prop · H903151 · 2022-03-16 00:00:00 — Om arbetstagaren gör en ny begäran från den senaste begäran är arbetsgivaren inte skyldig att lämna ett skriftligt svar, under förutsättning att den senaste begäran gav rätt till ett skriftligt svar enligt andra stycket. Paragrafen är ny och genomför artikel 12 i arbetsvillkorsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 12.3. Paragrafen innebär att en arbetsgivare under vissa förutsättningar är skyldig att lämna ett skriftligt svar till en arbetstagare som begär en annan anställningsform eller en högre sysselsättningsgrad. I det skriftliga svaret ska skälen för arbetsgivarens ställningstagande anges. En motsvarande bestämmelse finns i 6 h § anställningsskyddslagen. Det hänvisas till författningskommentaren till den paragrafen i de delar som är relevanta. Tredje stycket har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkt. Den anställning som begärs ska vara en anställning hos samma arbets- givare. Om arbetsgivaren bryter mot bestämmelsen kan det leda till skadeståndsskyldighet enligt 24 § första stycket. 11 e § En arbetsgivare får inte förbjuda en arbetstagare att under anställningen ha en anställning hos en annan arbetsgivare. Första stycket gäller dock inte om den andra anställningen 2.konkurrerar med arbetsgivarens verksamhet på ett sätt som kan orsaka skada, 3.på något annat sätt kan skada arbetsgivarens verksamhet. En arbetsgivare får inte missgynna en arbetstagare på grund av att arbetstagaren under anställningen har en anställning hos en annan arbetsgivare. Paragrafen är ny och genomför artikel 9 i arbetsvillkorsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 9.2. Paragrafen innehåller bestämmelser om anställning hos en annan En likalydande paragraf finns i anställningsskyddslagen, 6 i §. Det hänvisas till författningskommentaren till den paragrafen i de delar som är relevanta. Om arbetsgivaren bryter mot bestämmelsen kan det leda till skadeståndsskyldighet enligt 24 § första stycket. 15 § utövar tillsyn över att 2–4, 6, 9 och 10 §§ följs. i tillämpliga delar bestämmelserna i arbetstidslagen (1982:673) om tillsyn. Undersökningar på arbetsställen får dock göras endast på begäran av en part eller om det annars finns särskild anledning. Paragrafen innehåller bestämmelser om tillsyn enligt Övervägandena finns i avsnitt 10.2. I paragrafen läggs till en hänvisning till den nya bestämmelsen i 10 § om besked om schemaläggning. tillsyn ska även omfatta Andra meningen har justerats språkligt med beaktande av Lagrådets förslag. 2021/22:151 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 1.Denna lag träder i kraft . 2.För anställningsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet gäller 11 a och 11 b §§ i den äldre lydelsen. 3.Om ett anställningsavtal har ingåtts före ikraftträdandet ska arbetsgivaren dock på begäran av arbetstagaren lämna kompletterande information enligt bestämmelserna i 11 a–11 c §§ i den nya lydelsen. Övervägandena finns i avsnitt 17.2. Lagändringarna träder enligt punkt 1 i kraft . Av punkt 2 framgår att den äldre lydelsen av informations- bestämmelserna gäller för anställningsavtal som har ingåtts före . Ändringar av informationsbestämmelserna har gjorts tidigare och även i samband med de ändringarna infördes övergångsbestämmelser. Övergångsbestämmelser finns i SFS 2018:1719. Vilka övergångsbestämmelser som ska tillämpas i det enskilda fallet beror alltså på när det aktuella anställningsavtalet ingicks. Av punkt 3 framgår att kompletterande information enligt den nya lydelsen av 11 a–11 c §§ ska lämnas på begäran av arbetstagaren. Detta gäller oberoende av hur långt före som det aktuella anställningsavtalet har ingåtts. Skyldigheten avser information som inte har lämnats vid anställningens början. 19.3Förslaget till lag om ändring i arbetstidslagen (1982:673) 3 § Genom ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation får det göras undantag från lagen i dess helhet eller avvikelser från 5 och 6 §§, 7 § andra stycket, 8–10 b §§, 12–14 §§ samt 15 § andra och tredje styckena. Vidare får raster bytas ut mot måltidsuppehåll genom sådana kollektivavtal. Avvikelser från 10 b § får dock inte innebära än . Avvikelser från 12 § får göras endast om avtalet respekterar det övergripande skydd för arbetstagare som avses i och rådets direktiv (EU) 2019/1152 av om tydliga och förutsägbara arbetsvillkor i Europeiska unionen, i den ursprungliga lydelsen. Avvikelser från 8 och 8 a §§, 9 § andra stycket, 10 och 10 a §§ och 13 § andra stycket får göras även med stöd av ett kollektivavtal som har slutits av en lokal arbetstagarorganisation. Sådana avvikelser gäller dock under högst en månad, räknat från den dag då avtalet ingicks. En arbetsgivare som är bunden av ett kollektivavtal enligt första eller andra stycket får tillämpa avtalet även på arbetstagare som inte är medlemmar av den avtalsslutande arbetstagarorganisationen men som sysselsätts i sådant arbete som avses med avtalet. Undantag från lagen i dess helhet och avvikelser från 10 b §, 13 § första stycket, 13 a §, 14 § och 15 § andra och tredje styckena samt byten av raster mot måltidsuppehåll enligt denna paragraf får göras endast om detta inte innebär att mindre förmånliga villkor ska tillämpas för arbetstagarna än som följer av och rådets direktiv /88/EG, i den ursprungliga lydelsen. Ett avtal är ogiltigt i den utsträckning det innebär att mindre förmånliga villkor ska tillämpas för arbetstagarna än som följer av direktivet. Genom ändringen genomförs artikel 14 i arbetsvillkorsdirektivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om avvikelser genom kollektivavtal från lagens bestämmelser. Övervägandena finns i avsnitt 14.2. En ändring görs i första stycket. Avvikelser från bestämmelsen om besked om ändringar i arbetstidens förläggning i 12 § får göras endast om kollektivavtalet respekterar det övergripande skydd för arbetstagare som avses i arbetsvillkorsdirektivet. En liknande bestämmelse införs i 2 § fjärde stycket 5 anställningsskyddslagen och avser vissa bestämmelser i den lagen. När det gäller innebörden i det övergripande skyddet hänvisas till författningskommentaren till bestämmelsen i anställningsskyddslagen. I fjärde stycket görs ett tillägg om att EU-spärren i förhållande till och rådets direktiv /88/EG av om arbetstidens förläggning i vissa avseenden (arbetstidsdirektivet) avser direktivet i den ursprungliga lydelsen. Som Lagrådet har påpekat innebär ändringen att hänvisningen till direktivet blir en s.k. statisk hänvisning. I övrigt görs språkliga justeringar som inte innebär någon ändring i sak. Denna lag träder i kraft . Övervägandena finns i avsnitt 17.5. Lagändringarna träder i kraft . 19.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:395) om arbetstid vid visst vägtransportarbete 2 § Genom ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation får undantag göras från bestämmelserna i 5–9 §§, 12 § andra stycket samt 15 §. Det är också tillåtet att genom ett sådant kollektivavtal göra avvikelser från 16 §, under förutsättning att avtalet respekterar det övergripande skydd för arbetstagare som avses i och rådets direktiv (EU) 2019/1152 av om tydliga och förutsägbara arbetsvillkor i Europeiska unionen, i den ursprungliga lydelsen. Genom ett sådant kollektivavtal får också 1.tidsperioden för beräkning av den högsta tillåtna sammanlagda arbetstiden enligt 12 § första stycket utsträckas , och 2.en annan period av natten än som anges i 14 § bestämmas, dock inte före kl. 0.00 eller efter kl. 7.00. Genom ett sådant kollektivavtal som avses i första stycket får det också bestämmas i vilken omfattning perioder av väntan ska räknas som arbetstid. Perioder av väntan innebär att arbetstagaren inte fritt kan disponera över sin tid utan måste befinna sig på sitt arbetsställe beredd att utföra arbete, enligt bestämmelserna i 12 § tredje stycket, 15 § andra stycket och 18 § tredje stycket. Undantag från 8 § andra och tredje styckena får göras även med stöd av kollektivavtal som har slutits av en lokal arbetstagarorganisation. Sådana undantag gäller dock under högst en månad, räknat från den dag då avtalet ingicks. 2021/22:151 Genom ändringen genomförs artikel 14 i arbetsvillkorsdirektivet. Paragrafen innehåller regler om avvikelser genom kollektivavtal från vissa av lagens bestämmelser. Övervägandena finns i avsnitt 14.4. En ändring görs i första stycket i uppräkningen av paragrafer från vilka avvikelser får göras genom kollektivavtal. Bestämmelsen i 16 § tas bort från uppräkningen. Avvikelser från den bestämmelsen får i stället göras under de förutsättningar som anges därefter i första stycket. Där anges det att en förutsättning för att avvikelser ska få göras från bestämmelsen om besked om ändring i arbetstidens förläggning i 16 § genom ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagar- organisation är att avtalet respekterar det övergripande skydd för arbets- tagare som avses i arbetsvillkorsdirektivet. En liknande bestämmelse införs i 2 § fjärde stycket 5 anställningsskyddslagen och avser vissa bestämmelser i den lagen. När det gäller innebörden i det övergripande skyddet hänvisas till författningskommentaren till bestämmelsen i anställningsskyddslagen. Bestämmelsen i 16 § motsvaras av bestämmelsen i 12 § arbetstidslagen och en liknande ändring görs i 3 § arbetstidslagen. Denna lag träder i kraft . Övervägandena finns i avsnitt 17.5. Lagändringarna träder i kraft . 19.5Förslaget till lag om ändring i lagen (2012:332) om vissa förvarsmaktsanställningar 3 § Genom ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation får avvikelser göras från 18–21, 23, 24, 26 och 51 §§. Det är också tillåtet att genom ett sådant kollektivavtal göra avvikelser från 1.9–12 §§, så länge avtalet inte innebär att den längsta tillåtna anställningstiden enligt 9 § överskrids och, när det gäller 12 § första stycket, även under förutsättning att avtalet respekterar det övergripande skydd för arbetstagare som avses i och rådets direktiv (EU) 2019/1152 av om tydliga och förutsägbara arbetsvillkor i Europeiska unionen, i den ursprungliga lydelsen, 2.13 §, när det gäller den lokala arbetstagarorganisationens rättigheter, och 3.14 §, under förutsättning att avtalet inte innebär att mindre förmånliga regler ska tillämpas för arbetstagarna än vad som följer av och rådets direktiv (EU) 2019/1152, i den ursprungliga lydelsen. Sådana avvikande bestämmelser som beslutas genom kollektivavtal enligt första stycket får tillämpas även på arbetstagare som inte är medlemmar av den avtalsslutande arbetstagarorganisationen men som sysselsätts i sådant arbete som avses med avtalet. Genom ändringen genomförs artikel 14. Paragrafen innehåller regler om avvikelser genom kollektivavtal från vissa av lagens bestämmelser. Övervägandena finns i avsnitt 14.5. En ändring görs i första stycket punkten 1. När det gäller bestämmelsen Prop. 2021/22:151 om provanställningens längd i 12 § första stycket, är det en förutsättning för att avvikelser ska få göras genom ett kollektivavtal att avtalet respekterar det övergripande skydd för arbetstagare som avses i arbetsvillkorsdirektivet. En liknande bestämmelse införs i 2 § fjärde stycket 5 anställningsskyddslagen. När det gäller innebörden i det övergripande skyddet hänvisas till författningskommentaren till den bestämmelsen. Även punkt 3 ändras. När det gäller avvikelser från bestämmelsen i 14 § om arbetstagares rätt till skriftlig information, får avvikelser göras under förutsättning avtalet inte innebär att mindre förmånliga regler ska tillämpas för arbetstagarna än vad som följer av arbetsvillkorsdirektivet. I övrigt görs en språklig ändring. 12 § En kontinuerlig eller anställning enligt 9 § första stycket får inledas med en tidsbegränsad provanställning, om prövotiden är högst . Om ett anställningsavtal ska ingås för samma befattning och arbetsuppgifter som arbetstagaren har haft tidigare, får inte det nya anställningsförhållandet inledas med en provanställning. Vill inte Försvarsmakten eller arbetstagaren att anställningen ska fortsätta efter det att prövotiden har löpt ut, ska besked om detta lämnas till motparten senast vid prövotidens utgång. Om det inte lämnas ett sådant besked, övergår provanställningen till en kontinuerlig eller anställning i enlighet med vad som har avtalats när anställningsavtalet ingicks. Om inte något annat har avtalats, får en provanställning avbrytas före prövo- tidens utgång. Paragrafen genomför artikel 8 i arbetsvillkorsdirektivet. I paragrafen finns bestämmelser om provanställning. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. I första stycket införs ett uttryckligt förbud mot att inleda en anställning med provanställning om ett anställningsavtal ska ingås för samma befattning och arbetsuppgifter som arbetstagaren har haft tidigare. I andra och tredje styckena görs språkliga justeringar. Dessa innebär ingen ändring i sak. 14 § Försvarsmakten ska lämna skriftlig information till arbetstagaren om alla villkor som är av väsentlig betydelse för anställningsförhållandet. Informationen ska innehålla åtminstone följande uppgifter: 1.arbetsgivarens och arbetstagarens namn och adress, anställningens tillträdesdag samt arbetsplats eller, om det inte finns någon fast eller huvudsaklig arbetsplats, uppgift om att arbetet ska utföras på olika platser, 2.en kort specificering eller beskrivning av arbetstagarens arbetsuppgifter och yrkesbenämning eller tjänstetitel, 3.vilken form av tidsbegränsad anställning som anställningen avser och om den inleds med en tidsbegränsad provanställning, 5.uppsägningstider för anställningen, 6.prövotidens längd vid provanställning och eventuella villkor för provanställningen, 7.begynnelselön och andra löneförmåner, som ska anges separat, och hur ofta och på vilket sätt lönen ska betalas ut, 8.längden på arbetstagarens normala arbetsdag eller arbetsvecka eller, om detta inte går att fastställa på grund av hur arbetsgivaren förlägger arbetstiden, uppgift om anställningens arbetstidsmått på annat sätt, 2021/22:151 9. vad som ska gälla för övertids- eller mertidsarbete och ersättning för sådant arbete, i förekommande fall, 10.minsta tidsfrist för besked om den ordinarie arbetstidens och jourtidens förläggning samt i förekommande fall a) att förläggningen kommer att variera mellan olika klockslag och dagar, b) regler för skiftbyte, 11.uppgift om rätt till utbildning som tillhandahålls av arbetsgivaren, i förekommande fall, 12.längden på arbetstagarens betalda semester, 13.de bestämmelser som arbetsgivaren och arbetstagaren ska följa när någon av dem vill avsluta anställningsförhållandet, 14.att arbetsgivaravgifter betalas till staten samt uppgift om det skydd för social trygghet som tillhandahålls av arbetsgivaren, och 15.tillämpligt kollektivavtal, om sådant finns. Information enligt första stycket och andra stycket 1–10 ska lämnas , dock senast den sjunde kalenderdagen efter det att arbetstagaren har börjat arbeta. Information enligt andra stycket 11–15 ska lämnas senast efter det att arbetstagaren har börjat arbeta. Om arbetstagaren sänds utomlands för att arbeta längre än fyra på varandra följande veckor, ska informationen lämnas före avresan. Vissa uppgifter får, om det är lämpligt, lämnas i form av hänvisningar till lagar, andra författningar eller kollektivavtal som reglerar dessa frågor. Det gäller uppgifterna i 1.andra stycket 8 i fråga om uppgifter om längd på en normal arbetsdag eller arbetsvecka, och 2.andra stycket 5–7, 9, 10 b och 11–14. Ändringarna genomför artiklarna 3–5 och 7.4 i arbetsvillkorsdirektivet. En liknande bestämmelse finns i anställningsskyddslagen, jämför kommentaren till 6 c § i den lagen. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. I tredje stycket finns en ny tidsgräns för när information ska lämnas. Den anger att information enligt första stycket samt andra stycket 1–10 ska lämnas , dock senast den sjunde kalenderdagen efter det att arbetstagaren har börjat arbeta. Information enligt andra stycket 11– 15 ska lämnas senast efter det att arbetstagaren har börjat arbeta. Om arbetstagaren sänds utomlands för att arbeta längre än fyra på varandra följande veckor, ska informationen lämnas före avresan. Arbetsgivaren ska till arbetstagare som sänds utomlands för att arbeta längre än fyra på varandra följande veckor även lämna den information som anges i 6 d § andra och tredje styckena anställningsskyddslagen. Dessa stycken är tillämpliga på arbetstagare enligt lagen eftersom de inte är undantagna enligt 4 §. För en arbetsgivare som föredrar att lämna all information samlat finns inget hinder mot att lämna all information som krävs enligt paragrafen senast den sjunde kalenderdagen efter att arbetstagaren har börjat arbeta. Att så sker kan och särskilt vid korta anställningar vara en lämplig lösning för både arbetsgivare och arbetstagare. Fjärde stycket motsvaras delvis av vad som tidigare följde av tredje stycket. Möjligheten att hänvisa till lagar, författningar eller kollektivavtal när det är lämpligt finns dock för flera situationer . Arbetsgivaren får genom hänvisning lämna uppgift om bl.a. rätt till utbildning, längden på betald semester, regler i samband med avslutande av anställningen, betalningen av arbetsgivaravgifter och skydd för social Prop. 2021/22:151 trygghet. 1.Denna lag träder i kraft . 2.För anställningsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet gäller 14 § i den äldre lydelsen. 3.Om ett anställningsavtal har ingåtts före ikraftträdandet ska arbetsgivaren dock på begäran av arbetstagaren lämna kompletterande information enligt bestämmelserna i 14 § i den nya lydelsen. Övervägandena finns i avsnitt 17.4. Lagändringarna träder enligt punkt 1 i kraft . Av punkt 2 framgår att den tidigare lydelsen av 14 § gäller för anställningsavtal som har ingåtts före . Om ett anställningsavtal har ingåtts före ska arbets- givaren, enligt punkt 3, på begäran av arbetstagaren lämna kompletterande information enligt den nya lydelsen av 14 §. Skyldigheten avser sådan information som inte har lämnats vid anställningens början. 19.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:421) om gymnasial lärlingsanställning 2 § Ett avtal om gymnasial lärlingsanställning är ogiltigt i den utsträckning det upphäver eller inskränker en arbetstagares rättigheter enligt denna lag. Avvikelser från lagen får dock göras genom ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation. För att avvikelser ska få göras genom ett sådant avtal krävs 1.när det gäller 4 och 5 §§ att avtalet inte innebär att mindre förmånliga regler ska tillämpas för arbetstagarna än som följer av och rådets direktiv (EU) 2019/1152 av om tydliga och förutsägbara arbetsvillkor i Europeiska unionen, i den ursprungliga lydelsen, och 2.när det gäller 5 a och 5 b §§ att avtalet respekterar det övergripande skydd för arbetstagare som avses i och rådets direktiv (EU) 2019/1152, i den ursprungliga lydelsen. En arbetsgivare som är bunden av ett kollektivavtal enligt första stycket får tillämpa avtalet även på arbetstagare som inte är medlemmar i den avtalsslutande arbetstagarorganisationen men som sysselsätts i sådant arbete som avses med avtalet. Genom ändringen genomförs artikel 14 i arbetsvillkorsdirektivet. paragrafen framgår det att lagen är tvingande i den meningen att ett avtal är ogiltigt i den mån det är till nackdel för arbetstagare jämfört med lagens Paragrafen innehåller även regler om avvikelser från lagens bestämmelser genom kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en Övervägandena finns i avsnitt 14.6. I första stycket införs EU-spärrar när det gäller att genom ett sådant kollektivavtal avvika från informationsbestämmelserna i 4 och 5 §§ och bestämmelserna om skyldighet att lämna skriftligt svar efter begäran om en annan anställningsform eller en högre sysselsättningsgrad och om annan anställning i 5 a och 5 b §§. Enligt punkt 1 krävs för att avvikelser ska få göras från 4 och 5 §§ att kollektivavtalet inte innebär att mindre förmånliga regler ska tillämpas för arbetstagarna än som följer av arbetsvillkorsdirektivet. Bestämmelsen innebär att regleringen överensstämmer med motsvarande reglering i 2 § anställningsskyddslagen, där det framgår att avvikelser får göras från informationsbestämmelserna i den lagen under samma förutsättningar. Enligt punkt 2 krävs för att avvikelser ska få göras från de nya bestämmelserna i 5 a och 5 b §§ att kollektivavtalet respekterar det övergripande skydd för arbetstagare som avses i arbetsvillkorsdirektivet. En liknande bestämmelse införs i 2 § fjärde stycket 5 anställnings- skyddslagen. När det gäller innebörden i det övergripande skyddet hänvisas till kommentaren till den bestämmelsen. 4 § En arbetsgivare ska lämna skriftlig information till en arbetstagare om alla villkor som är av väsentlig betydelse för anställningsförhållandet. Informationen ska innehålla åtminstone följande uppgifter: 1.arbetsgivarens och arbetstagarens namn och adress, anställningens tillträdesdag samt arbetsplats eller, om det inte finns någon fast eller huvudsaklig arbetsplats, uppgift om att arbetet ska utföras på olika platser, 2.att anställningen avser en gymnasial lärlingsanställning och en kort specificering eller beskrivning av arbetstagarens arbetsuppgifter, 3.anställningens slutdag eller förutsättningar som gäller för att anställningen ska upphöra, 4.begynnelselön och andra löneförmåner, som ska anges separat, och hur ofta och på vilket sätt lönen ska betalas ut, 5.längden på arbetstagarens normala arbetsdag eller arbetsvecka eller, om detta inte går att fastställa på grund av hur arbetsgivaren förlägger arbetstiden, uppgift om anställningens arbetstidsmått på annat sätt, 6.vad som ska gälla för övertids- eller mertidsarbete och ersättning för sådant arbete, i förekommande fall, 7.minsta tidsfrist för besked om den ordinarie arbetstidens och jourtidens förläggning samt i förekommande fall a) att förläggningen kommer att variera mellan olika klockslag och dagar, b) regler för skiftbyte, 8.uppgift om rätt till utbildning som tillhandahålls av arbetsgivaren, i förekommande fall, 9.längden på arbetstagarens betalda semester, att semesterledighet ska avtalas särskilt och vad som gäller i fråga om semesterersättning för semesterlön som har tjänats in men inte tagits ut, 10.de bestämmelser arbetsgivaren och arbetstagaren ska följa när någon av dem vill avsluta anställningsförhållandet, 11.att arbetsgivaravgifter betalas till staten samt uppgift om det skydd för social trygghet som tillhandahålls av arbetsgivaren, och 12.tillämpligt kollektivavtal, i förekommande fall. Information enligt första stycket och andra stycket 1–7 ska lämnas , dock senast den sjunde kalenderdagen efter det att arbetstagaren har börjat arbeta. Information enligt andra stycket 8–12 ska lämnas senast efter det att arbetstagaren har börjat arbeta. Vissa uppgifter får, om det är lämpligt, lämnas i form av hänvisningar till lagar, andra författningar eller kollektivavtal som reglerar dessa frågor. Det gäller uppgifterna i 1.andra stycket 3 i fråga om förutsättningar för anställningens upphörande, 2.andra stycket 5 i fråga om uppgifter om längd på normal arbetsdag eller arbetsvecka, och 3. andra stycket 4, 6, 7 b och 8–11. Ändringarna genomför artiklarna 3–5 i arbetsvillkorsdirektivet. En liknande bestämmelse finns i anställningsskyddslagen, jfr kommentaren till 6 c § i den lagen. Övervägandena finns i avsnitt 5.4. Andra stycket 8 som avser skyldighet att lämna information om rätt till utbildning som tillhandahålls av arbetsgivaren avser att i förekommande fall informera om utbildning som arbetsgivaren tillhandahåller och arbetstagaren har rätt till. Punkt 9 om information om semester motsvaras av tidigare punkt 5. Informationsskyldigheten skiljer sig liksom tidigare från vad som gäller enligt anställningsskyddslagen i denna del. I punkt 10 finns en skyldighet att lämna information om vilka regler arbetsgivaren och arbetstagaren ska följa när de vill avsluta anställningsförhållandet.