20 kap. 21 a § skollagen föreslås utökas. Även rätten till mottagande enligt 20 kap. 22 § skollagen föreslås utökas i förhållande till de aktuella utbildningarna. Förslaget kan förväntas leda till att fler ärenden faller inom prövning, något som nämnden påpekar i sitt remissvar. Ökningen av antalet ärenden bedöms dock vara liten och inte påverka nämndens kostnader. 8.4Konsekvenser för kommuner och regioner Dimensionering och fördjupad samverkan mellan kommuner kan leda till både kostnader och besparingar Kommunernas arbete med planering och dimensionering av utbildningarna ska enligt förslaget genomföras i samverkan med andra kommuner. För att kunna utveckla samverkan kan det krävas att resurser avsätts från de samverkande kommunerna. Samverkan bedöms leda till ökad resurseffektivitet vilket kan innebära besparingar för kommunerna. På kort sikt kan dock uppbygganden av former för samverkan leda till ökade kostnader. När det gäller komvux kan förslagen innebära att en större andel av en kommuns elever studerar i en annan kommun. Detta kan komma att kräva en mer utvecklad struktur för hantering av interkommunala ersättningar vilket initialt kan leda till högre kostnader för kommunerna. Regeringen bedömer att implementeringen av förslagen kommer att innebära tillfälliga kostnader för kommunerna. Dessa initiala kostnader bör ersättas av staten. För implementering av reformen föreslår regeringen därför i budgetpropositionen en förstärkning till kommunerna med under perioden –2026. har beslutat i enlighet med regeringens förslag. Ett syfte med regeringens förslag om dimensionering av utbildning i komvux och gymnasieskolan, är att utbildningsutbudet bättre ska motsvara de kompetensbehov som finns. Ett bättre anpassat utbud av gymnasial utbildning förväntas leda till ett minskat behov att utbilda sig en andra gång inom komvux, vilket leder till minskad efterfrågan på sådan utbildning och därmed minskade kostnader för kommunerna. En utvecklad samverkan mellan kommuner förväntas vidare leda till att kommunerna i högre grad delar upp utbildningsutbudet mellan sig, vilket i sin tur bedöms ge en mer kostnadseffektiv organisering av gymnasieskolan och komvux i de samverkande kommunerna. Detta leder till besparingar. En ytterligare effekt av förslagen är att andelen elever som läser en yrkesutbildning kan komma att öka, vilket liksom Kommuner och Regioner (SKR) påpekar, gör att kommunernas kostnader ökar. Yrkesutbildning kostar oftast mer än annan utbildning. En ökning av utbildningar som i högre grad leder till arbete leder som nämns ovan även till besparingar för kommunerna, bl.a. då etableringen för unga påskyndas och behoven av kompletterande utbildning minskar. Vidare kan en planering och dimensionering enligt den föreslagna principen innebära att antalet platser på vissa relativt kostsamma yrkesprogram och inriktningar, som är överdimensionerade i förhållande till arbetsmarknadens behov, minskar, vilket leder till minskade kostnader. Flera remissinstanser anser att de ekonomiska effekterna av förslagen inte är tillräckligt utredda, bland dessa finns , och kommuner och SKR. anser att kostnadsfrågan be- höver analyseras närmare och noggrant följas upp. Utredningen föreslår att förslagen om planering och dimensionering införs i två steg. Enligt regeringens förslag kommer utredningens förslag i steg två som avser att en myndighet ska fastställa ramar för utbildningsutbudet dock inte att genomföras , och därmed utgår det förslag där de ekonomiska konsekvenserna bedöms vara störst och svårast att förutse. Förslaget om en skyldighet för hemkommunen att åta sig att svara för kostnaderna för sammanhållna yrkesutbildningar inom komvux som erbjuds av andra kommuner inom det primära samverkansområdet, innebär en utökad skyldighet för kommunerna. Det ökar visserligen möjligheten för elever att studera i en annan kommun än hemkommunen, men innebär inte att kommunerna inom ett samverkansområde är skyldiga att anordna mer utbildning eller ta emot fler elever. Förslaget ensamt innebär därför inte en ökad kostnad för kommuner. Tillsammans med övriga förslag, i synnerhet förslaget om dimensionering av sammanhållna utbildningar inom komvux, förväntas det leda till ett bredare utbild- ningsutbud och fler utbildningsmöjligheter för den enskilde. Det kan i sin tur leda till en ökad efterfrågan på utbildning inom komvux. Förändringar i efterfrågan på yrkesutbildning i komvux, liksom utbildning för vuxna i allmänhet, styrs dock i huvudsak av konjunkturen. Försämrad konjunktur och därmed ökad arbetslöshet leder till en ökad efterfrågan på utbildning och tvärtom. Detta kommer inte att förändras av förslagen i denna proposition. Staten ersätter kommunerna för en stor del av den yrkesutbildning som anordnas genom statsbidraget för regionalt yrkesvux. Statsbidraget storlek avgörs till stora delar utifrån en analys av de 2021/22:159 utbildningsbehov som finns, såväl utifrån ett kompetensförsörjnings- perspektiv som den förväntade efterfrågan på utbildning från vuxna. Regeringen kommer att följa hur förslagen om dimensionering och fördjupad samverkan kommer att påverka efterfrågan på utbildning i komvux och vid behov tillföra mer medel till statsbidraget för regionalt yrkesvux. En bedömning av behovet av fler utbildningsplatser inom regionalt yrkesvux bör dock ske utifrån en sammanvägd analys av utbildningsbehoven, där de eventuella ekonomiska konsekvenserna av förslagen i denna proposition endast utgör en del. Regeringen bedömer att förslagen om dimensionering och fördjupad samverkan kommer att ge fler effekter, varav vissa kan leda till ökade kostnader för kommunerna och andra till besparingar. För dessa förslag bedömer regeringen sammantaget att kostnaderna för gymnasieskolan och komvux inte kommer att öka utöver de tillfälliga kostnader som angetts ovan. Regeringen bedömer inte heller att förslaget att hemkommunen ska åta sig att svara för kostnaderna för sammanhållna yrkesutbildningar inom komvux innebär några ökade kostnader för kommunerna. Förslaget om att en del av den sammanhållna yrkesutbildningen bör genomföras som arbetsplatsförlagt lärande bedöms inte ge ökade kostnader Enligt regeringens förslag i avsnitt 4.9 ska en del av den sammanhållna yrkesutbildningen i komvux genomföras som arbetsplatsförlagt lärande (APL). I komvux, till skillnad från gymnasieskolan, finns ingen reglering av hur stor andel av en yrkesutbildning som ska genomföras som APL. Undantaget är sådan yrkesutbildning i komvux som finansieras genom statsbidrag för regionalt yrkesvux. Av 5 § förordningen (2016:937) om statsbidrag för regional yrkesinriktad vuxenutbildning framgår att APL ska förekomma med en viss omfattning i alla sammanhållna yrkes- utbildningar inom regionalt yrkesvux. Liksom flera remissinstanser påpekar är APL avgörande för att yrkesutbildning ska få sådan kvalitet, djup och verklighetsförankring att eleverna blir anställningsbara och där- med nå målen för utbildningen. Förslaget att en del av den sammanhållna yrkesutbildningen i komvux ska genomföras som APL utgör förvisso en utökad skyldighet för kommunerna att anskaffa platser till eleverna för arbetsplatsförlagt lärande. Alternativet till APL är emellertid att motsvarande lärande erbjuds i en arbetsplatsliknande miljö i skolan, vilket oftast är en mer kostsam lösning för huvudmännen. Regeringen bedömer därför att förslaget inte ger ökade kostnader för kommunerna. Förslaget om att även yngre gymnasieelever ska ha rätt till stöd för dagliga resor bedöms inte vara ett nytt åtagande Enligt regeringens förslag i avsnitt 6 ska även yngre gymnasieelever ha rätt till stöd för dagliga resor. Rätten till resor utgår från rätt till studiehjälp. Studiehjälp finns i tre olika former (studiebidrag, inackorderingstillägg och extra tillägg), med delvis olika åldersindelningar. Studiebidrag får lämnas från och med kvartalet närmast efter det kvartal då den studerande fyller , medan inackorderingstillägg och extra tillägg kan lämnas även till studerande som är yngre. I förarbetena till lagen om kommunernas skyldighet att svara för vissa elevresor anges att hemkommunernas ansvar, i likhet med det tidigare statsbidraget, bör omfatta elevers resor fram till Prop. 2021/22:159 och med det första kalenderhalvåret det år de fyller och avse alla elever oavsett vilken skolform de går i (propositionen Växa med kun- skaper – om gymnasieskolan och vuxenutbildningen, prop. 1990/91:85, s. 176). Således framgår att det funnits en tydlig avsikt att sätta en övre åldersgräns för stödet. Att det funnits en avsikt att sätta en nedre åldersgräns kan emellertid inte på något sätt urskiljas ur förarbetsuttalandena. Regeringen bedömer därför att ändringen är ett förtydligande och inte innebär ett nytt åtagande som ska ersättas. Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen En inskränkning i den kommunala självstyrelsen bör inte gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som har föranlett inskränkningen (14 kap. 3 § regeringsformen). Innebörden av bestäm- melsen är att en eventuell inskränkning i den kommunala självstyrelsen ska prövas mot en proportionalitetsprincip. Den slutliga bedömningen av hur denna prövning faller ut görs av i samband med att tar ställning i lagstiftningsärendet (se propositionen En reformerad grundlag, prop. 2009/10:80 s. 296). Flera av förslagen innebär vissa inskränkningar i den kommunala själv- styrelsen. Detta gäller t.ex. förslaget om att en huvudman ska ta hänsyn till både ungdomarnas efterfrågan och arbetsmarknadens behov i frågan om vilka utbildningar som ska erbjudas och antalet platser på dessa när det gäller vissa utbildningar inom gymnasieskolan och komvux (avsnitt 4.3). gäller att utbildningen i gymnasieskolan ska utgöra en bas för den nationella och regionala kompetensförsörjningen till arbetslivet och även utgöra en bas för rekrytering till högskolesektorn (15 kap. 3 § skollagen). Motsvarande bestämmelse finns även för komvux (20 kap. 2 § skollagen). Det finns dock inga krav på att kommunala huvudmän ska ta hänsyn till arbetsmarknadens behov i frågan om vilka utbildningar som ska erbjudas och antalet platser på dessa. Detta nya krav innebär därför en inskränkning i den kommunala självstyrelsen. Kravet på att varje kommun ska samverka med minst två andra kom- muner om uppgifter inom gymnasieskolan och vuxenut- bildning innebär också en inskränkning i den kommunala självstyrelsen (se redogörelse i avsnitt 4.4). Detsamma gäller förslagen om kommuners erbjudande av utbildning inom gymnasieskolan (avsnitt 4.5) som bl.a. innebär att en kommun som ingår i ett primärt samverkansområde om gymnasieskolans utbildningar ska erbjuda all utbildning som anordnas av någon av kommunerna i samverkansområdet när det gäller nationella program och introduktionsprogrammen programinriktat val och yrkesintroduktion, utformade för en grupp elever. Detsamma gäller förslaget om att huvudmännens information till ungdomar och vårdnadshavare ska förbättras (avsnitt 4.7) och förslaget om att möjlig- heterna att delta i yrkesutbildning inom komvux bör förbättras (avsnitt 4.8). Det senare förslaget innebär bl.a. att en kommuns erbjudande av yrkesämnen och sammanhållna yrkesutbildningar ska omfatta all sådan utbildning som anordnas av någon av kommunerna i ett primärt samverkansområde. För sådan utbildning föreslås det även införas en skyldighet för hemkommunen att åta sig att svara för kostnaderna när det 2021/22:159 gäller en behörig sökandes utbildning. Denna skyldighet gäller beträffande yrkesämnen och sammanhållna yrkesutbildningar endast för utbildning som tillhandahålls av den egna kommunen. Något krav på samverkan med andra kommuner i detta avseende finns däremot inte . De inskränkningar i den kommunala självstyrelsen som föreslås bedöms vara nödvändiga för att uppnå syftena med reformen, inte minst att utbildningar i gymnasieskolan och komvux i högre grad ska leda till etablering på arbetsmarknaden och möta de kompetensbehov som finns där (se redogörelse i avsnitt 4.4). Dagens utbildningsutbud inom gym- nasieskolan och komvux förmår, som nämns i avsnitt 4.1, inte fullt ut möta arbetsmarknadens behov av kompetens varken , vilket i förlängningen även leder till ökad arbetslöshet. Av detta skäl bedöms inskränkningarna i den kommunala självstyrelsen som nödvändiga. Förslagen bedöms också ha utformats på ett sätt som inte påverkar kommunerna organisation mer än nödvändigt. Detta inte minst genom att kravet på samverkan mellan kommuner delvis utgår från de samarbeten som finns mellan kommuner och när det gäller komvux, de krav som ställs i förordningen om statsbidrag för regional yrkesinriktad vuxenutbildning. Detta gäller även t.ex. förslagen om ny reglering vad avser förslag om minsta omfattning av APL i komvux och reglering av sammanhållna yrkesutbildningar i komvux, vilka till stora delar bygger på de krav som redan ställs för att erhålla statsbidrag för regionalt yrkesvux. Förslaget att kompetensförsörjning ska ingå i det regionala tillväxt- arbetet (avsnitt 5.2) bedöms innebära en viss inskränkning i den kommunala självstyrelsen genom att regionernas nuvarande handlings- frihet inom området minskar. Utifrån den problembeskrivning som görs i denna proposition bedöms det ändamål som regleringen avser att tillgodose inte kunna uppnås på ett för det kommunala självbestämmandet mindre ingripande sätt än det som föreslås. Inskränkningen bedöms således nödvändig och proportionerlig för att uppnå syftet med förslaget, dvs. att ett långsiktigt regionalt kompetensförsörjningsarbete säkerställs och att det genom detta nya åtagande tydliggörs vilken aktör som har denna uppgift. Förslaget om justering i bestämmelserna om stöd för dagliga resor (avsnitt 6) bedöms inte få några konsekvenser för den kommunala självstyrelsen. Förslaget bör betraktas som ett förtydligande och innebär därmed inga förändringar vad avser kommunernas skyldighet. Regioner som bedriver gymnasieutbildning ska också omfattas av de nya principerna om planering och dimensionering. Som nämns i avsnitt 4.3 får en region anordna utbildningar på sådana nationella program som avser naturbruk och omvårdnad och får efter överenskommelse med en kommun anordna utbildning även på andra nationella program. Även inom komvux på gymnasial nivå får en region tillhandahålla utbildning inom områdena naturbruk och omvårdnad. Efter överenskommelse med en kommun får regionen tillhandahålla utbildning på gymnasial nivå även inom andra områden (20 kap 18 § skollagen). Eftersom regionerna får vara huvudmän för viss utbildning inom gymnasieskolan och komvux, påverkas de av förslaget om planering och dimensionering. Liksom övriga huvudmän Prop. 2021/22:159 omfattas regionerna av tillämpningen av principen om planering och dimensionering och att information till ungdomar och vårdnadshavare ska förbättras (avsnitt 4.7). Vissa av förslagen gäller endast kommuner på lokal nivå bl.a. förslaget om primära samverkansområden (avsnitt 4.4) som endast gäller kommunerna. På motsvarande sätt som för kommunerna anser regeringen att inskränkningarna för regionerna är nödvändiga för att uppnå syftena med reformen, och därmed är motiverade. Då regionerna endast tillhandahåller utbildning i gymnasieskola och komvux i begränsad utsträckning bedöms konsekvenserna med anledning av förslagen dessutom bli försumbara. Regionerna påverkas också av förslaget att kompetensförsörjning bör ingå i det regionala tillväxtarbetet (avsnitt 5.2). Flera remissinstanser påpekar behovet av finansiering av verksamheten, bl.a. Omställnings- fonden, och Grafiska Företagen. Genom förslaget ges regionerna en ny uppgift som enligt den kommunala finansierings- principen ska finansieras av staten. I förslaget riktas särskilt fokus mot en utvecklad samverkan och ett mer ändamålsenligt utbud av gymnasial utbildning. Regeringen föreslår i budgetpropositionen en per- manent förstärkning till regionerna och med för att finansiera samverkan kring utbudet av gym- nasial utbildning inom ramen för regionalt kompetensförsörjningsarbete. har beslutat i enlighet med regeringens förslag (bet. 2021/22:FiU3, rskr. 2021/22:120). Regeringen bedömer att den nya uppgiften kan hanteras av regionerna och inom ramen för nämnda permanenta förstärkning. Konsekvenser för företag och Konsekvenser för enskilda huvudmän inom gymnasieskolan Även enskilda huvudmän omfattas av vissa av förslagen om planering och dimensionering av gymnasieskolan. De befintliga enskilda huvudmännen ska enligt vad som föreslås i avsnitt 4.3 följa en reglering för sin utbildningsverksamhet som motsvarar vad som ska gälla för kommunala huvudmän, dvs vid bestämmandet av vilka utbildningar som ska erbjudas och antalet platser på dessa ska hänsyn tas till ungdomarnas efterfrågan och arbetsmarknadens behov. För nya godkännanden för enskilda att bedriva gymnasieutbildning ska i sak samma villkor som för befintliga enskilda huvudmän ställas upp, se vidare avsnitt 4.6. godkännande av en ny gymnasieutbildning dels ska bidra till att möta ungdomars efterfrågan, dels fylla ett arbetsmarknadsbehov. principen, som innebär en begränsning jämfört med , har till syfte att förbättra möjligheterna för elever att etablera sig på arbetsmarknaden och förbättra kompetensförsörjningen på arbetsmarknaden såväl regionalt som De angelägna allmänna intressen som den föreslagna inskränkningen har till syfte att skydda har därmed såväl ett elevperspektiv som ett arbetsmarknadsperspektiv och sammantaget även ett samhälls- Inskränkningen innebär att hänsyn ska tas till 2021/22:159 ungdomars efterfrågan och arbetsmarknadens behov då den enskilde utifrån sitt godkännande bestämmer vilka utbildningar som ska erbjudas och antalet platser på dessa. I praktiken innebär detta att en befintlig huvudman kan behöva justera antalet platser mellan de program respektive inriktningar som den har godkännande för. behöver en huvudman göra justeringar vad gäller platser på olika program och inriktningar med hänsyn till ungdomarnas önskemål om utbildningar. Regeringen anser att den inskränkning som förslagen innebär för enskilda huvudmän som bedriver utbildningsverksamhet är begränsad till sin omfattning och nödvändig för att skydda de angelägna allmänna intressena etablering och kompetensförsörjning på arbetsmarknaden, se vidare avsnitt 4.3 och 4.6. Konsekvenser för enskilda utbildningsanordnare inom komvux Kommunerna kan överlämna uppgifter inom komvux på entreprenad till enskilda fysiska eller juridiska personer. Förslagen kan innebära att kommuner förändrar sitt utbud av yrkesutbildningar inom komvux, vilket kan påverka vilka utbildningar som upphandlas. Förslagen bedöms dock inte påverka företagens konkurrensförhållanden. En bättre matchning mellan utbudet av gymnasial utbildning och arbetsmarknadens behov kan underlätta för företag att hitta rätt utbildad arbetskraft. Det ökade kravet på APL kan visserligen innebära en viss kostnad för de företag som väljer att ta emot elever, men kan APL vara en viktig kanal för kompetensförsörjning och ger bättre förut- sättningar för att utbildningen ska ge den kompetens som efterfrågas. Det förväntas gynna såväl stora som små företag. Tillgången till kompetens är för många företag det största tillväxthindret. Ett utvecklat regionalt arbete för att stärka tillgången på kompetens kommer därför att gynna näringslivet. FN:s konvention om rättigheter för personer har tillträtt FN:s konvention om rättigheter för personer med I artikel 24 anges att konventionsstaterna, för att förverkliga rätten till utbildning för personer med funktionsnedsättning utan diskriminering och på lika villkor, ska säkerställa ett sammanhållet