prop · H903215 · 2022-04-05 00:00:00 — lika (likabehandlingsprincipen), dels att grupper med högre prioritet får sina fordringar fullt tillgodosedda med samma eller likvärdiga medel innan någon grupp med lägre prioritet får betalt eller behålla någon rätt enligt rekonstruktionsplanen (regeln om absolut prioritet). Vilka krav som i 2021/22:215 övrigt ska vara uppfyllda för att rätten ska kunna fastställa en rekonstruk- tionsplan som inte alla grupper godkänt framgår av 25 §. Denna paragraf medger undantag från likabehandlingsprincipen och regeln om absolut prioritet. Bestämmelsen syftar främst till att göra det möjligt att låta en företagsägare behålla hela eller delar av sitt ägande trots att en grupp med högre prioritet inte har fått fullt betalt. Bestämmelsen medger enbart undantag från den likabehandlingsprincip som gäller mellan grupper med samma prioritet. Den medger inte undantag från den likabehandlingsprincip som gäller mellan berörda parter inom samma grupp och som utgör en allmän förutsättning för att en rekonstruktionsplan ska kunna fastställas (23 § första stycket 1). Företagsägare som placerats i samma grupp vid omröstningen måste därmed behandlas lika för att planen ska kunna fastställas. Denna bestämmelse tillåter alltså inte att en företags- ägare får behålla delar av sitt innehav i företaget om inte övriga företags- ägare i samma grupp får behålla motsvarande innehav. Undantaget från regeln om absolut prioritet i denna bestämmelse gör det emellertid möjligt att låta samtliga företagsägare i gruppen få behålla visst innehav trots att en grupp med högre prioritet, t.ex. oprioriterade borgenärer, inte får fullt betalt. Eftersom bestämmelsen även tillåter avvikelser från likabehand- lingsprincipen mellan grupper med samma prioritet, är det också möjligt att föreslå att företagsägare i olika grupper ska få behålla hela eller delar av sitt ägande trots att andra företagsägare inte erbjuds samma uppgörelse. Avvikelse får göras från likabehandlingsprincipen och regeln om absolut prioritet om det finns synnerliga skäl. Kravet på synnerliga skäl markerar att undantaget ska utnyttjas restriktivt. En förutsättning för att fastställa rekonstruktionsplanen är att det inte är oskäligt mot några berörda parter. Det bör vara nödvändigt för att uppnå målen med rekonstruktionsplanen. (Se artikel 11.2 i insolvensdirektivet.) Bestämmel- sen bör tillämpas endast för att i enstaka undantagsfall låta en grupp med företagsägare behålla något värde vid en gruppöverskridande cram-down när detta är den enda möjligheten för att få en rekonstruktionsplan fastställd. Att avvika från regeln om likabehandling mellan borgenärs- grupper med samma prioritet ska knappast komma i fråga över huvud taget. 27 § För att rätten ska fastställa en rekonstruktionsplan enligt 25 eller 26 § krävs gäldenärens samtycke om gäldenären har färre än 250 anställda och 1.en omsättning som inte överstiger , eller 2.en balansomslutning som inte överstiger . I paragrafen anges i vilka situationer det krävs samtycke från gäldenären för att rätten ska fastställa en rekonstruktionsplan som inte alla grupper godkänt. Paragrafen saknar motsvarighet lag. Genom paragrafen genomförs artikel 11.1 andra stycket i insolvensdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 8.7.2. Av paragrafen framgår att gäldenären normalt måste samtycka till en s.k. gruppöverskridande cram-down (se författningskommentaren till 25 och 26§§ för en närmare beskrivning av villkoren för cram-down). Kravet på samtycke gäller dock inte för stora företag. Med ett stort företag avses ett företag med fler än 250 anställda eller som har en årsomsättning eller balansomslutning som överstiger det gränsvärde som anges i första Prop. 2021/22:215 respektive andra punkten. Värdering av gäldenärens verksamhet 28 § Om en berörd part invänder att det finns hinder mot att fastställa rekonstruk- tionsplanen enligt 24 § första stycket eller 25 § första stycket 2 b, ska rätten i samband med prövningen av invändningen göra en värdering som fastställer det ekonomiska utfallet för berörda parter om gäldenären försätts i konkurs. Paragrafen, som utformas i enlighet med Lagrådets förslag, innehåller regler om värdering. Den saknar motsvarighet lag. Genom para- grafen genomförs artikel 14 i insolvensdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 8.8. Enligt paragrafen ska rätten göra en värdering dels om en berörd part invänder att det ekonomiska utfallet för den berörda parten blir sämre genom rekonstruktionsplanen än i gäldenärens konkurs (se 24 § första stycket), dels om en berörd part invänder att fastställelse av planen genom s.k. gruppöverskridande cram-down inte är möjligt eftersom planen inte godkänts av två grupper med borgenärer som skulle få utdelning vid gälde- närens konkurs (se 25 § första stycket 2 b). Värderingen ska göras inom ramen för rättens prövning av om rekon- struktionsplanen ska fastställas och syftar till att fastställa det ekonomiska utfallet för berörda parter om gäldenären försätts i konkurs. Vid pröv- ningen av en invändning enligt 24 § första stycket ska rätten fastställa det ekonomiska utfallet för den berörda part som gjort invändningen. När rätten prövar en invändning om att villkoren i 25 § 2 b inte är uppfyllda ska det ekonomiska utfallet fastställas för de grupper av borgenärer som röstat för rekonstruktionsplanen. Värderingen ska göras utifrån den värderingstidpunkt som i det enskilda fallet bäst tjänar syftet med värderingen. Normalt är detta tidpunkten för begäran om planförhandling. I det enskilda fallet kan det dock förekomma omständigheter som föranleder att en annan tidpunkt för värderingen bör väljas. Det kan t.ex. handla om att det efter begäran om planförhandling inträffat något som gör att den förväntade utdelningen till de berörda parterna i händelse av gäldenärens konkurs har ökat eller minskat i väsentlig utsträckning. Rekonstruktörens förteckning över tillgångar och skulder ska bifogas till rekonstruktionsplanen (8 § 2). Förteckningen ska innehålla en värdering med utgångspunkt i det pris till vilket tillgångarna hade kunnat säljas i en konkurs (9 §). Till rekonstruktionsplanen ska även bifogas en rekon- struktörsberättelse av vilken bl.a. ska framgå uppgift om den utdelning som kan påräknas i gäldenärens konkurs (8 § 1). Om det inte framkommit något som ger anledning att ifrågasätta uppgifterna i rekonstruktions- planen bör de normalt kunna ligga till grund för rättens värdering. En berörd part har dock möjlighet att lägga fram en egen värdering eller på annat sätt argumentera för varför värderingen i rekonstruktionsplanen är felaktig. Rätten får då pröva frågan. Av 9 kap. 1 § framgår att lagen (1996:242) om domstolsärenden gäller för rättens handläggning. Det innebär att frågan om värdering i regel ska kunna avgöras genom skriftlig handläggning. Om rätten anser att ett 2021/22:215 sammanträde kan antas vara till fördel för utredningen eller främja ett snabbt avgörande kan ett sådant enligt lagen om domstolsärenden dock hållas (13 §). Ett sammanträde kan t.ex. vara nödvändigt om det åberopas muntlig bevisning. Verkan av en fastställd rekonstruktionsplan 29 § En fastställd rekonstruktionsplan är bindande för gäldenären och alla berörda parter samt för gäldenärens motpart i avtal om ny finansiering. Om rekonstruktionsplanen innehåller en skulduppgörelse har en borgenär, vars fordran inte var känd när rekonstruktionsplanen fastställdes, endast rätt till betalning motsvarande vad den grupp som borgenären skulle ha delats in i har erhållit, om borgenären varit känd. Av paragrafen framgår rättsverkningarna av en fastställd rekonstruktions- plan. Den motsvarar delvis 3 kap. 8 § lag (se prop. 1995/96:5 s. 208). Genom paragrafen genomförs artiklarna 10.1 och 15 i insolvens- direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 8.9. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 8.4.3 och 8.9. Av första stycket framgår att en fastställd rekonstruktionsplan är bindande för gäldenären, de berörda parterna och gäldenärens motpart i avtal om ny finansiering. Av detta följer inledningsvis att den fastställda planen inte bara binder de berörda parter som har godtagit planen. Planen är bindande även för de berörda parter som röstade mot den. Av första stycket följer vidare att rekonstruktionsplanen inte binder borgenärer och företagsägare som inte berörs av planen. Det kan t.ex. handla om en borgenär som visserligen hade en fordran för beslutet om företagsrekonstruktion men som i planen föreslås få fullt betalt i enlighet med de ursprungliga villkoren. Rekonstruktionsplanen binder inte heller tredje man. Detta gäller även om denne föreslås få någon rättighet genom planen. Rekonstruktions- planen är således inte bindande mot någon som åtagit sig att köpa delar av gäldenärens verksamhet. För att tredje man i en sådan situation ska vara bunden att genomföra köpet krävs att separata avtal ingås. Avtalet kan tas in som en bilaga till rekonstruktionsplanen. En föreskrift i rekonstruktions- planen om att en del av verksamheten ska överlåtas är alltså enbart bindande för gäldenären. Om gäldenären inte fullföljer sina åtaganden enligt rekonstruktionsplanen kan det leda till att planen upphävs (se 34 §). En fastställd rekonstruktionsplan är bindande även för gäldenärens motpart i avtal om ny finansiering. Vad som avses med ny finansiering framgår av 7 §. Av 10 § första stycket 4 förmånsrättslagen (1970:979) framgår att det är möjligt att i rekonstruktionsplanen avtala om villkoren för eventuell förmånsrätt för sådan finansiering. Rekonstruktionsplanens bindande verkan i förhållande till gäldenärens motpart vid ny finansiering träffar sådana villkor. För att säkerställa själva tillgången till ny finan- siering får gäldenären normalt ingå separata kreditavtal med en långivare. Ett sådant avtal kan tas in som en bilaga till rekonstruktionsplanen. För de som rekonstruktionsplanen binder har den fastställda rekonstruk- tionsplanen samma rättsverkningar som ett obligationsrättsligt bindande avtal. Det innebär bl.a. att den ska kunna läggas till grund för t.ex. ägande- rättsregistrering. Den fastställda planen ersätter däremot inte eventuella formkrav (se dock 31 § om att en fastställd rekonstruktionsplan i vissa fall Prop. 2021/22:215 har samma verkan som ett bolagsstämmobeslut). Det innebär att om det är fråga om överlåtelse av fast egendom, som enligt jordabalken måste vara skriftlig för att vara giltigt, är det inte tillräckligt att planen fastställs för att uppfylla formkravet. I dessa fall måste alltså separata överlåtelse- handlingar upprättas. Om det i efterhand uppdagas att det finns borgenärer som, om de hade varit kända, hade omfattats av en skulduppgörelse i en rekonstruktionsplan har dessa, enligt andra stycket, rätt till betalning endast motsvarande vad den grupp som borgenären skulle ha delats in i har erhållit. Gäldenären måste alltså avgöra vilken grupp borgenären hade tillhört om borgenären hade varit känd under planförhandlingen. Rätten till ersättning omfattar betalning i pengar. En tidigare okänd borgenär har alltså t.ex. inte rätt att få sin fordran konverterad till aktier i gäldenären även om den grupp som borgenären hade tillhört har fått ersättning i aktier. I en sådan situation utgår ersättning i stället i pengar utifrån den procentsats som borgenärerna i den aktuella gruppen har fått sina fordringar nedskrivna. Om borgenären inte godtar gäldenärens bedömning kan borgenären väcka talan vid allmän domstol enligt allmänna regler. 30 § En borgenär som har godtagit en rekonstruktionsplan som innehåller en skulduppgörelse förlorar inte därigenom sin rätt mot en borgensman eller någon annan som förutom gäldenären svarar för fordringen. Paragrafen, som utformas delvis enligt Lagrådets förslag, reglerar borgensmannens ställning. Den motsvarar 3 kap. 9 § lag (se prop. 1995/96:5 s. 208). Övervägandena finns i avsnitt 8.9. 31 § Om en fastställd rekonstruktionsplan innehåller uppgift om ändring av aktie- kapitalet har planen samma verkan som ett beslut av bolagsstämman enligt 11 kap. 2 §, 16 kap. 2 eller 3 § eller 20 kap. 3 § aktiebolagslagen (2005:551). Om en fastställd rekonstruktionsplan innehåller sådana ändringar av bolagsord- ningen som enligt 11 kap. 2 § andra stycket eller 20 kap. 4 § första stycket aktie- bolagslagen krävs för att genomföra en ändring av aktiekapitalet, har planen samma verkan som ett beslut av bolagsstämman. I en rekonstruktionsplan får avvikelse göras från det som anges om aktieägarnas företrädesrätt i 13 kap. 1 § första stycket, 14 kap. 1 § första stycket och 15 kap. 1 § första stycket aktiebolagslagen. Paragrafen, som utformas enligt Lagrådets förslag, innehåller regler om förhållandet mellan en fastställd rekonstruktionsplan och aktiebolags- lagen. Den saknar motsvarighet lag. Genom paragrafen genom- förs artikel 32 i insolvensdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 8.3.2. Enligt aktiebolagslagen fattas beslut om ökning av aktiekapitalet som huvudregel av bolagsstämman. Även beslut om minskning av aktie- kapitalet fattas i regel av bolagsstämman. Enligt aktiebolagslagen gäller vidare att om ett beslut om ökning eller minskning av aktiekapitalet inte är förenligt med bolagsordningen ska beslut om nödvändiga ändringar av denna fattas innan bolagsstämman beslutar om ökning eller minskning av 2021/22:215 Av första stycket framgår att om en fastställd rekonstruktionsplan inne- håller uppgift om en ökning eller minskning av aktiekapitalet har planen samma verkan som om bolagsstämman fattat beslutet. Detta innebär att en ökning eller minskning av aktiekapitalet kan genomföras i en fastställd rekonstruktionsplan utan att det också krävs beslut av bolagsstämman. En ökning eller minskning av aktiekapitalet kan kräva en ändring av uppgifterna om aktiekapitalet eller antalet aktier i bolagsordningen. Av andra stycket framgår att om en fastställd rekonstruktionsplan innehåller sådana ändringar av bolagsordningen så har planen samma verkan som om bolagsstämman fattat beslutet. Några andra ändringar av bolagsordningen kan inte göras i en rekonstruktionsplan. En fastställd rekonstruktionsplan kan, på samma sätt som ett bolags- stämmobeslut, läggas till grund för registrering i aktiebolagsregistret. Det förhållandet att en fastställd rekonstruktionsplan i ovan nämnda avseenden har samma verkan som ett bolagsstämmobeslut innebär inte att det i planen är möjligt att åsidosätta övriga regler i aktiebolagslagen. Det är t.ex. inte möjligt att avvika från aktiebolagslagens regler om minsta aktiekapital (1 kap. 5 och 14 §§). En ändring av aktiekapitalet i en rekon- struktionsplan ska vidare följa de övriga regler i aktiebolagslagen som gäller för beslut om ändring av aktiekapitalet. Av naturliga skäl gäller dock inte reglerna i aktiebolagslagen om kallelse till bolagsstämma. Detsamma gäller för det fall att gäldenärens bolagsordning skulle innehålla sådana regler. I stället tillämpas handläggningsreglerna för planförhandling i förevarande kapitel (se 12 §). Enligt aktiebolagslagen har aktieägare företrädesrätt till de nya aktierna vid nyemission (13 kap. 1 §). Detsamma gäller vid emission av tecknings- optioner eller konvertibler (14 kap. 1 § och 15 kap. 1 §). Bolagsstämman kan besluta om att avvika från företrädesrätten. Av tredje stycket framgår att aktiebolagslagens regler om företrädesrätt får frångås i en rekon- struktionsplan på motsvarande sätt som om bolagsstämman fattat beslut om detta (se 13 kap. 1 § andra stycket 2 c, 14 kap. 1 § andra stycket 2 c och 15 kap. 1 § andra stycket 2 c). Det kan t.ex. handla om att en nyemission riktas till en extern investerare. Avsteg från företrädesrätten måste följa de regler som enligt aktie- bolagslagen gäller när ett sådant beslut fattas av bolagsstämman. Det inne- bär att beslutet t.ex. måste stå i överensstämmelse med den s.k. general- klausulen (7 kap. 47 §). Enligt generalklausulen får bolagsstämman inte fatta ett beslut som är ägnat att ge en otillbörlig fördel åt en aktieägare eller någon annan till nackdel för bolaget eller någon annan aktieägare. En rekonstruktionsplan utgör inte ett stämmobeslut och kan därför inte klandras i den särskilda ordning som föreskrivs i aktiebolagslagen. Invändningar mot åtgärder i planen hanteras i stället inom ramen för förfarandet för fastställande av rekonstruktionsplanen. Det innebär att det kan bli aktuellt för rätten att vägra fastställelse av en rekonstruktionsplan om en berörd part invänder att en ändring av aktiekapitalet i planen strider mot aktiebolagslagen, tillämplig lag om årsredovisning eller bolags- ordningen (se författningskommentaren till 24 §). Rättens beslut att fast- ställa en rekonstruktionsplan kan också överklagas, t.ex. på den grunden att aktiebolagslagens regler inte följts. 32 § Om det i en rekonstruktionsplan föreslås en ökning eller minskning av Prop. 2021/22:215 aktiekapitalet gäller det som anges i 12 kap. 3 §, 13 kap. 3 §, 14 kap. 3 §, 15 kap. 3 § och 20 kap. 6 § aktiebolagslagen (2005:551) om styrelsens skyldigheter att upprätta förslag till beslut i stället för den som begär planförhandling. Paragrafen innehåller regler om skyldigheten att upprätta förslag till beslut om ökning eller minskning av aktiekapitalet. Den saknar motsvarighet lag. Övervägandena finns i avsnitt 8.3.2. Av 31 § framgår vissa undantag från reglerna i aktiebolagslagen om att beslut om ökning eller minskning av aktiekapitalet fattas av bolags- stämman. En ändring av aktiekapitalet i en rekonstruktionsplan ska i övrigt följa de regler i aktiebolagslagen som gäller för sådana beslut. Av paragrafen framgår att den som begär planförhandling övertar styrelsens ansvar att enligt aktiebolagslagen upprätta förslag till beslut om ökning eller minskning av aktiekapitalet (12 kap. 3 §, 13 kap. 3 §, 14 kap. 3 §, 15 kap. 3 § och 20 kap. 6 §). Det innebär att gäldenären, eller i före- kommande fall rekonstruktören, är skyldig att ta fram ett förslag till beslut. Av detta följer bl.a. att det i vissa fall kommer att krävas revisors- granskning. Av kommentaren till 7 § framgår att om det i en rekonstruk- tionsplan föreslås en ändring av aktiekapitalet ska planen innehålla ett förslag till sådant beslut. Förordnande av en tillsynsperson 33 § På begäran av en berörd part ska rätten, om det finns skäl för det, förordna rekonstruktören eller någon annan lämplig person att utöva tillsyn över att gäldenären fullgör sina åtaganden enligt rekonstruktionsplanen. Om det behövs, ska även en ersättare för tillsynspersonen förordnas. Gäldenären ska ge tillsynspersonen de uppgifter som han eller hon begär och följa de anvisningar som tillsynspersonen lämnar. I fråga om entledigande av en tillsynsperson tillämpas bestämmelserna om entledigande av rekonstruktör i 2 kap. 17 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om förordnande av en tillsynsperson. Den motsvarar 3 kap. 26 § lag (se prop. 1995/96:5 s. 215). Genom paragrafen genomförs delvis artikel 12.2 i insolvensdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 8.10. Upphävande av en fastställd rekonstruktionsplan 34 § På begäran av en berörd part eller en tillsynsperson får rätten, helt eller delvis, upphäva en fastställd rekonstruktionsplan, om gäldenären 1.har gjort sig skyldig till oredlighet mot borgenärer, 2.har gjort sig skyldig till uppsåtligt försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning, 3.i hemlighet har gynnat någon berörd part för att inverka på utgången av plan- förhandlingen, 4.har åsidosatt sina skyldigheter enligt 33 § andra stycket, eller 5.på något annat sätt väsentligen har brutit mot sina skyldigheter enligt rekonstruktionsplanen. Om hela eller delar av rekonstruktionsplanen upphävs har gäldenären och de berörda parterna den rätt som hade gällt om planen inte blivit fastställd. Rätts- handlingar som redan har företagits ska dock bestå. 2021/22:215 I paragrafen anges förutsättningarna för att upphäva en fastställd rekon- struktionsplan. Den motsvarar 3 kap. 27 § lag (se prop. 1995/96:5 s. 215). Genom paragrafen genomförs delvis artikel 12.2 i insolvensdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 8.11 där också Lagrådets synpunkter behandlas. Av första stycket framgår att rätten under vissa omständigheter kan upphäva en fastställd rekonstruktionsplan på begäran av en berörd part eller en tillsynsperson. Rätten får besluta att rekonstruktionsplanen ska upphävas helt eller delvis. I första hand bör planen endast upphävas i den del som gäldenärens misskötsamhet hänför sig till. I vissa fall kan det emellertid vara förenat med betydande svårigheter att endast upphäva en del av en rekonstruktionsplan. Hela rekonstruktionsplanen kan därför behöva upphävas även om misskötsamheten bara avser en viss del av planen. Den som begär att rätten ska upphäva en rekonstruktionsplan ska förklara om han eller hon anser att hela planen bör upphävas eller om det är tillräckligt att den upphävs endast delvis. I första stycket anges vidare under vilka förutsättningar som det kan bli aktuellt för rätten att upphäva en rekonstruktionsplan. Första–fjärde punkterna motsvarar vad som enligt lag gäller för förverkande av offentligt ackord. Till skillnad från den lagen kan rätten dock enligt femte punkten upphäva en rekonstruktionsplan om gäldenären väsentligen har brutit mot sina förpliktelser enligt planen. Det innebär att det förhållandet att gäldenären inte kan genomföra åtgärderna i planen kan utgöra grund för upphävande av planen. Genom kravet på att gäldenären väsentligen ska ha brutit mot sina skyldigheter markeras dock att gäldenärens missköt- samhet måste vara av en viss dignitet. En bedömning får göras i varje enskilt fall. Gäldenärens misskötsamhet ska stå i proportion till följd- verkningarna av ett upphävande. Rekonstruktionsplanen ska som utgångs- punkt inte upphävas enbart av den anledningen att gäldenären vid något enstaka tillfälle är sen med en betalning eller när endast en mindre del av gäldenärens förpliktelser enligt planen återstår att fullgöra. I andra stycket anges konsekvenserna av att planen upphävs. Om rekon- struktionsplanen upphävs har gäldenären och de berörda parterna den rätt som hade gällt om planen inte blivit fastställd. Rättshandlingar som redan har hunnit företas ska dock bestå. Det innebär t.ex. att en prestation som motparten lämnat ut till gäldenären i enlighet med vad som föreskrivs i rekonstruktionsplanen inte ska gå åter och att gäldenären ska utge det vederlag som svarar mot prestationen. På samma sätt ska en genomförd nyemission av aktier bestå även om rekonstruktionsplanen upphävs. 5 kap. Återvinning och kvittning under företags- rekonstruktionen 1 § Sedan beslut meddelats om företagsrekonstruktion tillämpas bestämmelserna i konkurslagen (1987:672) om återvinning i konkurs, om en rekonstruktionsplan som innehåller en skulduppgörelse därefter fastställs. Om en återvinningstalan avser förmånsrätt eller betalning som vunnits genom utmätning får rätten besluta att fortsatt verkställighet i utsökningsmålet tills vidare inte får ske. Paragrafen, som utformas enligt Lagrådets förslag, framgår bl.a. att konkurs- lagens regler om återvinning tillämpas vid en återvinningstalan i en företags- rekonstruktion. Den motsvarar 3 kap. 5 § lag (se prop. 1995/96:5 s. 206). Övervägandena finns i avsnitt 8.13. 2 § Talan om återvinning får väckas av rekonstruktören eller av en berörd part. Talan ska väckas före plansammanträdet och får inte slutligt prövas innan rekonstruktionsplanen har blivit fastställd. En berörd part som vill väcka talan ska underrätta rekonstruktören. Om så inte har skett, får den berörda partens talan inte tas upp till prövning. En återvinningstalan ska avvisas om 1.företagsrekonstruktionen upphör utan att en rekonstruktionsplan fastställts, 2.gäldenären inte försätts i konkurs efter en ansökan som gjorts från det att företagsrekonstruktionen upphörde. Paragrafen, som utformas enligt Lagrådets förslag, innehåller bestäm- melser om bl.a. vem som får väcka en talan om återvinning under företags- rekonstruktionen och när talan får väckas.