prop · H903170 · 2022-03-22 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2021/22:170 ordförandeskap i Organisationen för säkerhet och samarbete i () under Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogör regeringen för verksamheten inom () då var organisationens ordförande. 1.1Utvecklingen i under ordförandeskapsåret Svenska prioriteringar under ordförandeskapsåret ............. Textförhandlingar inför ministerrådsmötet ........................ 3 Arbetet i tre dimensioner ..................................................... Den militärpolitiska dimensionen....................................... Den ekonomiska och miljömässiga dimensionen............. Den mänskliga dimensionen ............................................ förliknings- och skiljedomstol ............................ för kvinnor, fred och säkerhet ................... Unga, barn och säkerhet ................................................... Den rysk-ukrainska konflikten ......................................... Redogörelse för konflikten .............................. Ordförandens hantering av konflikten ............. Hanteringen av de utdragna konflikterna ......................... Sydöstra och västra ................. Svenskt genomförande av möten i .......................... 6 Förhandling om budget och arbetet i deltagande stater och partnerstater ...................... Det svenska OSSE-ordförandeskapets särskilda och Viktigare möten och konferenser ..................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... tog över ordförandeskapet i () och utrikesminister axlade rollen som ordförande. Det svenska ordförandeskapet invigdes vid årets första möte i det permanenta rådet (PC). Där presenterade utrikesministern det svenska ordförandeskapsprogrammet som innehöll de svenska prioriteringarna för ordförandeskapsåret (se avsnitt 1.2). Under det svenska ordförandeskapsåret präglades verksamhet av de utdragna konflikter som alltjämt pågår i regionen, av uppkomna kriser men även av den demokratiska tillbakagången och det pågående undergrävandet av åtaganden inom den mänskliga dimensionen i delar av OSSE-området. Den pågående ryska aggressionen mot och den illegala annekteringen av fortsatte att utmana den europeiska säkerhetsordningen. Att bidra till konfliktlösning har stått högt upp på agenda som ordförande. har agerat aktivt genom att vidta åtgärder då spänningar i regionen uppstått. Spänningarna mellan vissa av de deltagande staterna i har inte enbart påverkat konfliktområdena utan även försvårat det löpande arbetet i där har sin hemvist, då beslut huvudsakligen fattas med konsensus i organisationen. Under ordförandeskapsåret påverkade detta möjligheterna till framsteg avseende såväl organisationens politiska mandat som rörande organisationens funktion. Trots utmaningarna verkade som ordförande för att försvara den europeiska säkerhetsordningen, med folkrätten inklusive som grund, och att upprätthålla det breda säkerhetsbegreppet genom ett tydligt och principfast agerande. Under ordförandeskapet framträdde utrikesminister i sin roll som ordförande i , vid FN:s kvinnokommission, i , löpande i EU och vid i den amerikanska kongressen. En löpande dialog fördes också med . Information gavs till utrikesutskottet vid sju tillfällen . Ordförandeskapet avslutades med ett ministerrådsmöte i . Här kunde ett beslut fattas som ger mandat att hantera de säkerhetsrelaterade utmaningar som följer i spåren av klimatförändringarna. Vid mötet antogs också ett uttalande om ansträngningarna i det så kallade 5 + 2-formatet för konfliktlösning i . Därutöver utsågs till ordförande för under , efter att Helsingforsslutakten antogs. Plats och tidpunkt för ministerrådsmötet bestämdes. Vid mötet deltog 48 utrikesministrar, vilket var det högsta antalet . Den höga nivån på deltagande visade tydligt den fortsatta relevansen för för dialog och ansvarsutkrävande avseende europeisk säkerhet. 1.2Svenska prioriteringar under ordförandeskapsåret Inför det svenska ordförandeskapet i fastlades att skulle fokusera på att försvara de grundläggande principer som vilar på och värna det breda säkerhetsbegreppet. Som ordförande prioriterade genomgående också vikten av jämställdhet liksom främjandet av civilsamhällets unika roll inom . Tre övergripande prioriteringar präglade det svenska arbetet : 1.Sverige värnade som ordförande respekten för den europeiska säkerhetsordningen, det vill säga de grundläggande principer som alla deltagande stater gemensamt har kommit överens om och åtagit sig att följa genom Helsingforsslutakten och Parisstadgan och i enlighet med folkrätten. Till dessa principer räknas bland annat staters rätt till suverän likställdhet. Den omfattar rätten att självständigt fatta beslut om sin säkerhetspolitik, inklusive om medlemskap i olika allianser. Till säkerhetsordningen hör också principerna om territoriell integritet och förbud mot våldsanvändning. 2.Sverige upprätthöll som ordförande breda definition av säkerhet som betonar att stater som respekterar mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer både åtnjuter större säkerhet inom sina gränser och löper en lägre risk att hamna i konflikt med andra länder. breda säkerhetsbegrepp innefattar alla tre dimensioner av säkerhet: den militärpolitiska, den för frågor som rör ekonomi och miljö samt den mänskliga dimensionen. 3.Sverige bidrog som ordförande till lösning av kriser och utdragna konflikter i i enlighet med folkrätten och de grundläggande principerna. Ett nära samarbete pågick mellan OSSE-delegationen i och sekretariatet för ordförandeskap i för att säkerställa genomförandet av de svenska prioriteringarna. Utöver de tre övergripande prioriteringarna verkade som ordförande för att jämställdhetsagendan i allmänhet och agendan för kvinnor, fred och säkerhet i synnerhet integrerades i hanteringen av de utdragna konflikterna och i alla tre dimensioner av säkerhet, liksom i organisationens arbetssätt. Vidare värnade det civila samhällets deltagande i relevanta möten och format. Utrikesminister träffade i sin roll som ordförande under samtliga resor i regionen civilsamhällesorganisationer, inklusive organisationer och personer som arbetar med kvinnors och hbtqi-personers fulla åtnjutande av mänskliga rättigheter. Ett nära samarbete pågick mellan OSSE-delegationen i och sekretariatet för ordförandeskap i för att säkerställa genomförandet av de svenska prioriteringarna. Regeringen verkade för att ordförandeskapet skulle genomföras på ett resurseffektivt sätt, för att bidra till att fler av deltagande stater skulle kunna ta på sig ett ordförandeskap. I ledde OSSE-ambassadör de veckovisa mötena i permanenta råd, där fokus låg på konflikterna i . Ett särskilt fokus låg på ansvarsutkrävande vad gäller konflikterna i och Nagorno- Skr. 2021/22:170 Karabach, liksom utvecklingen för demokrati, rättsstatens principer och mänskliga rättigheter i ett antal av de deltagande staterna. 2.1 Textförhandlingar inför ministerrådsmötet hölls på en konferensanläggning i närheten av utanför den 1–, varav ministerrådets högnivåsegment pågick under 2–. På plats i fanns 48 utrikesministrar inklusive från och . var det högsta . Givet att förhandlingarna om beslut och deklarationer avslutades i var det möjligt att genomföra ett kortare och mer fokuserat ministerrådsmöte i , i linje med uttalade Det nya formatet, där ett mindre antal delegater deltog, bidrog även till den svenska målsättningen om att öka resurseffektiviteten i Mötet genomfördes efter rådande rekommendationer Vid mötet lades ett stort fokus vid att diskutera substantiella frågor, inte minst utmaningarna i regionen och mot Förberedelserna inför förhandlingarna om beslut och deklarationer vid Målet var att nå överenskommelser på teman som bidrog till att upprätthålla det breda Mot bakgrund av det svåra samarbetsklimatet i organisationen anlade som ordförande en realistisk förväntansbild av vad som kunde åstadkommas genom förhandlingarna. för detta också parallellt för att ordförandeskapsprioriteringarna skulle belysas och genomföras löpande under hela ordförandeskapsåret. Utgångspunkten för förhandlingsarbetet var att skapa mervärde för organisationen och att värna existerande åtaganden, principer och Mot bakgrund av detta var inriktningen att premiera frågor med hög relevans och innehållsmässig kvalitet, snarare än att försöka nå överenskommelser om ett stort antal frågor och lägre kvalitet. initierade en inkluderande och transparent process för arbetet med ministerrådstexter i , med tydligt kommunicerade mål och Till skillnad när förhandlingarna fortsatt i ordförandeskapslandet under ministerrådsveckan och parallellt med ministerrådets högnivåsegment, avslutades förhandlingarna innan mötet presenterade sammanlagt tjugo besluts- och deklarationsförslag. I säkerhetskommittén presenterades två förslag till beslut om bekämpning av organiserad brottslighet och två förslag till beslut om antiterrorism. forumet för säkerhetssamarbete presenterade tillsammans med ett förslag till beslut om uppförandekoden. frågor som rör ekonomi och miljö lade fram tre förslag till beslut: om kvinnors ekonomiska egenmakt, om miljö och säkerhet samt om 2021/22:170 klimat och säkerhet. Även i kommittén för den mänskliga dimensionen presenterades tre förslag till beslut: ett beslut om yttrandefrihet, en deklaration om demokrati och en deklaration om tolerans och ickediskriminering. Utanför kommittéerna lade fram sex förslag till beslut som förhandlades i särskilda grupper under ordförandeskapets ledning: en politisk deklaration, en deklaration om konflikten i , ett beslut om konfliktcykel, ett beslut om kvinnor, fred och säkerhet, en deklaration om covid-19, samt ett beslut om datum för Slutligen presenterades tre organisatoriska förslag till beslut: ett om OSSE-ordförandeskapet 2024, ett om OSSE-ordförandeskapet 2025 och ett om tid och plats för ministerrådsmötet . Utöver dessa tjugo ordförandeförslag förhandlades tre ministeruttalanden om konflikterna i , Transnistrien respektive i mindre kretsar under översyn. Det dåvarande österrikiska ordförandeskapet i forumet för säkerhetssamarbete presenterade tre förslag om militärpolitiska frågor. Slutligen presenterades även fyra olika nationella förslag på texter från , , tillsammans med och tillsammans med . pågick intensiva förhandlingar på expertnivå i kommittéerna och i de särskilda grupperna. samarbetade mycket nära kommittéordförandena och arbetade aktivt med förhandlingarna på alla nivåer. Särskild vikt fästes vid samtal och förhandlingar med tongivande deltagande stater samt vid samråd i EU- kretsen. Förhandlingarna avslutades i i den förberedande kommittén och i det permanenta rådet . Alla förslag som varit nära att nå konsensus lades fram för slutförhandling i den förberedande kommittén, där det framgick att det stora flertalet förslag blockerades av en eller i vissa fall ett fåtal deltagande stater. Inga förslag i forumet för säkerhetssamarbete nådde heller konsensus. Fyra beslut kunde det permanenta rådet komma överens om och dessa kunde antas vid ministerrådet: beslut om utmaningar orsakade av klimatförändringar, ministeruttalandet om konflikten i Transnistrien, beslutet om OSSE-ordförandeskapet 2025 och beslutet om tid och plats för ministerrådsmötet . I frågor där konsensus saknades kunde vissa texter antas i mindre krets: två uttalanden om den politiska utvecklingen i regionen samt om utvecklingen i . Uttalandena byggde på utkasten till den politiska deklarationen och Ukrainadeklarationen och hade trojkamedlemmarna och och det senare inkommande ordförandeskapet Nordmakedonien som medsignatärer. I dessa uttalanden kunde som ordförande uttrycka sig tydligare i såväl problembeskrivningar som vad gällde deltagande staters brott mot åtaganden. Ministerrådsmötets högnivåsegment föregicks av en informell middag på ministernivå . Diskussionen vid middagen kretsade kring tre på förhand angivna frågor: bristen på implementering av åtaganden inom mänskliga dimension, hur missbruket av konsensusregel påverkar organisationens relevans och effektivitet samt som plattform för konfliktlösning. Diskussionen vid middagen blev livaktig, sannolikt hjälpt av de koreografianvisningar om talarordning och talartid som givits till deltagarna på förhand. Vid middagen medverkade utöver ministrarna även ordföranden för parlamentariska församling , generalsekreterare , chefen för kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter , mediefrihetsrepresentant och högkommissarien för nationella minoriteter Kairat Abdrakhmanov. Plenarsessionen öppnades av utrikesminister som i sitt anförande fokuserade på de svenska ordförandeskapsprioriteringarna: den europeiska säkerhetsordningen med grund i folkrätten inklusive FN- stadgan, breda säkerhetsbegrepp och konfliktlösning. De deltagande staternas inlägg i plenarsessionen kretsade kring en växande oro över det geopolitiska läget i regionen. Flera stater uppmanade till ett förbättrat genomförande och åtlydnad av samtliga principer och åtaganden. I inläggen fanns en föraning om den ytterligare eskalering av läget i och kring som skulle komma . ordnade som ordförandeland en ministerlunch. Vid lunchen diskuterades de regionala konsekvenserna av utvecklingen i och hur bäst kunde hantera de återverkningar situationen fick för . är inte en deltagande stat i , men väl medlem i asiatiska partnerskap. Utvecklingen i har påverkat , inte minst de centralasiatiska länderna. Vid lunchen lanserades en ny handlingsram och en finansieringsmekanism för bidrag utanför budget till stöd för den drabbade regionen. Den nya finansieringsmekanismen hade tagits fram av generalsekreterare och sekretariat tillsammans med . I lunchen deltog, förutom de deltagande staterna och institutionerna, en afghansk journalist samt representanter för FN, Nato och den kollektiva säkerhetsavtalsorganisationen (CSTO). I samband med ministerrådsmötet hölls möten mellan trojka: (den tidigare ordföranden , som nuvarande ordförande och den kommande ordföranden ) och länderna som ingår i medelhavspartnerskap (, , , , och ) samt med länderna i asiatiska partnerskap (, , , och ). I marginalen till ministerrådsmötet kunde fler än 200 bilaterala möten på ministernivå hållas. Särskilt uppmärksammat blev det bilaterala mötet som på länge kunde hållas mellan och utrikesministrar. I samband med ministerrådsmötet genomfördes sju sidoevenemang. var huvudarrangör för tre av dessa: om kvinnor, fred och säkerhet, om den bekymmersamma utvecklingen kring demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer i och om civilas rörelsefrihet i östra . Vidare genomfördes sidoevenemang om krisen i arrangerat av , och och om Krimplattformen arrangerat av . Två evenemang arrangerades av : ett möte om konfliktcykeln som arrangerades 2021/22:170 tillsammans med och ett möte om god förvaltning inom säkerhetssektorn. Ministerrådsmötet i uppmärksammades i efterhand av flertalet delegationer framför allt för att det nya formatet möjliggjorde mer fokuserade substantiella och politiska diskussioner, något som förstärktes av det stora antalet deltagande ministrar. Som brukligt föregicks ministerrådsmötet av civilsamhällets parallellkonferens, liksom av parlamentariska församlings byråmöte. deltog med representanter i båda evenemangen. 3Arbetet i tre dimensioner har en bred definition av säkerhet och verksamheten inom är indelad i tre dimensioner: den militärpolitiska dimensionen, den ekonomiska och miljömässiga dimensionen och den mänskliga dimensionen. Arbetet i den första dimensionen, som behandlar militärpolitiska frågor liksom ickemilitära gränsöverskridande hot, präglades under det svenska ordförandeskapet av den säkerhetspolitiska konfrontationen i regionen kopplad till den ryska aggressionen mot , den illegala annekteringen av och de ryska brotten mot den europeiska säkerhetsordningen. Verksamheten inom de förtroende- och säkerhetsskapande militära instrumenten påverkades också kraftigt av den pågående pandemin, vilket innebar att flera verksamheter begränsades eller ställdes in. tillgodosåg i egenskap av ordförande de ordinarie mötesstrukturerna både genom virtuella sammanträden liksom genom fysiska möten. verkade för att de militärpolitiska förtroende- och säkerhetsskapande instrumenten med anknytning till skulle fortsätta att tillämpas. medverkade också till politiskt ansvarsutkrävande för t.ex. oannonserad militär aktivitet, exempelvis under den ryska truppuppbyggnaden längs med östra gräns , som ledde till att begärde klargöranden i enlighet med Wiendokumentets kapitel III. verkade även för att stärka fokus på genomförandet av agendan för kvinnor, fred och säkerhet (WPS) inom den första dimensionen. Vidare verkade också för genomförandet av instrument för försvarsmakters uppförandekod och beslutet om konfliktcykelns element från . Wiendokumentet undertecknades ursprungligen 1990 av deltagande stater och omfattar bland annat ett årligt informationsutbyte med uppgifter om militär organisation, försvarsplanering och försvarsutgifter. Wiendokumentet omfattar även mekanismer för transparens och riskreducering, till exempel genom inspektioner och förbandsbesök. Informationsutbytet som det praktiska verifikationsarbetet, utvärderingsbesök, områdesinspektioner och flygbasbesök fortsatte att fylla en viktig funktion, men pandemin begränsade kraftigt genomförandet. Liksom flertalet andra deltagande stater meddelade att aktiviteter inom ramen för Wiendokumentet inte kunde genomföras i med anledning av pandemin. öppnade åter för aktiviteter , med vissa smittskyddsrestriktioner. deltog endast i en observation i och i ett flygbasbesök i . Inom hela genomfördes 49 förbandsutvärderingar, områdesinspektioner och flygbasbesök inom ramen för Wiendokumentet , att jämföra med 2018. inskärpte vikten av att det förtroende- och säkerhetsskapande militära utbytet snabbt skulle återgå till normala nivåer efter pandemin. Under ordförandeskapsåret aktiverades Wiendokumentets kapitel III- process en gång, . Mekanismen kan åberopas av en stat inom om den upplever hot från annan stat till följd av en större militär aktivitet. Mekanismen ska säkerställa dialog och klargöranden om denna aktivitet mellan de berörda staterna. begärde detta till följd av rysk truppuppbyggnad längst östra gräns. Aktiverande av Wiendokumentets kapitel III- process innebar att som ordförande ansvarade för möjliggörandet av processen. Som del i denna roll sammankallade till möten där hade möjlighet att utkräva svar av om de ovanliga militära aktiviteterna. uppmanades vid upprepade tillfällen, och av flera deltagande stater, att informera om olika beredskapsövningar. Exempelvis gällde detta den stora övningen ZAPAD-21 som liksom ett antal övriga övningar bedömdes överstiga de personalnivåer som enligt Wiendokumentet skulle medföra notifiering, alternativt enbart inbjudan till observationsbesök, något som inte gjordes av . Det finns inom ett starkt stöd för en modernisering av Wiendokumentet. En sådan omförhandling ska normalt ske , men har inte varit möjlig på grund av ryskt motstånd. finns ett förslag till modernisering av Wiendokumentet som skulle kunna utgöra en utgångspunkt för en vidareutveckling. Förslaget stöds av 34 länder, däribland , som även varit drivande i utarbetandet av förslaget. hävdar att en uppdatering inte är aktuell så länge och Nato fortsätter sin ”inringning” av landet. Förutsättningarna för en konstruktiv dialog om ökad transparens och stärkta förtroendeskapande åtgärder var därför begränsade . En särskilt viktig fråga i moderniseringsförslaget rörde notifieringsplikt vid genomförande av så kallade beredskapsövningar, som inte omfattas av Wiendokumentet i dess nuvarande form. 2021/22:170 därmed inte och genomförs utan att deltagande förband och deltagande stater förvarnas. Fördraget om observationsflygningar () är formellt inte ett OSSE-fördrag, men har ändå en stark koppling till . var, liksom föregående år, möjligheterna till genomförande av observationsflygningar fortfarande begränsade på grund av pandemin. Efter att av smittskyddsskäl ha undanbett sig aktiviteter inom ramen för fördraget om observationsflygningar öppnade åter för aktiviteter , med vissa smittskyddsrestriktioner. frånträdde fördraget , efter att den långa notifikationsperioden löpt ut. beslut om frånträde var framför allt en konsekvens av att inte följt fördraget, bland annat genom att införa icke-fördragsenliga restriktioner avseende flygrutter. Som en konsekvens av frånträde meddelade att även de avsåg lämna fördraget, om inte återinträdde. Då så inte skedde lämnade fördraget . som ordförande engagerade sig tillsammans med andra fördragsstater aktivt för att söka lösa de utmaningar som orsakat både det amerikanska och ryska ställningstagandet. Dialogen skedde i en informell arbetsgrupp kopplad till fördragets konsultativa kommission (Open Skies Consultative Commission) i och fokuserade bland annat på ensidiga begränsningar av flygsträckan över , i strid med fördraget. Som ordförande förde dialog med både och för att påtala den viktiga roll som fördraget spelar för förtroendeskapande och säkerhet i . Fördraget om konventionella väpnade styrkor i Fördraget om konventionella väpnade styrkor i () är den bas som övriga förtroende- och säkerhetsskapande dokument och avtal vilar på. suspenderade 2007 sitt deltagande i fördraget. har fördraget operativt varit satt ur spel och 2015 meddelade att de helt lämnade fördraget. Möten inom ramen för avtalet i den så kallade () fortsatte att genomföras på månadsbasis . Det bedöms osannolikt att fördraget skulle återaktiveras i sin tidigare form. Ordförandeskapet i forumet för säkerhetssamarbete (FSC) är fristående från ordförandeskapet för och roterar mellan de deltagande staterna. höll , och ordförandeskapet för FSC. deltog vid ett flertal tillfällen med föredraganden, bland annat avseende kvinnor i försvarsmakter, terrorism, doktrinutveckling och synen på hotbilden i . präglades arbetet i FSC främst av fortsatta diskussioner om Skr. 2021/22:170 den ryska aggressionen mot , men även av efterdyningarna av Tongångarna var generellt hårda och positionerna låsta. Arbetet med att minska förekomsten av små och lätta vapen (SALW) och lagring av konventionell ammunition (SCA) var till övervägande del inriktat på att minska handeln med illegala vapen från västra . bistår flera länder med att utveckla metoder för säker lagring och hantering av vapen och ammunition samt att destruera exempelvis raketbränsle. Därutöver diskuterades utvecklingen av metoder, bland annat kring informationsutbyte och samarbeten om gränsfrågor. ledde en arbetsgrupp för att uppdatera en handbok, en s.k. Best Practice Guide avseende hantering av SALW och SCA inom ramen för frågor som rör avväpning, demobilisering och återintegrering. Staters genomförande av 1325 om kvinnor, fred och säkerhet och dess tillämpning på olika tematiska områden diskuterades med regelbundenhet. lyfte detta ämne vid samtliga nationella anföranden i FSC. och den årliga säkerhetsöversynkonferensen I diskuterades de frågor som rör ickemilitära och gränsöverskridande hot inom den första dimensionen. Även detta arbete överskuggades under ordförandeskapet av den pågående ryska aggressionen mot , spänningarna mellan och men även av problematiken relaterad till migranter längs den polsk-belarusiska gränsen. Inom ramen för den informella arbetsgruppen för cyberfrågor fördes diskussioner på regelbunden basis. ökade sitt engagemang i det förtroendeskapande arbetet rörande privat–offentlig samverkan. Ordförandeskapet arrangerade ett flertal möten och konferenser inom ramen för den första dimensionen. Den 20–anordnades den årliga om anordnades en större konferens om cyberfrågor tillsammans med internationella fredsforskningsinstitut, som en del av om fred och utveckling. erfarenheter av konfliktförebyggande i cyberrymden och den växande betydelsen av sociala media i konflikter. Conference, ASRC) syftar till att främja dialogen mellan deltagande stater