prop · H903136 · 2022-03-01 00:00:00 — Av punkt 5 framgår att ansvariga myndig- heter och företag som tillhandahåller elektroniska kommunikationsnät, kommunikationstjänster, tillhörande faciliteter eller tillhörande tjänster ska kunna åläggas att lämna all information som krävs för att den natio- nella regleringsmyndigheten ska kunna lämna information enligt punkt 1. Även av artikel 21.1 första stycket j i EU-direktivet framgår att nationella regleringsmyndigheter ska ha rätt att kräva att företag tillhandahåller de uppgifter som krävs för att den nationella regleringsmyndigheten ska kunna besvara framställningar om uppgifter från Berec. Berecs uppgifter framgår av artikel 4 i Berecförordningen och omfattar en rad områden där det kan krävas insamling av olika slag av information från Berecs medlemmar. Det gäller bl.a. att ge EU-institutionerna och de nationella regleringsmyndigheterna bistånd i tekniska frågor om elektro- nisk kommunikation. Andra exempel är att bistå och ge råd till Europeiska kommissionen i utarbetandet av lagstiftningsförslag, att avge yttranden när det gäller bl.a. förslag till nationell SMP-reglering och att utfärda riktlinjer om bl.a. geografiska kartläggningar, minimikriterier för referenserbjudan- den, tillämpningen av regler om s.k. symmetrisk reglering och saminveste- ringar samt tillträde till roaming. Berecbyråns uppgifter framgår av artikel 5 i Berecförordningen och inkluderar att samla information från de nationella regleringsmyndigheter- na, att utbyta och översända information med anknytning till Berecs upp- gifter, att utarbeta rapporter om utvecklingen av den europeiska mark- naden för elektronisk kommunikation, att hjälpa Berec att upprätta och upprätthålla register och databaser samt att tillhandahålla annat administ- rativt och innehållsrelaterat stöd till Berec. Mot denna bakgrund bör den som bedriver verksamhet som omfattas av den nya lagen på begäran vara skyldig att tillhandahålla regleringsmyndig- heten upplysningar eller handlingar som behövs för att den ska kunna lämna information till Berec och Berecbyrån i enlighet med artikel 40 i Berecförordningen. I likhet med de uppgifter som samlas in från företag med stöd av LEK kan uppgifter som samlas in med stöd av Berecförordningen vara känsliga för de uppgiftslämnande företagen. Enligt 15 kap. 1 a § andra stycket offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) gäller sekretess för uppgift som en myndighet har inhämtat i syfte att överlämna den till ett utländskt organ bl.a. på grund av en bindande EU-rättsakt. Av 8 kap. 3 § 1 samma lag framgår dock att sekretess inte hindrar att uppgifter röjs för en utländsk myndighet, om utlämnandet sker i enlighet med särskild föreskrift i lag eller förordning. En sådan uppgiftsskyldighet finns i artikel 40 i Berec- förordningen. Det finns därmed inget som hindrar informationsutbyte i en- lighet med den artikeln. Regeringens förslag: Information som ska offentliggöras enligt lagen, eller enligt de skyldigheter, villkor eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, ska på begäran lämnas till tillsynsmyndigheten innan informationen offentliggörs. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga synpunkter på det. Skälen för regeringens förslag: Som framgår av avsnitt 16.5 är tillhan- dahållare av internetanslutningstjänster eller allmänt tillgängliga interper- sonella kommunikationstjänster skyldiga att offentliggöra viss informa- tion och kan åläggas en sådan skyldighet. Av artiklarna 103.1 och 104.1 i EU-direktivet framgår också att informationen på begäran ska lämnas till behörig myndighet respektive nationell regleringsmyndighet innan den offentliggörs. Där det är relevant ska informationen enligt artikel 104.1 också lämnas till andra behöriga myndigheter. Enligt 7 kap. 3 § tredje stycket LEK ska information som ska hållas all- mänt tillgänglig enligt lagen, eller enligt de skyldigheter eller villkor eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, utan anmodan lämnas till tillsynsmyndigheten. Stycket saknar direkt motsvarighet i tidigare EU- regelverk och avser att säkerställa att myndigheten får tillgång till allmänt tillgänglig information. För ett korrekt genomförande av artiklarna 103.1 och 104.1 i EU-direktivet bör stycket föras över till den nya lagen med den ändringen att skyldigheten ska omfatta information som ska offentliggöras enligt lagen, eller enligt de skyldigheter eller villkor eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Informationen bör lämnas till till- synsmyndigheten innan den offentliggörs. Det framstår inte som motiverat att allmänt tillgänglig information i samtliga fall ska lämnas till myndig- heten. Det bör vara tillräckligt att informationen lämnas på begäran av myndigheten i enlighet med direktivet. Särredovisning och ekonomisk rapportering Regeringens förslag: Bestämmelsen i lagen om elektronisk kommu- nikation om särredovisning av verksamheter i vissa fall ska föras över till den nya lagen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga synpunkter på det. Skälen för regeringens förslag: Enligt 8 kap. 16 § LEK får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer besluta om en skyldighet att särredovisa verksamheter som har samband med tillhandahållandet av elektroniska kommunikationsnät eller kommunikationstjänster för den som bedriver anmälningspliktig verksamhet och har särskild eller exklusiv rätt att tillhandahålla andra tjänster än enligt den lagen. för artikel 13.1 i ramdirektivet (se prop. 2002/03:110 s. 286 f. och 407). Regleringen omfattar offentliga eller privata organ som genom lag eller annan författning eller något administrativt instrument har reserverats en rätt att tillhandahålla en tjänst eller utöva en verksamhet. Det kan t.ex. röra 2021/22:136 sig om elföretag som i enlighet med ellagen (1997:857) har beviljats nät- koncession för område och som även bedriver anmälningspliktig verksam- het för elektronisk kommunikation. Artikel 17.1 i EU-direktivet motsvarar artikel 13.1 i ramdirektivet. EU- direktivet ger på samma sätt som tidigare medlemsstaterna möjlighet att välja mellan att kräva att sådana organ särredovisar den verksamhet som har samband med elektronisk kommunikation eller håller verksamheterna strukturellt separerade. Vid genomförandet av ramdirektivet valde att införa ett krav på särredovisning. Det har inte framkommit skäl för att ha en annan ordning än särredovisning i dessa fall. Bestämmelsen i 8 kap. 16 § LEK bör därför föras över till den nya lagen. Regeringens förslag: Bestämmelserna i lagen om elektronisk kommu- nikation om tillsynens omfattning ska föras över till den nya lagen. Tillsynen ska också omfatta beslut om åtaganden som har meddelats med stöd av lagen. Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Promemorians lagförslag har en annan utformning. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga synpunkter på det. efterfrågar en tydligare gränsdragning mot tillsynsansvaret enligt regelverk som behandlar fre- kvenser för luftfart. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 30.1 första stycket i EU- direktivet ska medlemsstaterna säkerställa att behöriga myndigheter ut- övar tillsyn över att företagen uppfyller villkoren för den allmänna aukto- risationen eller nyttjanderätterna till radiofrekvenser eller nummer, de sär- skilda skyldigheter som anges i artikel 13.2 i direktivet och skyldigheten att använda radiofrekvenser ändamålsenligt och effektivt. Artikeln mot- svarar i sak artikel 10.1 i auktorisationsdirektivet, förutom ett nytt tillägg om att tillsynen även ska avse en ändamålsenlig och effektiv radio- frekvensanvändning. Enligt 7 kap. 1 § första stycket LEK ska tillsynsmyndigheten ha tillsyn över efterlevnaden av lagen och de beslut om skyldigheter eller villkor samt de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Av detta följer att en tillsynsåtgärd bl.a. kan avse att se till att radiofrekvenser används effek- tivt. Bestämmelserna bör därför föras över till den nya lagen. Av EU-direktivet framgår att den nationella regleringsmyndigheten även ska utöva tillsyn över och säkerställa att företag med betydande inflytande på marknaden (SMP-företag) följer de åtaganden som myndig- heten har beslutat ska vara bindande på samma sätt som gäller ålagda skyldigheter (artiklarna 76.3, 78.4 och 79.4). I avsnitt 14.4 och 14.5 föreslås en ny reglering i fråga om bindande åtaganden om villkor för sam- investering eller tillträde. Tillsynen bör därför även omfatta tillsyns- Prop. 2021/22:136 myndighetens beslut att ett sådant åtagande ska vara bindande. Som påpekar finns det regelverk som angränsar till det område som regleras av LEK och av den nya lagen. Om det uppstår gräns- dragningsproblem i enskilda fall, är det viktigt att myndigheterna har en dialog. De frågor som faller inom ramen för den nya lagen, bl.a. frekvens- förvaltning och tillståndsgivning, ska dock prövas av regleringsmyndig- heten. 20.2Uppgifter som behövs för tillsynen Regeringens förslag: ska kunna förelägga den som bedriver verksamhet som omfattas av lagen att tillhandahålla myn- digheten de upplysningar eller handlingar som behövs för tillsynen. Om de uppgifter som kan lämnas inte är tillräckliga, ska tillsynsmyndig- heten kunna förelägga andra företag som bedriver verksamhet inom sektorn för elektronisk kommunikation eller nära anknutna sektorer att tillhandahålla sådana upplysningar eller handlingar. Förelägganden ska få förenas med vite. Den som bedriver verksamhet som omfattas av lagen ska på begäran av Berec lämna de upplysningar eller handlingar som Berec behöver för kontroll av att dess yttranden följs. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås inte att uppgifter från andra företag ska kunna inhämtas genom förelägganden eller att förelägganden ska kunna förenas med vite. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga synpunkter på det. PTS anser att det bör finnas en uttrycklig skyldighet att lämna uppgifter till myndigheten samt påpekar att möjlig- heten att få in uppgifter från andra företag än de som bedriver verksamhet som omfattas av lagen är begränsad utan en möjlighet att förelägga om detta. Skälen för regeringens förslag: Enligt 7 kap. 3 § första stycket 1–4 LEK får tillsynsmyndigheten förelägga den som bedriver verksamhet som omfattas av lagen att tillhandahålla myndigheten upplysningar och hand- lingar som behövs för kontroll av –betalning av avgift, –efterlevnaden av de allmänna skyldigheter som gäller enligt lagen, –efterlevnaden av villkor som meddelats med stöd av lagen, och –efterlevnaden av de särskilda skyldigheter som ålagts enligt lagen. Enligt andra stycket i paragrafen får sådana förelägganden förenas med vite. Bestämmelserna genomför artikel 5.1 i ramdirektivet och artiklarna 10.1, 10.4och 11.1 första stycket a och b i auktorisationsdirektivet (se prop. 2002/03:110 s. 285 f. och 298). Artiklarna motsvaras i huvudsak av artik- larna 20.1 första stycket första meningen, 21.1 första stycket a och b, 30.1 andra stycket och 30.4 i EU-direktivet. I artikel 20.1 första stycket första meningen har uppgiftsskyldigheten ut- vidgats till att avse även uppgifter som är nödvändiga för att Berec ska kunna säkerställa att yttranden som antas i enlighet med EU-direktivet och 2021/22:136 Berecförordningen (EU) 2018/1971 följs. Uppgiftsskyldigheten i förhål- lande till Berec är ny. I övrigt motsvarar bestämmelsen i huvudsak arti- kel 5.1 första stycket första meningen i ramdirektivet. I förarbetena till LEK bedömdes att rätten till nödvändig information enligt artikel 5.1 i ramdirektivet i praktiken inskränkts av artikel 11.1 i auktorisa- tionsdirektivet genom att det där specificerades vad som är nödvändig infor- Någon allmän skyldighet att lämna nödvändig information infördes därför inte i LEK (se prop. 2002/03:110 s. 285 och prop. 2010/11:115 s. 143). Artiklarna motsvaras av artikel 20.1 respektive artikel 21 i EU-direktivet. Av artikel 21.1 första stycket i EU-direktivet framgår dock numera att den uppgiftsskyldighet som regleras där gäller utöver artikel 20. bedöms artiklarna 20.1 första stycket första meningen, 21.1 första stycket a och b, 30.1 andra stycket och 30.4 i EU-direktivet sammantagna innebära att tillsynsmyndigheten ska ha möjlighet att få de uppgifter som behövs för tillsyn över att lagen samt de beslut om skyldigheter, åtaganden eller villkor och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen följs. bestämmelse med en sådan innebörd bör föras in i den nya lagen. skyldigheten bör på motsvarande sätt som tidigare regleras som en möjlighet för tillsynsmyndigheten att förelägga någon att lämna upplysningar eller handlingar. Ett sådant föreläggande ska också kunna förenas med vite. Att en aktör inte följer ett föreläggande kan vara skäl att vidta ytterligare tillsynsåtgärder (se avsnitt 20.3). Av artikel 76.3 framgår bl.a. att tillsynsmyndigheten kan kräva att ett före- tag som anses ha betydande inflytande på marknaden lämnar in redogörelser för efterlevnaden av villkoren för saminvestering eller tillträde som anges i artikel 76.1 (se vidare avsnitt 14.4 och 14.5 om bindande åtagan- I den mån sådana redogörelser krävs in för att kontrollera att villko- ren följs är redogörelserna exempel på uppgifter som behövs för tillsynen. Någon särskild reglering av detta uppgiftslämnande behövs därför inte. Utöver detta bör den som bedriver verksamhet som omfattas av lagen på begäran av Berec tillhandahålla de upplysningar eller handlingar som Berec behöver för kontroll av att dess yttranden följs. För det fall den information som tillsynsmyndigheten kan samla in enligt artikel 20.1 första stycket i EU-direktivet är otillräcklig har det i andra stycket införts en ny möjlighet att begära in information även från andra relevanta företag som är aktiva inom sektorn för elektronisk kommuni- kation eller nära anknutna sektorer. En motsvarande möjlighet bör införas i den nya lagen. Som PTS påpekar bör tillsynsmyndigheten ha möjlighet att förelägga en sådan aktör att lämna uppgifter. Företag ska enligt arti- kel 20.1 sjätte stycket tillhandahålla begärd information snabbt och enligt den tidsram och med den detaljeringsgrad som krävs. Även ett sådant före- läggande bör därför kunna förenas med vite. Enligt skäl 57 i EU-direktivet tar artikeln bl.a. sikte på den som till- Ett annat exempel skulle kunna vara företag som tillhandahåller tjänster som i och för sig faller utanför definitionen för interpersonella kommunikationstjänster, t.ex. applikationer där det finns en chattfunktion men den funktionen inte anses vara det huvudsakliga syftet med tjänsten. Det är även tänkbart att ett föreläggande skulle kunna riktas mot andra företag än sådana som tillhandahåller elektroniska kom- munikationsnät och elektroniska kommunikationstjänster som kan ha skyl- digheter enligt lagen (2016:534) om åtgärder för utbyggnad av bredbandsnät. Regeringens förslag: Bestämmelserna i lagen om elektronisk kommu- nikation om tillsynsförfarandet, tillsynsåtgärder och interimistiska be- slut ska föras över till den nya lagen. Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Promemorians lagförslag har en annan utformning. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga synpunkter på det. PTS efterfrågar ett förtydligande av användningen av underrättelse och föreläggande. Skälen för regeringens förslag: Om tillsynsmyndigheten har skäl att misstänka att den som bedriver verksamhet enligt LEK inte följer lagen eller de beslut om skyldigheter eller villkor eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, eller inte använder en radiosändare i den utsträckning som villkoren medger, ska myndigheten enligt 7 kap. 4 § LEK underrätta den som bedriver verksamheten om detta förhållande och ge denne möjlighet att yttra sig inom skälig tid. får enligt 7 kap. 5 § meddela de förelägganden och förbud som behövs för att rättelse av en överträdelse som avses i 4 § ska ske eller inom skälig tid. Den som är föremål för tillsyn ska alltid ha en möjlighet att yttra sig. Underrättelsen ger tillsynsföremålet en möjlighet att bemöta misstanken och eventuellt vidta rättelse på frivillig väg utan att tillsynsmyndigheten meddelar ett föreläggande. Det krävs däremot inte att den som fått en underrättelse inte har rättat sig efter vad som står i den för att ett före- läggande ska få meddelas. Ett föreläggande kan meddelas i samband med en underrättelse eller senare beroende på vad tillsynsmyndigheten bedömer som mest lämpligt med hänsyn till omständigheterna. Reglernas utformning syftar till att snabba på och effektivisera tillsynsprocessen (se prop. 2010/11:115 s. 140 och 185). Att förelägga i samband med en under- rättelse förkortar i regel tillsynsprocessen och kan till exempel motiveras av att upprätthålla stabiliteten på marknaden. Om ett föreläggande inte följs kan tillsynsmyndigheten återkalla ett till- stånd, ändra tillståndsvillkor eller besluta att den som åsidosatt en skyldig- het helt eller delvis ska upphöra med verksamheten, om inte överträdelsen är av mindre betydelse. kan också meddela de ytter- ligare förelägganden eller förbud som behövs för efterlevnaden av lagen eller av de beslut om skyldigheter eller villkor eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Sådana åtgärder får dock vidtas först efter det att den tidsfrist som gavs i underrättelsen löpt ut. Förelägganden och förbud får förenas med vite. Dessa bestämmelser genomför artikel 10.2, 10.3 och 10.5 i auktorisa- tionsdirektivet (se prop. 2002/03:110 s. 299 f. och 398 f. och prop. 2010/ 11:115 s. 139 f. och 185 f.). Artikel 30.2, 30.3 och 30.5 i EU-direktivet motsvarar i sak artikel 10.2, 10.3 och 10.5 i auktorisationsdirektivet. Be- stämmelserna i 7 kap. 4 och 5 §§ LEK bör därför föras över till den nya lagen. Det bör även omfatta åtaganden av ett företag med betydande infly- tande på marknaden om villkor för saminvestering eller tillträde (se avsnitt 18.1). 2021/22:136 I avvaktan på att ett ärende avgörs slutligt får tillsynsmyndigheten enligt 7 kap. 8 § LEK förelägga någon att genast efterleva lagen eller de beslut om skyldigheter eller villkor eller de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, återkalla ett tillstånd eller ändra tillståndsvillkoren, eller besluta att en verksamhet helt eller delvis ska upphöra. Ett sådant beslut får förenas med vite. En förutsättning för ett sådant ingripande är att en överträdelse av lagen eller av de beslut om skyldigheter eller villkor eller av de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen utgör ett allvarligt hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller folkhälsan. Vidare kan ett sådant föreläggande beslutas om överträdelsen kan befaras orsaka allvarliga ekonomiska eller operativa problem för tillhandahållare eller användare av elektroniska kommunikationsnät eller elektroniska kommunikationstjänster, eller andra användare av radiofrekvenser. Giltighetstiden för ett sådant beslut får vara högst . Om rättelse inte vidtas, får giltighetstiden förlängas med ytterligare högst . Bestämmelserna genomför artikel 10.6 i auktorisationsdirektivet (se prop. 2002/03:110 s. 300 f. och 399 och 2010/11:115 s. 140 och 186) som motsvaras av artikel 30.6 i EU-direktivet. Bestämmelserna i 7 kap. 8 § LEK bör därför föras över till den nya lagen. Ett tillägg bör göras även här för att tydliggöra att åtgärderna även ska få avse åtaganden av ett företag med betydande inflytande på marknaden om villkor för saminvestering eller tillträde (se avsnitt 18.1). 20.4Ändring och återkallelse av tillstånd Regeringens förslag: Bestämmelserna i lagen om elektronisk kommu- nikation om återkallelse av tillstånd, ändring av tillståndsvillkor och ekonomisk kompensation ska föras över till den nya lagen. Ett tillstånd till annan radioanvändning av ett harmoniserat frekvensutrymme än den som följer av de harmoniserade villkoren ska få återkallas och till- ståndsvillkoren få ändras , om det finns efterfrågan på den harmoniserade användningen. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens för- slag. I promemorian föreslås att bestämmelser om samråd ska meddelas i lag. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga synpunkter på det. och har synpunkter på den ekonomiska ersättningen vid återkallelse. efterfrågar mer nyanserade regler när det gäller återkallelse av tillstånd för annan användning än på de harmoniserade villkoren. Skälen för regeringens förslag Återkallelse av tillstånd och ändring av tillståndsvillkor Enligt 7 kap. 6 § LEK får ett tillstånd återkallas och tillståndsvillkor änd- ras , om –ett sådant tillstånd som är en förutsättning för att tillstånd att använda radiosändare ska beviljas har upphört att gälla, om inte särskilda skäl talar mot en återkallelse, – den som har sökt tillståndet har lämnat oriktiga uppgifter eller inte Prop. 2021/22:136 lämnat uppgifter av betydelse för tillståndet, –förändringar inom radiotekniken eller ändringar i radioanvändningen på grund av internationella överenskommelser som har anslutit sig till eller bestämmelser antagna med stöd av fördraget om Euro- peiska unionens funktionssätt har medfört att ett nytt tillstånd med samma villkor inte skulle kunna meddelas, –radioanvändningen har orsakat skada för säkerhet eller det kan antas att radioanvändningen kommer att orsaka sådan skada, –tillståndshavaren trots påminnelse inte betalar avgifter enligt lagen, eller –tillståndshavaren begär att tillståndet ska återkallas. Tillståndsvillkor får också ändras vid medgivande till över- låtelse av tillstånd att använda radiosändare eller nummer. Tillstånd för sådan radioanvändning som omfattas av s.k. dubbel tillstånds- plikt får inte återkallas på grund av att den har eller kan antas komma att orsaka skada för säkerhet (se prop. 2019/20:15 s. 31 f. och 47 f.). Ett tillstånd får återkallas enligt punkterna 1–4 endast om ändamålet med återkallelsen inte lika väl kan tillgodoses genom att tillståndsvillkoren ändras. Om det finns skäl att återkalla ett uthyrt tillstånd att använda radiosändare på grund av omständigheter som hänför sig till hyrestagaren, anges i 7 kap. 6 a § LEK att återkallelsen i stället ska avse medgivandet till uthyrning. Enligt 7 kap. 7 § LEK får en frekvenstilldelning för rundradiosändning ändras, om det är nödvändigt för att nya användare ska få möjlighet att bedriva sådan verksamhet. Vidare anges att en återkallelse av tillstånd eller ändring av tillståndsvillkor på grund av förändringar inom radiotekniken får beslutas endast om det finns synnerliga skäl med hänsyn till intresset av en effektiv användning av radiofrekvenser. I detta sammanhang ska det särskilt beaktas i vilken utsträckning rimligt ekonomiskt utbyte av utrust- ningen uppnåtts och vilka effekterna blir på tillståndshavarens verksamhet av en återkallelse eller ändring av tillståndsvillkoren. Bestämmelserna har stöd i artikel 14 i auktorisationsdirektivet. Arti- klarna 18 och 19 i EU-direktivet motsvarar i huvudsak artikel 14 i aukto- risationsdirektivet. Av den nya artikel 19.2 framgår dock att ett tillstånd att använda radiosändare får begränsas eller återkallas för att kunna säker- ställa en ändamålsenlig och effektiv användning av radiofrekvenser eller för att kunna frigöra harmoniserat frekvensutrymme. I sådana fall får det finnas nationella system för att ersätta tillståndshavare på lämpligt sätt. Att ändra radioanvändningen genom införande av icke teknik- och tjänste- neutrala villkor ska enligt artikel 19.3 inte i sig utgöra tillräcklig grund för att återkalla en nyttjanderätt till radiospektrum. Reglerna i 7 kap. 6–7 §§ LEK bedöms vara förenliga med artiklarna 18 och 19.1–19.3 i EU-direktivet. De bör därför föras över till den nya lagen.