prop · H90389 · 2022-01-20 00:00:00 — Den tillfälliga skattefriheten för fri parkering bedöms minska den kommunala inkomstskatten med ca . Kostnaden för arbetsgivare i offentlig sektor för att erbjuda anställda fri eller rabatterad parkering minskar dock också till följd av förslaget. Förslaget syftar till att minska smittspridningen i samhället genom att öka incitamentet att åka bil till arbetet och därigenom minska trängseln i kollektivtrafiken. Förslaget kan därmed komma att få viss påverkan på biljettintäkterna i lokal- och regionaltrafiken. Svensk Kollektivtrafik anser att staten fullt ut ska kompensera de uteblivna intäkter som förslaget innebär. Effekten på biljettintäkterna av förslaget om tillfällig skattefrihet för fri parkering är osäker men bedöms bli marginell. Kompensation för uteblivna intäkter som uppstår till följd av andra åtgärder och rekommendationer för att minska trängseln i kollektivtrafiken ligger utanför detta lagstiftningsärende. För företagen innebär förslaget om förmån av fri parkering att de januari–inte behöver betala arbetsgivaravgifter för befintliga parkeringsförmåner. De kan också erbjuda fler anställda fri parkering utan att behöva betala arbetsgivaravgifter på värdet av parkeringen. Vid det uppskattade genomsnittliga förmånsvärdet för parkering innebär förslaget minskade arbetsgivaravgifter med ca per anställd med parkeringsförmån –. Antalet företag som har anställda med parkeringsförmån går inte att beräkna baserat på tillgängliga uppgifter. Antalet personer ger dock en indikation på hur många företag det som mest kan röra sig om. uppskattas ungefär 39 000 anställda i privat sektor ha haft förmån av fri Prop. 2021/22:89 parkering. Anställda med parkeringsförmån 2018 var överrepresenterade i stora och medelstora företag. De var också överrepresenterade i bl.a. näringsgrenarna informations- och kommunikationsverksamhet, försörjning av el, gas, värme och kyla, finans- och försäkringsverksamhet, fastighetsverksamhet samt transport och magasinering. Den administrativa bördan för företag som har anställda med förmånsparkering kan eventuellt öka något. Att skatte- och avgiftsfriheten för fri parkering föreslås gälla från som lagen träder i kraft innebär att lämnade arbetsgivardeklarationer för anställda med förmånsparkering behöver ändras. Tidsåtgången för att göra en justering och lämna in en ny arbetsgivardeklaration är väldigt osäker. Den första ändringen av en arbetsgivardeklaration tar sannolikt att göra än de efterföljande. Företag med ett flertal anställda med parkeringsförmån har därmed sannolikt en i genomsnitt mindre tidsåtgång per uppgift jämfört med ett företag där endast en eller ett fåtal arbetsgivardeklarationer behöver ändras. För de månader där arbetsgivardeklarationen ännu inte lämnats till bedöms de administrativa kostnaderna vara oförändrade eller minska eftersom företagen inte behöver redovisa den skattefria förmånen i arbetsgivardeklarationen. Eventuella effekter på konkurrensförhållanden mellan företagen bedöms dock vara försumbara. kommer att behöva uppdatera externt informationsmaterial för att underlätta för företagen. Någon särskild hänsyn till små företag bedöms inte behöva tas utöver detta. Förslaget om förmån av fri parkering syftar till att fler personer ska åka med bil i stället för med kollektivtrafik till arbetet för att minska smittspridningen i samhället. En negativ effekt av detta är att utsläppen av koldioxid och andra luftföroreningar från biltrafiken kan öka något. Förslaget om förmån av fri parkering bedöms inte ha någon effekt på sysselsättningen. Förslaget syftar dock till att fler ska åka bil till arbetet och därmed minska smittspridningen i samhället. Om det därmed kan minska sjukfrånvaron är effekten på arbetade timmar positiv. Effekter för jämställdheten och inkomstfördelningen Fler män (ca 25 000) än kvinnor (ca 18 000) hade parkeringsförmån 2018. Könsfördelningen bland de personer som har parkeringsförmån 2022 kan dock se annorlunda ut. Förslagets effekt på den ekonomiska jämställdheten bedöms sammantaget vara begränsad och kortsiktig. Personer med parkeringsförmån hade i genomsnitt högre disponibel inkomst än personer utan sådana förmåner. Förslaget kan därmed marginellt och kortsiktigt bidra till en högre spridning i fördelningen av disponibel inkomst. 2021/22:89 Effekter för och de allmänna förvaltningsdomstolarna kommer att behöva uppdatera internt och externt informationsmaterial och förslaget kan förväntas leda till ett ökat antal frågor till från arbetsgivare och enskilda. Förslaget kan också komma att medföra ett ökat antal omprövningar av arbetsgivardeklarationer vilket innebär att kan tillkomma för ärendehantering. Tillkommande kostnader ska hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Förslaget bedöms inte medföra att antalet mål i de allmänna förvaltningsdomstolarna kommer att påverkas i någon större utsträckning. Förslaget bedöms vara förenligt med . Förslaget innebär att förmån som skulle ha beskattats enligt såväl inkomstskattelagen som lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta undantas från beskattning. Förslaget innehåller inga regler som direkt eller indirekt leder till en mindre förmånlig skattemässig behandling av fysiska eller juridiska personer som kommer från andra medlemsstater och som utnyttjar den fria rörligheten. 5Utökade möjligheter till tillfälliga anstånd med inbetalning av skatt 5.1Befintliga regler om tillfälliga anstånd Under finanskrisen –09 infördes tillfälliga anståndsbestämmelser genom lagen (2009:99) om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall (prop. 2008/09:113, bet. 2008/09:SkU27, rskr. 2008/09:175). Möjligheten att bevilja anstånd enligt den lagen var tidsbegränsad men lagen som sådan var inte tillfällig. Regeringen har med anledning av spridningen av sjukdomen covid-19 och dess konsekvenser föreslagit ändringar i lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall i tre extra ändringsbudgetar och i två extra ändringsbudgetar . Regeringen har även föreslagit att anståndstiden för de s.k. tillfälliga anstånden ska kunna förlängas med ytterligare som längst 15 månader och att en avbetalningsplan då ska löpa , se avsnitt 5.2. De sistnämnda lagändringarna föreslås träda i kraft (prop. 2021/22:65). Nedan beskrivs relevanta delar i lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall, med beaktande av de ändringar som trädde i kraft (prop. 2019/20:132, bet. 2019/20:FiU53, rskr. 2019/20:194), (prop. 2019/20:151, bet. 2019/20:FiU55, rskr. 2019/20:204), (prop. 2019/20:166, bet. 2019/20:FiU59, rskr. 2019/20:276), (prop. 2020/21:77, bet. 2020/21:FiU40, rskr. 2020/21:175) och (prop. 2020/21:166, bet. 2020/21:FiU49, rskr. 2020/21:248). Av 1 § framgår bl.a. att efter ansökan får bevilja anstånd med inbetalning av dels avdragen preliminär skatt och arbetsgivaravgifter, dels mervärdesskatt som redovisas eller kvartalsvis, och som gäller för redovisningsperioder som infaller –. Anstånd får beviljas för högst sju redovisningsperioder för avdragen preliminär skatt och arbetsgivaravgifter och för högst sex redovisningsperioder för mervärdesskatt som redovisas . För mervärdesskatt som redovisas kvartalsvis får anstånd beviljas för högst två redovisningsperioder. Anståndstiden får bestämmas till längst , dock längst till och med . Anståndstiden får efter ansökan förlängas med som längst . Anståndsbeloppet ska betalas senast den förfallodag enligt en viss bestämmelse i skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, som infaller närmast efter det att anståndstiden upphör. I 1 a § finns en motsvarande möjlighet för den som redovisar mervärdesskatt helårsvis att få anstånd med inbetalning av mervärdesskatt som ska redovisas –. Anståndsmöjligheten gäller för en redovisningsperiod, dvs. Anståndstiden får bestämmas till längst , dock längst till och med den Anståndstiden får efter ansökan förlängas med som längst . Enligt 2 § ska anstånd beviljas om inte särskilda skäl talar emot det. Detsamma gäller förlängning av anståndstiden. Av 3 § framgår att ska återkalla anståndet helt eller delvis om den skattskyldige begär det. Om de skatter och avgifter som anståndet avser har satts ned, får återkalla anståndet i motsvarande mån. får även återkalla anståndet helt eller delvis om den skattskyldige har näringsförbud eller är försatt i konkurs, om beslutet om anstånd är felaktigt och felaktigheten beror på att den skattskyldige har lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter eller om det finns synnerliga skäl. Om anståndet har återkallats ska anståndsbeloppet betalas senast den förfallodag enligt en viss bestämmelse i skatteförfarandelagen som infaller närmast efter det att har gått från den dag då beslutet om återkallelse fattades. Enligt 4 § ska den som har beviljats anstånd betala den kostnadsränta som enligt 65 kap. 7 § första stycket första meningen och tredje stycket SFL gäller vid anstånd. Detta innebär att kostnadsränta beräknas fr.o.m. dagen efter beloppets ursprungliga förfallodag t.o.m. den dag då anståndsbeloppet senast ska vara inbetalt. Av 5 § följer vidare bl.a. att den som har beviljats anstånd även ska betala en anståndsavgift, utöver kostnadsränta. Anståndsavgiften tas ut på beviljat anståndsbelopp per kalendermånad fr.o.m. månaden efter att anstånd beviljats t.o.m. den månad då anståndsbeloppet ska betalas. Om anståndet har återkallats enligt 3 §, ska anståndsavgiften sättas ned i motsvarande mån. Anståndsavgiften ska betalas senast den dag då anståndsbeloppet ska vara inbetalt. I 9 § anges slutligen att beslut omprövas och överklagas enligt bestämmelserna i 66 och 67 kap. SFL. Av detta följer bl.a. att beslut om anstånd får överklagas till förvaltningsrätten. 5.2Anstånd ska kunna beviljas för fler redovisningsperioder Regeringens förslag: Anstånd med inbetalning av dels avdragen preliminär skatt och arbetsgivaravgifter, dels mervärdesskatt vars redovisningsperiod är en kalendermånad får beviljas för högst nio redovisningsperioder vardera. Anstånd med inbetalning av mervärdesskatt vars redovisningsperiod är ett kalenderkvartal får beviljas för högst tre redovisningsperioder, medan anstånd med inbetalning av mervärdesskatt vars redovisningsperiod är ett beskattningsår får beviljas för högst två redovisningsperioder. Anstånd med inbetalning av avdragen preliminär skatt, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt vars redovisningsperiod är en kalendermånad eller ett kalenderkvartal får beviljas även för redovisningsperioder som infaller –. Den bortre tidsgränsen för den ursprungliga anståndstiden för sådana skatter och avgifter senareläggs till . Anstånd med inbetalning av mervärdesskatt vars redovisningsperiod är ett beskattningsår får beviljas även för sådan skatt som ska deklareras . Den bortre tidsgränsen för den ursprungliga anståndstiden för sådan skatt senareläggs till . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Kammarrätten i , Kronofogdemyndig- heten, och Srf konsulterna tillstyrker förslaget. Ett flertal remissinstanser, däribland , , , Förvaltningsrätten i , Justitiekanslern, (juridiska fakulteten), , , och har inga invändningar mot förslaget. FAR och Företagarna tillstyrker förslaget men tillägger att det bör finnas en beredskap för ytterligare en utökning av möjligheterna till anstånd, om det skulle visa sig finnas behov av en sådan åtgärd. När det gäller konsekvensanalysen anför Företagarna även att det bör gå att kontrollera hur mycket de totala anstånden har ökat vid tidigare utökningar av antalet möjliga redovisningsperioder, för att få en potentiellt mer korrekt prognos. Även Näringslivets Skattedelegation, till vilken även Föreningen ansluter sig (förkortat NSD m.fl.), tillstyrker förslaget och framför en liknande synpunkt om beredskap för ytterligare en utökning av möjligheterna till anstånd. NSD m.fl. utgår också från att inte kommer att göra det skatterättsliga företrädaransvaret gällande för de skatter och avgifter som anstånd har beviljats för. Visita tillstyrker förslaget i princip och framför en liknande synpunkt. Visita ifrågasätter vidare att inte redovisningsperioder görs valbara, bl.a. eftersom det förhållandet att inte inkluderas drabbar vissa säsongsföretag orättvist. Visita anför vidare att den lämpligaste åtgärden vore att justera regeringens tidigare förslag om avbetalningsplaner för de tillfälliga anstånden, bl.a. genom en betydligt längre avbetalningsperiod och införandet av individuellt anpassade avbetalningsplaner. Föreningen ställer sig positiv till förslaget men anför att det är av vikt att kostnadsräntan och anståndsavgiften hålls nere på en minimal nivå. anför att det är motiverat att utöka antalet redovisningsperioder som anstånd kan beviljas för, men föreslår att den totala möjliga anståndstiden ska kortas ned för de anstånd som kommer att beviljas enligt det nu aktuella förslaget. Skälet för detta är bl.a. att behovet av att underlätta för företagen ska vägas mot risken för kreditförluster för staten, som ökar ju längre anståndstiden förlängs. framför även att beräkningen av den offentligfinansiella effekten är rimlig men att en ökning av marknadsräntan skulle kunna medföra att utnyttjandegraden blir högre, vilket skulle kunna innebära att uppbördsförlusterna blir större än beräknat. finner sammantaget att konsekvensutredningen uppfyller kraven i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning men anser att beskrivningen av förslagets effekter på företagens konkurrensförhållanden är bristfällig. har inga invändningar mot förslaget men gör bedömningen att obetalda delposter i en avbetalningsplan skulle kunna utgöra särskilda skäl för att avslå även en ansökan om t.ex. förlängning av anståndstiden. () ser positivt på intentionen att förbättra företagens likviditet under den pågående pandemin. Regeringen bör dock även lägga fram ett förslag om att skatteskulderna ska kunna omvandlas till långfristiga lån på förslagsvis . Skälen för regeringens förslag Möjligheten att bevilja anstånd enligt lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall återinfördes . Från och med detta datum har det således varit möjligt för att bevilja tillfälliga anstånd. Syftet med denna åtgärd är dämpa tillfälliga likviditetsproblem som kan uppstå för i grunden sunda och livskraftiga företag med anledning av spridningen av sjukdomen covid-19 och åtgärderna för att begränsa smittspridningen. Det bör inledningsvis lyftas fram att det likviditetsstöd som de tillfälliga anstånden innebär har utnyttjats i mycket hög utsträckning. uppgick det totala antalet anståndsbeslut till ca 224 000 och gällde ca 53 000 företag. uppgick det sammanlagda anståndsbeloppet till ca och det sammanlagda nettoanståndsbeloppet till ca . Detta kan ställas i relation till att det sammanlagda anståndsbeloppet uppgick till ca när en motsvarande anståndsmöjlighet fanns 2011 i samband med finanskrisen. Med hänsyn till den allvarliga situation som delar av det svenska näringslivet fortfarande befinner sig i och andra delar befaras hamna i, görs bedömningen att det finns anledning att överväga ytterligare extraordinära åtgärder. Dessa ska komplettera redan genomförda och föreslagna anpassningar av regelverket om tillfälliga anstånd. Med anledning av vad FAR, Företagarna och NSD m.fl. framför bör det nämnas att det finns anledning att även fortsättningsvis följa utvecklingen av de tillfälliga anstånden. Ett kraftfullt sätt att i ännu högre grad dämpa de likviditetsproblem som kan uppstå för företag i den rådande situationen bedöms vara att ytterligare 2021/22:89 utöka det högsta antalet redovisningsperioder som anstånd kan beviljas för. En sådan åtgärd skulle innebära att företag som i grunden är sunda och livskraftiga får ännu större möjligheter till anstånd med inbetalning av skatter och avgifter. Som redan nämnts får anstånd enligt gällande regelverk beviljas för högst sju redovisningsperioder för avdragen preliminär skatt och arbetsgivaravgifter. Anstånd med inbetalning av mervärdesskatt som redovisas får beviljas för högst sex redovisningsperioder, medan anstånd för mervärdesskatt som redovisas kvartalsvis får beviljas för högst två redovisningsperioder. Det föreslås att dessa bestämmelser ska ändras på så sätt att anstånd ska kunna beviljas för högst nio redovisningsperioder vardera för dels avdragen preliminär skatt och arbetsgivaravgifter, dels mervärdesskatt som redovisas . När det gäller mervärdesskatt som redovisas kvartalsvis ska anstånd kunna beviljas för högst tre redovisningsperioder. Förslaget innebär bl.a. att ett företag som redan har beviljats anstånd med inbetalning av t.ex. mervärdesskatt som redovisas med sex redovisningsperioder, kan beviljas anstånd med inbetalning av samma typ av skatt avseende ytterligare tre redovisningsperioder. Förslaget innebär också att systemet för tillfälliga anstånd blir mer enhetligt, på så sätt att taket för hur många månader anstånd kan beviljas blir , oavsett om det rör sig om avdragen preliminär skatt och arbetsgivaravgifter eller mervärdesskatt som redovisas eller kvartalsvis. Anstånd med inbetalning av mervärdesskatt som redovisas helårsvis kan beviljas för högst en redovisningsperiod (ett beskattningsår). Det föreslås att anstånd med inbetalning av den aktuella skatten ska kunna beviljas för högst två redovisningsperioder. Här kan nämnas att den som redovisar mervärdesskatt helårsvis har ett beskattningsunderlag (omsättning) som uppgår till högst . Förslaget innebär således att också småföretag får utökade möjligheter till det likviditetsstöd som de tillfälliga anstånden innebär. Företagarnas, och synpunkter på konsekvensanalysen behandlas i avsnitt 5.4. Fler valbara redovisningsperioder ska införas Enligt befintliga bestämmelser får anstånd med inbetalning av avdragen preliminär skatt, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt som redovisas eller kvartalsvis beviljas för redovisningsperioder som infaller –. I syfte att öka företagens valmöjligheter föreslår regeringen att anstånd med inbetalning av nu aktuella skatter och avgifter även ska kunna beviljas för redovisningsperioder som infaller –. Förslaget innebär att företag kan välja att ansöka om anstånd med inbetalning av aktuella skatter och avgifter avseende de redovisningsperioder –och oktober–som ger dem de största lättnaderna. Mot bakgrund av vad Visita anför kan det här lyftas fram att det således rör sig om totalt 16 valbara redovisningsperioder. I kombination med vad som föreslås ovan om en utökning av anståndsutrymmet kommer anstånd att kunna beviljas för tidigare outnyttjade redovisningsperioder. Valmöjligheterna bedöms därför vara tillräckligt stora för de allra flesta företag. slutligen nämnas att förslaget om fler valbara redovisningsperioder även innebär att nystartade företag får utökade möjligheter att ta del av det aktuella likviditetsstödet. Av 1 § tredje stycket lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall framgår bl.a. att anståndstiden får bestämmas till längst , dock längst t.o.m. . Det finns alltså en bortre gräns för den ursprungliga anståndstiden för anstånd enligt 1 §. Denna bortre tidsgräns är bestämd till efter den senaste förfallodagen för inbetalning av det slag av skatter och avgifter som anståndet kan avse, nämligen förfallodagen för mervärdesskatt som ska redovisas för perioden (prop. 2020/21:166 s. 24). Som en följd av förslaget att anstånd även ska kunna beviljas för redovisningsperioder som infaller – föreslås det att denna bortre tidsgräns senareläggs till . Även denna bortre tidsgräns infaller efter den senast möjliga förfallodagen för det slag av skatter och avgifter som anståndet kan avse, nämligen förfallodagen för mervärdesskatt som ska redovisas för perioden oktober–. Enligt 1 a § första stycket 3 lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall får anstånd beviljas för mervärdesskatt som ska redovisas helårsvis –. Det föreslås att ska förlängas till . På så sätt får även småföretag ytterligare alternativ vid valet av vilka redovisningsperioder som anstånd ska sökas för. Förslaget innebär även att nystartade företag kan beviljas tillfälliga anstånd för den aktuella skatten. Av 1 a § tredje stycket lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall framgår bl.a. att anståndstiden får bestämmas till längst , dock längst t.o.m. . Det finns alltså en bortre gräns för den ursprungliga anståndstiden även för anstånd enligt 1 a §. Denna bortre tidsgräns är bestämd till efter den senaste förfallodagen för den mervärdesskatt som kan omfattas av anståndet (prop. 2020/21:77 s. 23). I likhet med den bortre tidsgränsen för anstånd enligt 1 §, och som en följd av förslaget närmast ovan om fler valbara redovisningsperioder, föreslås det att denna bortre tidsgräns ska senareläggas till . Även denna bortre tidsgräns infaller efter den senaste förfallodagen för den mervärdesskatt som det aktuella anståndet kan avse. I detta sammanhang bör det slutligen nämnas att en sådan förkortning av den möjliga anståndstiden som föreslår bl.a. skulle leda till olika långa anstånd, beroende på när företaget i fråga ursprungligen beviljades anstånd. Sådana effekter är inte önskvärda. Regeringens förslag om ytterligare förlängd anståndstid och avbetalningsplan Regeringen har föreslagit att anståndstiden för tillfälliga anstånd ska kunna förlängas med ytterligare som längst 15 månader efter att den nuvarande maximala anståndstiden enligt 1 § tredje stycket respektive 1 a § tredje stycket lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall har upphört. En sådan förlängning förutsätter bl.a. att beviljar en avbetalningsplan, enligt vilken anståndsbeloppet ska vara avbetalt i samband med att denna ytterligare förlängda anståndstid upphör (prop. 2021/22:65). Dessa lagändringar föreslås träda i kraft . Med förbehåll för godkännande av förslaget kommer även sådana anstånd som beviljas med stöd av de bestämmelser som föreslås i denna proposition att kunna förlängas med ytterligare som längst 15 månader och förenas med en avbetalningsplan, när den nu gällande maximala anståndstiden för dessa anstånd har upphört. Detta inträffar i regel när har förflutit från det att anståndsbeslutet ursprungligen fattades (prop. 2021/22:65 s. 25). Vad () och Visita framför om bl.a. långfristiga lån respektive faller utanför ramen för detta lagstiftningsärende. I detta sammanhang kan det nämnas att en sådan avbetalningsplan innebär att anståndsbeloppet för ett visst anstånd ska betalas i delposter . Om en sådan delpost inte har betalats i rätt tid enligt avbetalningsplanen, kan en sådan skatteskuld uppstå som enligt 2 § lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall utgör ett särskilt skäl för att avslå en ansökan om t.ex. anstånd för nya redovisningsperioder och, som påpekar, om förlängning av anståndstid. Med särskilda skäl för avslag avses nämligen bl.a. fall där den skattskyldige har icke försumbara skatteskulder (prop. 2008/09:113 s. 9). Frågan om det skatterättsliga företrädaransvaret, som NSD m.fl. och Visita tar upp, faller utanför ramen för detta lagstiftningsärende. Här kan dock upplysningsvis nämnas att i det rättsliga ställningstagandet Tillfälliga anstånd och företrädaransvar (, dnr 8-723825) har uttalat sig om tillämpningen av företrädaransvaret när det gäller tillfälliga anstånd. Det anges där bl.a. att inte kommer att ansöka om företrädaransvar för skatter och avgifter som omfattas av anstånd enligt lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall. Om någon uppenbart har utnyttjat möjligheterna till att beviljas ett tillfälligt anstånd helt i strid med syftet med anståndsbestämmelserna, kan det dock enligt bli aktuellt att i enstaka och mycket speciella fall ansöka om ett företrädaransvar gentemot en företrädare som har agerat uppsåtligt. Övriga tillämpliga bestämmelser och retroaktiva anstånd Övriga bestämmelser i lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall kommer att vara tillämpliga även på de anståndsbeslut för nya redovisningsperioder som fattas enligt nu aktuella förslag.