prop · H903186 · 2022-03-22 00:00:00 — förekommer kontaktuppgifter även till personer som inte har någon aktörsroll, t.ex. någon som hörts under förundersökningen men inte kallats att vittna vid rättegången. Det finns en risk för att också sådana potentiella vittnen utsätts för påtryckningar eller repressalier. sekretesskyddet bör därför enligt regeringens bedömning även omfatta kontaktuppgifter till sådana personer. Om bestämmelsen tar sikte på enskilda kommer den att inkludera samtliga personer som kan förekomma i de mål och ärenden som bestämmelsen omfattar. då också att i detta hänseende få samma lagtekniska utformning och avgränsning som majoriteten av bestämmelserna i 35 kap. offentlighets- och sekretesslagen om sekretess till skydd för enskild i verksamhet som syftar till att förebygga eller beivra brott. Även för tilltalade kan det vara förenat med risker att höras i domstol, i synnerhet i mål om brott som begåtts inom ramen för kriminella nätverk. Detta gäller särskilt tilltalade som kan komma att lämna uppgifter om någon annans brott i syfte att få strafflindring. emellertid i regel vara föremål för skyddsåtgärder som ger möjlighet att hålla kontaktuppgifterna hemliga, t.ex. särskilt personsäkerhetsarbete eller skyddade personuppgifter (21 kap. 3 och 3 a §§ samt 35 offentlighets- och sekretesslagen). Med hänsyn till det bör tilltalade och svarande, i likhet med vad utredningen föreslår, undantas från bestäm- melsens tillämpningsområde. På så sätt bedöms den krets av personer som omfattas av regleringen bli tämligen begränsad och avgränsningen därför utgöra en proportionerlig inskränkning av offentlighetsprincipen. I fråga om vilka kontaktuppgifter som ska omfattas delar regeringen utredningens bedömning av hur bestämmelsen bör avgränsas. Sekretessen bör omfatta en bostadsadress eller en annan jämförbar uppgift som kan lämna upplysningar om var den enskilde bor stadigvarande eller tillfälligt. Förutom bostadsadresser kan det vara adresser till platser där denne tillfälligt uppehåller sig, såsom sommarstugor eller hotell. Det kan också vara fråga om en adress till den enskildes närstående. Även andra uppgifter om platser än adresser kan omfattas, t.ex. i vilken ort eller stadsdel som en enskild bor eller befinner sig i. Vidare bör uppgifter om telefonnummer, e-postadresser och andra jämförbara uppgifter omfattas. Det innebär att skyddet som utgångspunkt gäller samtliga uppgifter hos domstolen som gör det möjligt att ta kontakt med den enskilde. Sekretessen bör också omfatta personnummer. JO och Kammarrätten i befarar att förslaget kan komma att leda till att antalet förhör som till viss del måste hållas inom stängda dörrar kommer att öka i alla typer av brottmål, även där behovet av sekretess inte är påtagligt. Ett behov av att hålla ett förhör inom stängda dörrar kan uppstå i vissa situationer , t.ex. om rätten bedömer att den person som ska höras kan komma att lämna uppgifter som indirekt ger upplysning om var han eller hon bor och det för den uppgiften gäller sekretess. Ett beslut om att hålla ett förhör inom stängda dörrar på grund av att en sekretessbelagd uppgift kan komma att läggas fram förutsätter dock att rätten finner att det är av synnerlig vikt att uppgiften inte röjs (5 kap. 1 § ). Enbart den omständigheten att en sekretess- belagd kontaktuppgift kan förekomma i ett förhör räcker alltså inte för att besluta om stängda dörrar. Risken för att antalet förhör som till viss del måste hållas inom stängda dörrar kommer att öka i mål där behovet av sekretess inte är påtagligt framstår därför som liten. vid påpekar att sekretess i vissa fall kan medföra svårigheter för den som dömts att betala skadestånd till målsäganden och frivilligt vill göra rätt för sig. Regeringen anser, i likhet med som uppmärksammar samma frågeställning, att detta i sig inte är ett skäl som talar emot den föreslagna regleringen. Som påpekar pågår det också ett myndighetsövergripande arbete för att underlätta för skadeståndsskyldiga dömda att göra rätt för sig utan tillgång till målsägandens kontaktuppgifter. Sammanfattningsvis bedömer regeringen att sekretess ska gälla för kontaktuppgifter till en enskild i domstol i ett brottmål, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till honom eller henne lider men. Motsvarande sekretess ska gälla i ett tvistemål om enskilt anspråk i anledning av brott och i ett ärende som rör brott. En bestämmelse av den innebörden bör därför tas in i offentlighets- och sekretesslagen. Som utredningen föreslår bör sekretessen gälla i högst när uppgiften förekommer i en allmän handling. Detta bör framgå av bestämmelsen. 2021/22:186 För att den föreslagna regleringen ska få avsedd effekt är det viktigt att de uppgifter som omfattas av sekretessen i domstol inte blir offentliga hos de brottsutredande myndigheterna i anslutning till att åtal väcks. Det bör därför införas en bestämmelse som anger att sekretessen ska bestå hos de myndigheter som för över sekretesskyddade kontaktuppgifter till en domstol. 8.2Skydd för uppgift om var den som deltar i ett sammanträde befinner sig Regeringens förslag: Sekretess ska gälla hos en domstol i ett brottmål, tvistemål eller ärende för uppgift om var en enskild befinner sig som deltar i ett sammanträde inför rätten genom ljudöverföring eller ljud- och bildöverföring, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider men. För uppgift i en allmän handling ska sekretessen gälla i högst . Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår att bestämmelsen ska avse uppgift om var den befinner sig som, i ett brottmål eller ett tvistemål om enskilt anspråk i anledning av brott, hörs genom ljudöverföring eller ljud- och bildöverföring. Detsamma föreslås gälla för motsvarande uppgift, även om personen inte hörs, om var en målsägande eller en tilltalad befinner sig som deltar i ett sammanträde i ett brottmål, och var en part befinner sig som deltar i ett sammanträde i ett tvistemål om enskilt anspråk i anledning av brott. Remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. Kammarrätten i lämnar synpunkter av lagteknisk karaktär. JO och anser att det finns skäl att överväga en mer generell bestämmelse. Skälen för regeringens förslag Behovet av att kunna hålla platsen för deltagande hemlig Om det finns skäl för det får rätten besluta att någon som ska delta i ett sammanträde i domstol gör det via ljudöverföring eller ljud- och bildöverföring (5 kap. 10 § ). Vid bedömningen av om någon får delta i sammanträdet via t.ex. videokonferens ska rätten särskilt beakta bl.a. om den som ska delta känner rädsla för att vara närvarande i rättssalen, om det kan antas att den som ska delta utsätts för påtryckningar och om det är nödvändigt av säkerhetsskäl. När rätten har fattat beslut om att någon ska delta genom ljudöverföring eller ljud- och bildöverföring med hänvisning till att han eller hon är rädd eller att det finns en risk för påtryckningar är det i regel viktigt att uppgiften om var personen befinner sig inte blir offentlig. Om den tilltalade eller bekanta till honom eller henne får kännedom om platsen för deltagandet finns det en risk för att den som ska delta på distans trakasseras eller hotas i anslutning till den platsen. Risken för trakasserier och hot kan inverka negativt på personens vilja att delta i rättegången och få till följd att han eller hon inte längre vill vittna. Om personen ändå deltar kan det påverka hans eller hennes förmåga att fritt berätta om sina iakttagelser. Om det finns en möjlighet för t.ex. ett vittne som ska förhöras i domstol att redan under förundersökningen få tydlig information dels om förutsättningarna att delta från en annan plats än domstolen, dels att uppgiften om var han eller hon då befinner sig inte blir offentlig, kan det förväntas öka tryggheten för vittnet. Detta kan i sin tur antas öka benägenheten hos framför allt vittnen och andra förhörspersoner att samarbeta med de brottsutredande myndigheterna och delta i rättegångar. Enligt hittillsvarande reglering skulle uppgifter om var en person befinner sig som deltar i ett sammanträde i domstol från en annan plats än rättssalen möjligen kunna sekretessbeläggas i vissa specifika situationer. En sådan situation är om personen ingår i ett särskilt personsäkerhetsarbete (35 kap. 11 § offentlighets- och sekretesslagen). Som utredningen konstaterar är de befintliga möjligheterna att hålla aktuella uppgifter hemliga emellertid både otillräckliga och delvis oklara. Det finns därför ett behov av att införa en uttrycklig och tydlig reglering om att sekretess som utgångspunkt ska gälla hos en domstol för uppgift om var en person befinner sig som deltar i ett sammanträde inför rätten genom ljud- överföring eller ljud- och bildöverföring. Den nya sekretessbestämmelsen bör, som utgångspunkt, korrespondera mot de förutsättningar för deltagande genom ljudöverföring eller ljud- och bildöverföring som anges i 5 kap. 10 § . Sekretess bör bli aktuellt när grunden för ett beslut om deltagande på distans är att den som ska delta känner rädsla för att vara närvarande i rättssalen eller att det kan antas att han eller hon utsätts för påtryckningar (jfr 5 kap. 10 § tredje stycket 2 och 3). Sekretess bör även kunna komma i fråga om beslutet baserar sig på säkerhetsmässiga skäl (jfr 5 kap. 10 § tredje stycket 4). Det kan t.ex. handla om att det finns en konkret hotbild mot den som ska delta på distans. Om ett beslut om deltagande på distans däremot grundar sig på kostnadsmässiga eller praktiska skäl bör sekretess i regel inte bli aktuellt (jfr 5 kap. 10 § tredje stycket 1). Det nära samband som bör finnas mellan rättens beslut om deltagande genom ljudöverföring eller ljud- och bildöverföring och beslutet om sekretess för uppgift om varifrån deltagandet sker kan, som Kammarrätten i påpekar, anses tala för att bestämmelsen uttryckligen bör hänvisa till de ovan angivna situationerna i 5 kap. 10 §. Som utredningen konstaterar finns det dock en diskrepans mellan behovet av att besluta om inställelse på distans och behovet av sekretess för uppgift om platsen för deltagandet. Uppräkningen av omständigheter som särskilt ska beaktas som skäl för deltagande genom ljudöverföring eller ljud- och bildöverföring i 5 kap. 10 § tredje stycket är inte uttömmande. Rätten är alltså oförhindrad att besluta om sådan inställelse av andra skäl. Det kan inte uteslutas att sekretess bör gälla även i sådana fall. Det kan också tillkomma omständigheter i tiden efter att ett beslut om inställelse på distans har fattats som medför ett behov av sekretess. Så kan t.ex. vara fallet om beslutet om deltagande på distans fattats av praktiska skäl och 2021/22:186 domstolen i ett sent skede får kännedom om en hotbild mot den som ska delta. Det sagda talar för att det, i likhet med vad utredningen förslår, inte bör finnas en uttrycklig hänvisning till 5 kap. 10 §. I fråga om vilka aktörer som ska omfattas av bestämmelsen bör den, som utredningen föreslår, i första hand ta sikte på förhörspersoner som vittnen Det är främst dessa som kan antas känna rädsla för att medverka i rättegången eller utsättas för påtryckningar. antas vara stor för att även andra som ska delta i ett sammanträde i domstol under vissa omständigheter känner rädsla eller utsätts för hot och I vissa mål kan sådana risker finnas för medtilltalade. kan också hända att vårdnadshavare till underåriga deltagare som kallats till ett sammanträde känner samma rädsla eller utsätts för samma på- tryckningar som den underårige. Regeringen anser därför, till skillnad från utredningen, att möjligheten att besluta om sekretess för platsen för deltagande inte bör begränsas till vissa aktörer eller kopplas till formen för I detta avseende bör bestämmelsen i stället ha samma tillämpningsområde som regleringen i 5 kap. 10 §. Utredningen föreslår vidare att bestämmelsen ska vara tillämplig i brottmål och tvistemål om enskilt anspråk i anledning av brott. påpekar att behovet av att kunna hålla uppgifter om platsen för deltagandet hemlig kan uppkomma i alla typer av mål vid domstolarna. De anser därför att det finns skäl att överväga att införa en mer generell Regeringen konstaterar att möjligheten att fatta beslut om deltagande genom ljudöverföring eller ljud- eller bildöverföring enligt 5 kap. 10 § inte är begränsad till någon särskild typ av mål. Beslut om sådan inställelse kan alltså fattas i såväl brott- som tvistemål och i ärenden. föreslagna bestämmelsen är att ge ett ökat skydd åt personer som på grund av risk för påtryckningar eller andra säkerhetsmässiga skäl bedömts behöva delta i ett sammanträde inför rätten på distans. potentiellt uppkomma i flera typer av mål och ärenden. bör den nya sekretessbestämmelsen, som utgångspunkt, korrespondera mot de förutsättningar som anges i 5 kap. 10 § . Regeringen delar mot den bakgrunden JO:s och uppfattning att bestämmelsen inte bör begränsas till en viss typ av mål eller ärenden i Eftersom huvudregeln bör vara att sekretess ska gälla för uppgift om platsen för deltagandet bör regleringen utformas med ett omvänt skade- Det betyder att sekretess gäller för uppgiften om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider men, t.ex. känner rädsla eller utsätts för påtryckningar. I föregående avsnitt redovisas under vilka förutsättningar offentlighets- principen får inskränkas och understryks att en bestämmelse som inskränker offentlighetsprincipen måste vara proportionerlig. melsen får därför inte ges ett vidare tillämpningsområde än nödvändigt med hänsyn till dess ändamål. En möjlighet att sekretessbelägga uppgiften om var en enskild befinner sig som ska delta i ett sammanträde inför rätten på distans kan minska risken för hot, trakasserier och otillbörlig påverkan för den som ska delta. Detta bedöms i sin tur kunna leda till att fler vågar samarbeta med de brottsutredande myndigheterna och medverka i rättsprocesser. om var en person, som deltar på distans i ett domstolssammanträde, Prop. 2021/22:186 befinner sig kan därtill antas ha begränsad betydelse för allmänhetens möjligheter till insyn i domstolarnas rättskipande och rättsvårdande verksamhet. Intresset av att skydda uppgiften bör alltså i detta fall ha företräde framför intresset av att denna uppgift är offentlig. Detta gäller även om bestämmelsen får ett något bredare tillämpningsområde än vad utredningen föreslår. Sammanfattningsvis bedömer regeringen att sekretess ska gälla hos en domstol i ett brottmål, tvistemål eller ärende för uppgift om var en enskild befinner sig som deltar i ett sammanträde inför rätten genom ljudöverföring eller ljud- och bildöverföring, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider men. Som utredningen föreslår bör sekretessen gälla i högst när uppgiften förekommer i en allmän handling. Detta bör framgå av bestämmelsen. Lagrådet anser att förslaget att placera bestämmelsen i 35 kap. offentlighets- och sekretesslagen framstår som diskutabelt. Regeringen bedömer emellertid att bestämmelsen bör placeras i anslutning till den redan befintliga bestämmelsen i 35 kap. 13 a § om sekretess i vissa fall för bild som ingår i en ljud- och bildupptagning. 8.3Vittnesförhör med den som har en skyddsidentitet beslutad i en annan stat Regeringens förslag: En tjänsteman ska upplysa rätten om att det namn som han eller hon uppger inför ett vittnes- eller målsägandeförhör ingår i en skyddsidentitet som har beslutats i en annan stat och som motsvarar en svensk kvalificerad skyddsidentitet. Sekretesskyddet utvidgas för uppgifter som förekommer i en brottsutredning och som hänför sig till en i en annan stat beslutad skyddsidentitet motsvarande en svensk kvalificerad skyddsidentitet. Det sker genom att kraven på att det måste vara fråga om ett ärende enligt vissa lagar och att brottsutredningen genomförs av en tjänsteman med en sådan skyddsidentitet tas bort. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslagen. Skälen för regeringens förslag En upplysningsskyldighet för utländska tjänstemän som vittnar under sin skyddsidentitet Polismän och vissa andra tjänstemän kan i vissa fall använda sig av en kvalificerad skyddsidentitet när de deltar i spanings-, underrättelse- och utredningsverksamhet, se lagen (2006:939) om kvalificerade skydds- identiteter. Det förekommer också att utländska polismän och tjänstemän som deltar i svenska brottsutredningar och annan verksamhet använder sig av skyddsidentiteter. Möjligheten att använda kvalificerade skydds- identiteter i brottsutredande verksamhet har införts bl.a. för att de brotts- bekämpande myndigheterna på ett ändamålsenligt sätt ska kunna bedriva 2021/22:186 spaning mot och utreda allvarlig organiserad brottslighet. I förarbetena har också framhållits behovet av att kan delta i europiskt och annat internationellt polissamarbete mot gränsöverskridande brottslighet, se propositionen Kvalificerad skyddsidentitet (prop. 2005/06:149 s. 22 f.). I samma förarbeten har vidare uttalats att intresset av att brottsbekämp- ning och polisiär underrättelseverksamhet kan bedrivas effektivt och på ett för de deltagande tjänstemännen säkert sätt med styrka talar för att den kvalificerade skyddsidentiteten ska kunna användas även under en rättegång (se prop. 2005/06:149 s. 70). Det har emellertid inte ansetts nödvändigt med några särskilda bestämmelser för att möjliggöra Däremot har en upplysningsskyldighet införts för den som vittnar under en kvalificerad skyddsidentitet (36 kap. 10 § tredje stycket Innan ett vittnesmål påbörjas ska rätten höra vittnet om hans eller hennes fullständiga namn och, om det behövs, ålder, yrke och hemvist (36 kap. 10 § första stycket). Om en person med en kvalificerad skyddsidentitet enligt lagen om kvalificerade skyddsidentiteter i stället uppger det namn som ingår i skyddsidentiteten ska han eller hon upplysa om det (36 kap. 10 § tredje stycket). Detsamma gäller i fall då en person med en kvalificerad skyddsidentitet hörs som målsägande (37 kap. 3 § första Denna upplysningsskyldighet reglerar inte uttryckligen förutsätt- ningarna för att kunna vittna under en skyddsidentitet. bestämmelsen ibland tolkats så. hittillsvarande reglering endast omfattar den som uppger ett namn som ingår i en kvalificerad skyddsidentitet enligt lagen om kvalificerade skyddsidentiteter har det i praxis ansetts innebära att ett vittne som har en i en annan stat beslutad skyddsidentitet inte kan vittna under den utan måste uppge sitt riktiga namn (se rättsfallet RH 2007:24). lagen om kvalificerade skyddsidentiteter har något uttryckligt ställningstagande inte gjorts till om även personer med en i en annan stat beslutad skyddsidentitet ska kunna vittna under den skyddsidentiteten. Som utredningen konstaterar får rättsläget betraktas som oklart. bör kunna erbjuda tjänstemän som har skyddsidentiteter beslutade i en annan stat, och som motsvarar en svensk skyddsidentitet, samma skydd som tjänstemän med en svensk kvalificerad skyddsidentitet. För att kunna utreda och lagföra allvarliga brott med internationella förgreningar krävs ibland att tjänstemän med utländska skyddsidentiteter vittnar i svenska domstolar. Om en sådan person måste avslöja sin rätta identitet kan det, på samma sätt som för tjänstemän med svenska kvalificerade skyddsidentiteter, innebära risker inte bara för honom eller henne, utan också för den verksamhet som han eller hon deltagit eller Intresset av att brottsbekämpning och polisiär underrättelse- verksamhet kan bedrivas effektivt och på ett för de utländska tjänste- männen säkert sätt talar därför för att även sådana tjänstemän ska kunna använda sina skyddsidentiteter under en rättegång. Mot den bakgrunden finns det skäl att, som utredningen föreslår, förtydliga lagstiftningen i detta avseende. Det bör därför införas en bestämmelse som anger att upplysningsskyldigheten i 36 kap. 10 § även gäller en tjänsteman med en i en annan stat beslutad skyddsidentitet motsvarande en svensk kvalificerad skyddsidentitet. Stärkt sekretess för uppgifter i utredningar där utländska skyddsidentiteter förekommer Ett vittne lämnar som huvudregel sin berättelse under ed och är därmed skyldigt att berätta om sådant som han eller hon har iakttagit eller vet. kan emellertid den tystnadsplikt som följer av en sekretessregel ha företräde framför skyldigheten att vittna om en uppgift (36 kap. 5 § ). En sådan tystnadsplikt kan finnas när någon ska vittna om en sekretessbelagd uppgift som hänför sig till ett ärende enligt lagen om kvalificerade skyddsidentiteter (18 kap. 5 § offentlighets- och sekretesslagen). En sådan tystnadsplikt kan också finnas för sekretess- belagda uppgifter som hänför sig till ett ärende enligt 15 § lagen (2003:1174) om vissa former av internationellt samarbete i brotts- utredningar eller enligt lagen (2017:1000) om en europeisk utrednings- order, om ärendet rör en brottsutredning som genomförs av en tjänsteman med en i annan stat beslutad skyddsidentitet motsvarande en svensk sådan (18 kap. 6 § offentlighets- och sekretesslagen). Om sekretess gäller för en uppgift enligt dessa bestämmelser får ett vittne inte höras om uppgiften utan att den myndighet i vars verksamhet uppgiften har inhämtats har gett sitt tillstånd (36 kap. 5 § första stycket ). Detta innebär t.ex. att utan tillstånd får en polisman under ett vittnesförhör inte höras om ifall en annan polisman uppträder under en svensk kvalificerad skyddsidentitet. Han eller hon får inte heller tillfrågas om sådant som kan röja att en utländsk tjänsteman uppträder under en motsvarande skyddsidentitet, om den utländske tjänstemannen deltar i en hemlig utredning som skulle kunna motverkas genom ett sådant röjande. Vidare får frågor inte ställas om vilken verklig person som använder en kvalificerad skyddsidentitet eller till vilken operativ myndighet en sådan skyddsidentitet hör (se prop. 2005/06:149 s. 93). Sekretessen enligt 18 kap. 6 § offentlighets- och sekretesslagen är begränsad på så sätt att uppgiften dels måste röra en brottsutredning som genomförs av en tjänsteman med en i en annan stat beslutad skydds- identitet, dels vara hänförlig till ett ärende enligt 15 § lagen om vissa former av internationellt samarbete i brottsutredningar eller enligt lagen om en europeisk utredningsorder. Begränsningen får till effekt att ett vittne utan tillstånd kan höras om motsvarande uppgifter om de förekommer i en brottsutredning som genomförs av någon som inte har en skyddsidentitet eller förekommer i ett ärende enligt någon annan lag. Som utredningen konstaterar kan det inte uteslutas att uppgifter om utländska skyddsidentiteter förekommer även i andra brottsutredningar än sådana som omfattas av den hittillsvarande regleringen. Det medför i sin tur en risk för att en tjänsteman som deltar i en hemlig utredning får sin identitet röjd, vilket är något som kan försvåra utredningen och utgöra en säkerhetsrisk för tjänstemannen. Regeringen delar utredningens bedömning att uppgifter om utländska skyddsidentiteter i detta avseende bör omfattas av samma sekretesskydd som uppgifter om svenska kvalificerade skyddsidentiteter. Sekretess bör alltså gälla för uppgift som hänför sig till en i en annan stat beslutad skyddsidentitet motsvarande en svensk skyddsidentitet och som före- kommer i en brottsutredning, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att verksamheten hos de myndigheter som deltar i utredningen 2021/22:186 motverkas. Kraven på att det måste vara en uppgift som hänför sig till ett ärende enligt 15 § lagen om vissa former av internationellt samarbete i brottsutredningar eller enligt lagen om en europeisk utredningsorder och att det måste vara fråga om en brottsutredning som genomförs av en tjänsteman med en sådan skyddsidentitet, bör därför tas bort.