prop · H903202 · 2022-03-29 00:00:00 — ska lämnas antingen direkt till den kontoförvaltande betaltjänstleveran- tören eller via betalningsmottagaren eller, i förekommande fall, leveran- tören av betalningsinitieringstjänsten (prop. 2017/18:77 s. 353). Andra stycket, som är nytt, är ett förtydligande av gällande rätt (jfr prop. 2017/18:77 s. 164–166) och innebär att det är den betaltjänstleverantör som åberopar samtycket som har bevisbördan för att det har lämnats. bör i sammanhanget framhållas att både den kontoförvaltande betaltjänst- leverantören och leverantören av betalningsinitieringstjänsten är betal- Ett samtycke kan lämnas direkt till den kontoför- valtande betaltjänstleverantören eller via betalningsmottagaren eller en 2021/22:202 leverantör av en betalningsinitieringstjänst. Den som åberopar samtycket kan alltså ha tagit emot detta direkt eller via någon annan. Om en betalare nekar till att ha samtyckt till en genomförd betalningstransaktion är det inte nödvändigtvis tillräckligt att betaltjänstleverantören kan visa att ett betalningsinstrument som denne har registrerat använts för att betaltjänstleverantören ska anses ha uppfyllt sin bevisbörda. Sådan användning är inte heller tillräcklig för att visa att betalaren handlat bedrägligt eller avsiktligen eller av grov vårdslöshet försummat att uppfylla en eller flera av sina skyldigheter. Om betaltjänstleverantören gör gällande att betalaren, eller, i förekommande fall, betalningsmottagaren, har förfarit bedrägligt eller varit grovt vårdslöst, ska betaltjänstleverantören alltså genom annan bevisning kunna visa detta (se artikel 72.2 i andra betaltjänstdirektivet). Bestämmelsen är tvingande i konsumentförhållanden (59 §). I 5 a kap. finns bestämmelser om obehöriga transaktioner. 47 § Betalarens betaltjänstleverantör ansvarar gentemot betalaren för att en betalningsorder som betalaren har initierat utförs korrekt. Betaltjänstleverantören ska kunna styrka att betalningsordern har utförts korrekt. Om betalarens betaltjänstleverantör kan styrka att mottagarens leverantör har tagit emot betalningstransaktionens belopp enligt 40 §, ansvarar mottagarens leverantör gentemot mottagaren för att transaktionen genomförs korrekt. Paragrafen reglerar betalarens betaltjänstleverantörs ansvar gentemot betalaren vid betalningstransaktioner som initierats av betalaren. Paragrafen genomför delvis artiklarna 72.1, 89.1 och 90.1 andra stycket i andra betaltjänstdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 6. Första stycket andra meningen, som är ny, är ett förtydligande av gällande rätt (se prop. 2017/18:77 s. 164–166). Bestämmelsen innebär att om betalaren hävdar att en betalningsorder inte har utförts korrekt, ska betaltjänstleverantören kunna styrka att den utförts korrekt. Det som ska styrkas är att betalningstransaktionen har registrerats korrekt, kontoförts och inte påverkats av ett tekniskt fel eller någon annan brist i den tjänst som tillhandahålls av betaltjänstleverantören (se artikel 72.1 första stycket i andra betaltjänstdirektivet). Om betalningstransaktionen initieras genom en leverantör av betalningsinitieringstjänster innebär bestämmelsen att bevisbördan ska ligga på leverantören av betalningsinitieringstjänster att inom ramen för sin behörighet visa detta och att betalningsordern mottogs av betalarens kontoförvaltande betaltjänstleverantör (se artiklarna 72.1 andra stycket och 90.1 andra stycket i andra betaltjänstdirektivet). Bestämmelsen är tvingande i konsumentförhållanden (59 §). 50 § Betalningsmottagarens betaltjänstleverantör ansvarar gentemot mottagaren för att betalningstransaktionens belopp ställs till mottagarens förfogande enligt 42 § och för att en betalningsorder som initierats av eller via mottagaren överförs korrekt till betalarens betaltjänstleverantör i enlighet med 41 §. Betalningsmottagarens betaltjänstleverantör ska kunna styrka att betalningsordern har utförts korrekt. Om betalningsmottagarens betaltjänstleverantör har försökt att överföra en betalningsorder i enlighet med första stycket men misslyckats, ska leverantören överföra den berörda betalningsordern på nytt till betalarens betaltjänstleverantör. Om betalningsmottagarens betaltjänstleverantör inte har överfört en betalnings- Prop. 2021/22:202 order enligt första stycket, ska betalningstransaktionens belopp valuteras på mot- tagarens betalkonto senast den dag då beloppet skulle ha valuterats om betalningsordern hade överförts korrekt. Paragrafen reglerar betalningsmottagarens betaltjänstleverantörs ansvar gentemot betalningsmottagaren vid betalningstransaktioner som har initierats av eller via betalningsmottagaren. Paragrafen genomför delvis artiklarna 72.1 och 89.2 i andra betaltjänstdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 6. Första stycket andra meningen, som är ny, är ett förtydligande av gällande rätt (se prop. 2017/18:77 s. 164–166). Bestämmelsen innebär att om betalningsmottagaren hävdar att en betalningsorder inte utförts korrekt, ska betalningsmottagarens betaltjänstleverantör kunna styrka att den utförts korrekt. Det som ska styrkas är att betalningstransaktionen har registrerats korrekt, kontoförts och inte påverkats av ett tekniskt fel eller någon annan brist i den tjänst som tillhandahålls av betaltjänstleverantören (se artikel 72.1 första stycket i andra betaltjänstdirektivet). Bestämmelsen är tvingande i konsumentförhållanden (59 §). 59 § En betaltjänstleverantör får komma överens med en betaltjänstanvändare som inte är konsument om avvikelser från bestämmelserna i 1 § första stycket, 3 § andra stycket, 28–30 §§, 35–37 och 47 §§, 48 § första–tredje styckena, 49–53 §§ och 54 § första stycket. Paragrafen reglerar förutsättningarna för att frångå bestämmelserna i kapitlet. Paragrafen genomför delvis artikel 61.1 i andra betaltjänstdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 6. Ändringen innebär att en betaltjänstleverantör får komma överens med en betaltjänstanvändare som inte är konsument om avvikelser från bestämmelserna om att det är betaltjänstleverantören som ska kunna styrka att betaltjänstanvändaren har samtyckt till en genomförd betalningstransaktion. I promemorian föreslås att det ska göras vissa förtydliganden i betaltjänst- lagen med anledning av att Europeiska kommissionen har ifrågasatt om några artiklar som reglerar bevisbördans placering i EU:s andra betal- tjänstdirektiv har genomförts på ett tillräckligt klart och precist sätt i Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2010:751) om betaltjänster Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (2010:751) om betaltjänster dels att 5 kap. 3, 47 och 50 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 4 kap. 21 a §, och närmast före 4 kap. 21 a § en ny rubrik av följande lydelse. 2021/22:202 Bilaga 2 En betaltjänstleverantör ska kunna styrka att information har lämnats i enlighet med detta kapitel. En betalningstransaktion ska betraktas som godkänd om betalaren uttryckligen har lämnat sitt samtycke till att den genomförs. Samtycket ska lämnas antingen direkt till den kontoförvaltande betaltjänstleverantören eller via betalningsmottagaren eller, i förekommande fall, leverantören av betalningsinitieringstjänsten. En betaltjänstleverantör ska kunna styrka att ett sådant samtycke har lämnats. ansvarar gentemot betalaren för att ansvarar gentemot betalaren för att har initierat utförs korrekt. har initierat utförs korrekt. tjänstleverantören ska kunna styrka leverantör har tagit emot betalningstransaktionens belopp enligt 40 §, 1Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2366 av om betaltjänster på den inre marknaden, om ändring av direktiven /65/EG, 2009/110/EG och 2013/36/EU samt förordning (EU) nr 1093/2010 och om upphävande av direktiv /64/EG, i den ursprungliga lydelsen. 2Senaste lydelse 2018:175. 3 Senaste lydelse 2018:175. 2021/22:202 Bilaga 2 ansvarar mottagarens leverantör gentemot mottagaren för att transaktionen genomförs korrekt. mottagaren för att betalnings- mottagaren för att betalnings- mottagarens förfogande enligt 42 § mottagarens förfogande enligt 42 § och för att en betalningsorder som och för att en betalningsorder som initierats av eller via mottagaren initierats av eller via mottagaren betaltjänstleverantör i enlighet med betaltjänstleverantör i enlighet med kunna styrka att betalningsordern har utförts korrekt. Om betalningsmottagarens betaltjänstleverantör har försökt att överföra en betalningsorder i enlighet med första stycket men misslyckats, ska leverantören överföra den berörda betalningsordern på nytt till betalarens betaltjänstleverantör. Om betalningsmottagarens betaltjänstleverantör inte har överfört en betalningsorder enligt första stycket, ska betalningstransaktionens belopp valuteras på mottagarens betalkonto senast den dag då beloppet skulle ha valuterats om betalningsordern hade överförts korrekt. Denna lag träder i kraft . 4Senaste lydelse 2018:175. 2021/22:202 Bilaga 3 Efter remiss har yttranden kommit in från , , , , Kammarrätten i , , i , , , , , , , konsumenter, riksbank och . Följande remissinstanser har inte svarat eller angett att de avstår från att lämna några synpunkter: Förvaltningsrätten i , , Konsumenterna bank- och , och . 2021/22:202 Bilaga 4 Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet Betaltjänster – några förtydliganden Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (2010:751) om betaltjänster. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , , Shekarabi, Ygeman, , , , , , , , , , , , , , , Karkiainen Regeringen beslutar proposition Betaltjänster – några förtydliganden