prop · H903169 · 2022-03-22 00:00:00 — Av andra stycket följer att regeringen, utöver den skyldighet att samråda med och som följer av artikel 45.3 a, vid tillämpning av artikel 45.3 a och b ska ge tillfälle att lämna synpunkter. Skyldigheten innebär att regeringen ska ge Riksgälds- kontoret tillfälle att lämna synpunkter i frågor om fastställande av huruvida villkoren för tillämpningen av de statliga stabiliseringsverktygen är upp- fyllda när det gäller om tillämpningen av återstående resolutionsverktyg inte skulle räcka för att undvika betydande negativa effekter på det finansiella systemet (artikel 45.3 a), och om tillämpningen av återstående resolutionsverktyg inte skulle räcka för att skydda allmänintresset, om den centrala motparten har beviljats extraordinärt likviditetsstöd från (artikel 45.3 b). Enligt EU-förordningen (artikel 3.8) ska det finnas ett behörigt ministe- rium. I ska () utöva det behöriga ministeriets funktioner, utom i vissa fall då regeringen ska göra det i stället. I tredje stycket anges de fall då regeringen ska utöva det behöriga ministeriets funktioner. Det är fråga om att regeringen ska godkänna beslut av resolutionsmyndigheten som kommer att få direkta budgeteffekter eller systemeffekter som sannolikt kommer att leda till direkta budgeteffekter (artikel 3.9). ska förse regeringen med all information i fråga om beslut och åtgärder som kräver underrättelse till, samråd med eller godkännande av regeringen (artikel 8.3). Regeringen ska, vid oenig- het inom resolutionskollegiet, i ett samordningsförfarande om en resolu- tionsplan bedöma om föremålet för oenigheten innebär ett intrång i det statsfinansiella ansvarsområdet (artikel 14.7). Resolutionskollegiet be- skrivs i avsnitt 4.2.2. När en fråga överlämnas av enligt 2 § tredje stycket, ska regeringen, enligt fjärde stycket, skyndsamt pröva om åtgärden som överväger i ärendet kan godtas. Regeringens prövning ersätter dock inte prövning av förutsättningarna för den aktuella åtgärden. Vid regeringens prövning ska endast bedömas om åtgärden kan godtas utifrån de direkta eller indirekta budgeteffekter som kan följa av åtgärden. 5 § Beslut om förebyggande statligt stöd till centrala motparter enligt 4 kap. 1 § fattas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer (stödmyndig- heten). Paragrafen innehåller bestämmelser om beslut om förebyggande statligt stöd och om stödmyndigheten. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. Paragrafen innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen . 2021/22:169 bestämmer (stödmyndigheten) beslutar om förebyggande statligt stöd till 1 § resolution pågår får utmätning eller annan verkställighet enligt utsökningsbalken inte äga rum mot den centrala motparten. Handräckning enligt lagen (1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl. får inte ske. resolution pågår, får inte heller beslut om kvarstad eller betal- ningssäkring meddelas mot den centrala motparten. I paragrafen finns bestämmelser om hinder mot exekutiva åtgärder resolution pågår. Paragrafen kompletterar artikel 75 i EU-förord- ningen. Paragrafen är utformad efter förebild av 2 kap. 17 § lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion och 11 kap. 1 § lagen (2015:1016) om resolution. Övervägandena finns i avsnitt 11.1. Första stycket innebär att utmätning eller annan verkställighet enligt utsökningsbalken inte får äga rum mot den centrala motparten som företaget är försatt i resolution. Förbudet mot utmätning avser såväl beslut om utmätning som vidare åtgärder för verkställighet av ett sådant Med annan verkställighet avses annan verkställighet enligt utsök- Bestämmelsen har huvudsakligen samma innebörd som mot- svarande bestämmelse i 2 kap. 17 § första meningen lagen om företags- rekonstruktion och 11 kap. 1 § lagen om resolution. Av andra stycket följer att en domstol inte får besluta om kvarstad eller betalningssäkring som den centrala motparten är försatt i Enligt första stycket får verkställighet av sådana beslut inte ske. De begränsningar som anges i paragrafen och i artikel 75 i EU-förord- ningen är uttömmande i fråga om förfarandehinder. Det innebär att det t.ex. inte finns något hinder mot att en pågående rättegång fortsätter, om inte med stöd av artikel 75.3 ansöker om och får målet 2 § får, för stabilitetsfondens räkning, ingå avtal om finansi- ering för att tillgodose tillfälliga behov av likviditet och i syfte att säkerställa en ändamålsenlig användning av resolutionsverktygen med en resolutionsmyndighet, ansvarig offentlig förvaltningsmyndighet, myndighet med förvaltningsbefogen- heter eller ett finansieringsarrangemang för krishantering av centrala motparter i ett annat land. får, för stabilitetsfondens räkning, ingå avtal om finansiering av en resolutionsåtgärd, eller en åtgärd som bedöms vara likvärdig, i ett annat land med en resolutionsmyndighet, ansvarig offentlig förvaltningsmyndighet, myndig- het med förvaltningsbefogenheter eller ett finansieringsarrangemang för kris- hantering av centrala motparter i det andra landet. Ett sådant avtal får ingås först efter regeringens godkännande. Bestämmelser om stabilitetsfonden finns i lagen (2015:1017) om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut och om stabilitetsfonden. I paragrafen finns bestämmelser om möjligheter att ingå avtal om finansiering för stabilitetsfondens räkning. finns i avsnitt 9.5. 2021/22:169 Första stycket innebär att får ingå avtal om att ta upp lån eller anskaffa annan finansiering från en utländsk resolutionsmyndig- het, ansvarig offentlig förvaltningsmyndighet, myndighet med förvalt- ningsbefogenheter eller ett finansieringsarrangemang för krishantering av centrala motparter, t.ex. en fond. Sådana avtal får ingås för att tillgodose tillfälliga behov av likviditet och för att säkerställa en ändamålsenlig användning av resolutionsverktygen. Enligt andra stycket får , efter regeringens godkän- nande, ingå avtal om finansiering av en resolutionsåtgärd, eller en åtgärd som bedöms vara likvärdig, i ett annat land med en resolutionsmyndighet, ansvarig offentlig förvaltningsmyndighet, myndighet med förvaltnings- befogenheter eller ett finansieringsarrangemang för krishantering av cen- trala motparter, t.ex. en fond, i det andra landet. Denna utlåning motsvarar ett sådant lån som kan ta upp för stabilitetsfondens räkning enligt första stycket. I tredje stycket finns en upplysningsbestämmelse om att bestämmelser om stabilitetsfonden finns i lagen (2015:1017) om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut och om stabilitetsfonden, kallad stödlagen. 3 § När resolutionsverktyg, resolutionsbefogenheter och resolutionsmekanismer tillämpas ska aktiebolagslagen (2005:551) och lagen (2006:451) om offentliga uppköpserbjudanden på aktiemarknaden inte tillämpas i de delar som motsvarar – artikel 5.1 i och rådets direktiv /25/EG av om uppköpserbjudanden, i lydelsen enligt och rådets förordning (EU) 2021/23, –och rådets direktiv /36/EG av om utnyttjande av vissa av aktieägares rättigheter i börsnoterade företag, i lydelsen enligt och rådets förordning (EU) 2021/23, –artiklarna 49, 58.1, 68.1–68.3, 70.2 första stycket, 72–75 och 79–81 i Europa- parlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1132 av om vissa aspekter av bolagsrätt, i lydelsen enligt och rådets förordning (EU) 2021/23, eller –avdelning II, kapitlen -I–II och IV om gränsöverskridande ombildningar i och rådets direktiv (EU) 2017/1132, i lydelsen enligt Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2021/23. Paragrafen innehåller undantag från vissa bestämmelser i aktiebolagslagen (2005:551) och lagen (2006:451) om offentliga uppköpserbjudanden på aktiemarknaden när resolutionsåtgärder vidtas. Paragrafen kompletterar artiklarna 90–92 i EU-förordningen. Paragrafen är utformad efter förebild av 12 kap. 4 § lagen om resolution. Övervägandena finns i avsnitten 5.2 och 11.4.1. De bestämmelser som undantas rör skydd för aktieägare och borgenärer, aktieägares rättigheter, fusioner och uppköpserbjudanden m.m. Undan- tagen syftar till att säkerställa effektiviteten och förutsebarheten i resolu- tionsförfarandet. En närmare beskrivning av de svenska bestämmelserna finns avsnitt 11.4.1. Hänvisningarna till EU-direktiven är statiska. 4 § Om har förelagt en central motpart att emittera nya aktier i syfte att kunna använda förlustfördelningsverktyget i EU-förordningen, får kallelse till extra bolagsstämma för att pröva en fråga om ökning av aktiekapitalet utfärdas senare än som anges i 7 kap. 20 § första stycket eller 55 a § första stycket aktiebolagslagen (2005:551). Kallelsen får dock inte utfärdas senare än Prop. 2021/22:169 före stämman. Bestämmelserna i 7 kap. 16 § andra stycket aktiebolagslagen om aktieägares initiativrätt och i 7 kap. 28 § tredje stycket samma lag om tillhanda- hållande av aktiebok gäller inte när kallelse sker enligt denna paragraf. Paragrafen innehåller bestämmelser om kallelse till extra bolagsstämma i en central motpart som är aktiebolag. Paragrafen kompletterar artikel 33.6 i EU-förordningen. Paragrafen är utformad efter förebild av 7 kap. 20 § tredje stycket och 55 a § andra stycket aktiebolagslagen. Övervägandena finns i avsnitt 11.3. Paragrafen innebär en möjlighet att kalla till extra bolagsstämma senast innan stämman ska äga rum. Av bestämmelsen följer att när kallelse till extra bolagsstämma utfärdas under de förutsättningar som anges, gäller inte det som anges om kallelsetid i 7 kap. 20 § första stycket eller 55 a § första stycket aktiebolagslagen. Inte heller bestämmelserna i 7 kap. 16 § andra stycket aktiebolagslagen om aktieägares initiativrätt och 7 kap. 28 § tredje stycket samma lag om tillhandahållande av aktiebok gäller när kallelse sker enligt denna paragraf. 5 § Om styrelsen i en central motpart tar emot eller upprättar ett förslag till stämmobeslut om likvidation enligt 25 kap. 3 eller 4 § aktiebolagslagen (2005:551), ska den underrätta och om förslaget. Om den centrala motparten är försatt i resolution eller om från det att myndigheten tog emot en sådan underrättelse meddelar styrelsen att den centrala motparten ska försättas i resolution, får kallelse inte utfärdas till en bolagsstämma där frågan om likvidation av den centrala motparten ska prövas. Paragrafen innehåller bestämmelser om underrättelseskyldighet och för- bud för styrelsen att utfärda kallelse till bolagsstämma i en central motpart som är aktiebolag. Paragrafen kompletterar artikel 75.2 EU-förordningen. Paragrafen är utformad efter förebild av 25 kap. 4 a § aktiebolagslagen. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Första stycket motsvarar 25 kap. 4 a § första stycket aktiebolagslagen. Andra stycket motsvarar 25 kap. 4 a § andra stycket samma lag. 6 § Om ett ärende eller mål enligt 25 kap. 11, 12, 17 eller 21 § aktiebolags- lagen (2005:551) avser en central motpart, ska eller domstolen full- göra underrättelseskyldigheten enligt artikel 75.2 i EU-förordningen. Detsamma gäller om ett ärende inletts på annat sätt än genom en ansökan. Paragrafen innehåller bestämmelser om underrättelseskyldighet. Para- grafen kompletterar artikel 75.2 i EU-förordningen. Paragrafen är ut- formad efter förebild av 25 kap. 10 a § första stycket aktiebolagslagen. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Första meningen innebär att det är allmän domstol eller som ska underrätta och om att en ansökan om likvidation har inkommit. Andra meningen innebär att det är domstolen eller som ska underrätta och även då ett ärende inletts på annat sätt än genom ansökan. Det som avses är när 2021/22:169 självmant tar upp frågan om likvidation till prövning (25 kap. 11 § aktie- bolagslagen) eller då tingsrätten prövar frågan efter anmälan av Bolags- verket (25 kap. 12 § samma lag). Det följer av artikel 75.2 i EU-förordningen att det är tingsrätten som ska underrätta och om att en ansökan om konkurs har inkommit. 7 § Om styrelsen i en central motpart bedömer att frågan om likvidation bör läggas fram för föreningsstämmans prövning enligt 17 kap. 3 § lagen (2018:672) om ekonomiska föreningar, ska den underrätta och Finansinspek- tionen om detta. Om den centrala motparten är försatt i resolution eller om från det att myndigheten tog emot en sådan underrättelse meddelar styrelsen att den centrala motparten ska försättas i resolution, får någon kallelse till stämman inte utfärdas. Paragrafen innehåller bestämmelser om underrättelseskyldighet och för- bud för styrelsen att utfärda kallelse till föreningsstämma i en central mot- part som är ekonomisk förening. Paragrafen kompletterar artikel 75.2 i EU-förordningen. Paragrafen är utformad efter förebild av 17 kap. 46 § lagen (2018:672) om ekonomiska föreningar Övervägandena finns i av- snitt 8.2. Första stycket motsvarar 17 kap. 46 § första stycket lagen om ekono- miska föreningar. Andra stycket motsvarar 17 kap. 46 § andra stycket samma lag. 8 § Om ett ärende enligt 17 kap. 11 eller 16 § lagen (2018:672) om ekonomiska föreningar avser en central motpart, ska eller domstolen fullgöra underrättelseskyldigheten enligt artikel 75.2 i EU-förordningen. Detsamma gäller om ett ärende inletts på annat sätt än genom en ansökan. Paragrafen innehåller bestämmelser om underrättelseskyldighet. Para- grafen kompletterar artikel 75.2 i EU-förordningen. Paragrafen är ut- formad efter förebild av 17 kap. 47 § första stycket lagen om ekonomiska föreningar. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Första meningen innebär att det är allmän domstol eller som ska underrätta och om att en ansökan om likvidation har inkommit. Andra meningen innebär att det är domstolen eller som ska underrätta och även då ett ärende inletts på annat sätt än genom ansökan. Det som avses är när självmant tar upp frågan om likvidation till prövning (17 kap. 11 § lagen om ekonomiska föreningar) eller då tingsrätten prövar frågan efter anmälan av (17 kap. 16 och 17 §§ samma lag). Det följer av artikel 75.2 i EU-förordningen att det är tingsrätten som ska underrätta och om att en ansökan om konkurs har inkommit. Avslutande av resolution, konkurs och likvidation 1 § När det inte längre finns behov av att vidta några ytterligare åtgärder för att uppnå resolutionsmålen, ska avsluta resolutionen. ska inom rimlig tid efter att resolutionen har avslutats ansöka om att den centrala motparten ska försättas i konkurs eller gå i likvidation. Detta gäller dock inte om syftet med resolutionsåtgärderna är att den centrala motparten ska drivas vidare. En konkursansökan av enligt andra stycket ska vid pröv- ningen behandlas som en ansökan av gäldenären enligt 2 kap. konkurslagen (1987:672). I EU-förordningen finns bestämmelser om att befogenheter i vissa fall kvarstår även efter att resolutionen har avslutats. Paragrafen innehåller bestämmelser om avslutande av resolution och an- sökan om konkurs eller likvidation. Bestämmelserna kompletterar arti- kel 27.8 i EU-förordningen. Paragrafen är utformad efter förebild av 24 kap. 4 § lagen om resolution (prop. 2015/16:5 s. 859). Övervägandena finns i avsnitt 8.1. Första stycket innebär att ska fatta beslut om att resolutionen ska avslutas när har bedömt att det inte behövs några ytterligare åtgärder för att uppnå resolutionsmålen. Enligt andra stycket ska den centrala motparten i resolution försättas i konkurs eller likvidation, beroende på vad som är lämpligt, inom rimlig tid efter att resolutionen har avslutats. Detta gäller dock bara om avsikten inte är att verksamheten ska drivas vidare. Bestämmelsen kompletterar artikel 27.8 i EU-förordningen men går något längre än artikeln, eftersom den inte är begränsad till en partiell överföring av egendom. Det faktum att beslutat om att avsluta resolutionen och därefter ansökt om konkurs eller likvidation av den ursprungliga centrala mot- parten, innebär inte att myndigheten är förhindrad att vidta åtgärder i fråga om t.ex. ett broinstitut som tillskapats under resolutionen även efter att den centrala motparten försatts i konkurs eller gått i likvidation. Av tredje stycket följer att en ansökan om konkurs som görs av Riks- gäldskontoret ska behandlas som en ansökan från gäldenären. I fjärde stycket anges att befogenheter enligt EU- förordningen i vissa fall kvarstår även efter att resolutionen har avslutats. De befogenheter som avses är rätten att verkställa befintliga och ute- stående skyldigheter som följer av återhämtningsplanen enligt artikel 27.5, återhämtning av medel enligt artikel 27.10, krav på att den centrala mot- parten tillhandahåller nödvändiga tjänster eller faciliteter till en köpare eller ett broinstitut enligt artikel 51.1 samt återhämtning enligt artikel 64 av kostnader som uppkommit i samband med betalning av ersättning till aktieägare, clearingmedlemmar eller andra borgenärer som åsamkats en större förlust till följd av resolutionen än om den centrala motparten avvecklats under normala insolvensförfaranden. 2 § Bestämmelser om insolvensförfaranden mot en central motpart finns i artikel 75 i EU-förordningen. Om från det att myndigheten tog emot en underrättelse enligt artikel 75.2 i EU-förordningen meddelar tingsrätten att den 2021/22:169 centrala motparten är försatt eller ska försättas i resolution, ska konkursansökan avvisas. Paragrafen innehåller en upplysningsbestämmelse om insolvensförfaran- den och en bestämmelse om avvisning av konkursansökan. Paragrafen kompletterar artikel 75 i EU-förordningen. Övervägandena finns i av- snitt 8.2. I första stycket finns en upplysningsbestämmelse om att bestämmelser om insolvensförfaranden mot en central motpart finns i artikel 75 i EU- förordningen. Av den artikeln följer att resolutionsmyndigheten har möjlighet att förhindra att en central motpart som är försatt eller bör för- sättas i resolution i stället försätts i konkurs. En tingsrätt som tar emot en ansökan om konkurs ska enligt artikel 75.2 underrätta och om ansökan. En sådan underrättelse bör ske så snart det är möjligt och tingsrätten ska avvakta vidare handläggning av konkurs- ansökan till dess att meddelat om den centrala mot- parten är försatt eller ska försättas i resolution eller sjudagarsfristen i artikel 75.3 har löpt ut. Det ligger i sakens natur att en underrättelse behöver skickas till endast om ansökan inte har gjorts av den myndigheten. I 2 kap. 6 och 8 §§ finns bestämmelser om vilka myndigheter som har underrättelseskyldighet enligt artikel 75.2 vid lik- vidation, se författningskommentarerna till de paragraferna. Andra stycket innebär att en konkursansökan ska avvisas om Riksgälds- kontoret inom sjudagarsfristen meddelar tingsrätten att den centrala mot- parten är försatt eller ska försättas i resolution. 1 § Om det behövs för att motverka en allvarlig störning i det finansiella systemet i , får förebyggande statligt stöd lämnas genom garantier till en central mot- part som är auktoriserad i enligt och rådets förordning (EU) nr 648/2012 av om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister. Förebyggande statligt stöd får även lämnas genom garantier till för återbetalning av likviditetsstöd som banken lämnar till en central motpart. Paragrafen innehåller bestämmelser om förebyggande statligt stöd till en Paragrafen är utformad i enlighet med de villkor för sådant stöd som anges i artikel 22.4 i EU-förordningen. efter förebild av 1 kap. 2 § stödlagen. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. Statligt stöd får, enligt första stycket, lämnas om det behövs för att mot- verka en allvarlig störning i det finansiella systemet i . ges i förebyggande syfte. Stöd får lämnas genom garantier till en central motpart som är auktoriserad enligt artikel 14 i EU:s förordning om OTC- derivat, centrala motparter och transaktionsregister. Enligt andra stycket får statligt stöd även lämnas genom garantier till för återbetalning av likviditetsstöd som lämnar till den centrala motparten. Även detta är en form av statligt stöd som får lämnas utan att resolution måste inledas. Bestämmelser om villkor för förebyggande statligt stöd enligt denna paragraf finns i 2–4 §§. Bestämmelser om stöd till en central motpart under resolution finns i 5 §. En hänvisning till bestämmelserna i stödlagen finns Prop. 2021/22:169 i 11 §. Av 6 kap. 1 § framgår att regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer kan meddela ytterligare föreskrifter om villkor för förebyggande statligt stöd och föreskrifter om avtal om sådant stöd. 2 § Förebyggande statligt stöd till en central motpart enligt 1 § lämnas efter att avtal om stöd har ingåtts mellan staten och stödmottagaren eller dess ägare. Garantier enligt 1 § andra stycket får lämnas efter överenskommelse mellan och regeringen eller stödmyndigheten. Paragrafen innehåller villkor för att förebyggande statligt stöd ska få läm- nas. Paragrafen är utformad efter förebild av 1 kap. 4 § stödlagen. Över- vägandena finns i avsnitt 9.1. Första stycket innebär att förebyggande statligt stöd enligt 1 § får läm- nas först efter att avtal mellan staten och stödmottagaren eller dess ägare har ingåtts. Exempel på villkor för stödet som bör framgå av avtalet är den ersättning som stödmottagaren ska betala för statens förväntade kostnader för stödet, inbegripet kostnader för att administrera stödet (jfr 4 §). Enligt andra stycket får garantier enligt 1 § andra stycket lämnas efter överenskommelse mellan och regeringen eller stödmyndig- heten. Av 6 kap. 1 § framgår att regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer kan meddela föreskrifter om avtal om förebyggande statligt stöd. 3 § Förebyggande statligt stöd enligt 1 § får bara lämnas för fortsatt verksamhet i en central motpart som är livskraftig. Stödet ska vara tillfälligt och stå i proportion till omfattningen av den allvarliga störningen. ska inför ett beslut om förebyggande statligt stöd låta göra en värdering av den centrala motparten motsvarande den värdering som ska göras enligt artiklarna 24.2, 25 och 26 i EU- förordningen. Paragrafen innehåller villkor för att förebyggande statligt stöd ska få läm- nas. Paragrafen är utformad efter förebild av 2 kap. 1 § stödlagen. Över- vägandena finns i avsnitt 9.1. Enligt första meningen får förebyggande statligt stöd bara lämnas för fortsatt verksamhet i en central motpart som är livskraftig. För att statligt stöd inte ska medföra att den mottagande centrala motparten anses fallera eller sannolikt kommer att fallera, måste stödet ges till en central motpart som vid stödtillfället är livskraftig (se artikel 22.3 e och 22.4 i EU-förord- ningen). I andra meningen anges att stödet ska vara tillfälligt och stå i proportion till omfattningen av den allvarliga störningen som befaras (jfr 1 §). Denna bestämmelse är utformad med beaktande av och bör därför tolkas i ljuset av dessa (jfr artikel 2.39 i EU-förordningen). Efter- som de unionsrättsliga statsstödsreglerna är tillämpliga är ett godkännande enligt dessa, oavsett det som anges i denna lag, en förutsättning för att stöd ska kunna lämnas. Tredje meningen innebär att en värdering ska göras innan ett beslut om förebyggande statligt stöd kan fattas. Den ska motsvara den värdering som enligt EU-förordningen ska göras för att bedöma om kriterierna för 2021/22:169 resolution är uppfyllda. Genom hänvisningen till artikel 26 får en prelimi- när värdering ligga till grund för ett beslut om förebyggande statligt stöd. 4 § Stödet enligt 1 § ska så långt som möjligt utformas på ett affärsmässigt sätt och så att en snedvridning av konkurrensen förhindras. Statens långsiktiga kostnader för stödet ska hållas så låga som möjligt. Stödet ska utformas så att statens insatser i möjligaste mån kan återfås. Staten ska tillförsäkras ersättning eller annan kompensation för sitt risktagande, om inte synnerliga skäl talar emot det. Om det finns synnerliga skäl får avsteg göras från bestämmelserna om avgifter i 6 kap. 4 § budgetlagen (2011:203). Paragrafen anger villkor som förebyggande statligt stöd bör förenas med. Paragrafen är utformad efter förebild av 2 kap. 2 § stödlagen. Övervägan- dena finns i avsnitt 9.1.