prop · H903215 · 2022-04-05 00:00:00 — Regeringen kan vidare konstatera att en koncentration av antalet behöriga tingsrätter har föreslagits av (SOU 2016:72 s.151 f.). lyfter frågan om huruvida färre behöriga domstolar skulle kunna begränsa gäldenärers benägenhet att ansöka om företagsrekonstruktion på grund av ökade avstånd till behörig domstol. En koncentration kan visserligen innebära längre resor och ökade kostnader för de parter som behöver inställa sig vid domstolen. Som utredningen konstaterar får denna fråga dock allt mindre betydelse genom de ökade möjligheterna för parter och professionella aktörer att närvara vid sammanträden i domstol via videokonferens eller andra tekniska lös- ningar. Detta bedöms därför inte som något tungt bärande skäl mot en koncentration. Mot den bakgrunden anser regeringen, i likhet med de flesta remissinstanserna, att antalet tingsrätter som handlägger ärenden om företagsrekonstruktion bör minskas. Det bör dock inte i lag anges vilka tingsrätter som ska vara behöriga att pröva en ansökan om företagsrekonstruktion (jfr prop. 2013/14:219 s. 76 och 270 f. och prop. 2018/19:50 s. 60). Detta bör i stället regleras i förordning. En lämplig utgångspunkt bör vara att en tingsrätt i varje län ges sådan behörighet men i linje med vad och vissa remissinstanser föreslår kan det finnas anledning att överväga en koncentration till färre tingsrätter än så. Regeringen har för avsikt att ge i uppdrag att lämna förslag på vilka tingsrätter som ska vara behöriga att pröva ansökningar om företagsrekonstruktion. Det kan finnas skäl att överväga hur forumreglerna för ärenden om företagsrekonstruktion ska förhålla sig till vilka tingsrätter som är behöriga att handlägga konkursärenden. 2021/22:215 14.4 Regeringens bedömning: Direktivets bestämmelser om elektronisk kommunikation uppfylls redan av svensk rätt. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot bedömningen. Skälen för regeringens bedömning Direktivets bestämmelser om elektroniska kommunikationsmedel I insolvensdirektivet finns bestämmelser om elektronisk kommunikation avseende insolvensförfaranden. Bestämmelserna syftar till att förkorta förfarandena, underlätta för borgenärer att delta och säkerställa likartade förhållanden för borgenärer oberoende av var i unionen de befinner sig (skäl 90). Direktivet (artikel 28) föreskriver att medlemsstaterna beträffande insolvensförfaranden ska säkerställa att parterna i förfarandet, förvaltaren och den rättsliga eller administrativa myndigheten kan utföra åtminstone följande åtgärder, även i gränsöverskridande situationer, genom användning av elektroniska kommunikationsmedel: –anmälan av fordringar, –inlämnande av rekonstruktionsplaner eller betalningsplaner, –underrättelser till borgenärer, och –ingivande av invändningar och överklaganden. Av skälen framgår att medlemsstaterna bör kunna välja medel för elektro- nisk kommunikation, t.ex. ett för ändamålet upprättat system för elektro- nisk överföring av dokument eller användning av e-post (skäl 91). Vidare anges att direktivet inte begränsar medlemsstaternas möjlighet att inrätta funktioner som säkerställer säkerheten i den elektroniska kommunika- tionen, t.ex. elektronisk signatur eller betrodda tjänster. Svensk rätt tillåter redan elektronisk kommunikation Frågan om att i större utsträckning möjliggöra för elektronisk kom- munikation i ärenden om företagsrekonstruktion och konkurs har behandlats i regeringens proposition En effektivare konkurshantering och lett till lagstiftning (prop. 2020/21:148, bet. 2020/21:CU19 och rskr. 2020/21:318). Direktivets krav när det gäller elektronisk kommunikation i konkurs och företagsrekonstruktion är alltså redan genomförda i svensk rätt och de förslag som regeringen lämnar i denna proposition föranleder inte något behov av ytterligare justeringar. När det gäller skuldsanering är det möjligt att ansöka elektroniskt enligt såväl lagen (2016:676) om skuldsanering för företagare som skuldsaneringslagen (2016:675). Det är enligt dessa lagar även möjligt att göra en elektronisk ansökan om omprövning av ett beslut om Lagarna hindrar inte heller i övrigt sådan elektronisk kommunikation som föreskrivs av direktivet (artikel 28 a–d). torde det vara så att kommunikationen i skuldsaneringsärenden sker på det sätt som är enklast och mest effektivt i det enskilda fallet. att detta i många fall innebär att underrättelser och andra handlingar skickas elektroniskt, t.ex. via e-post (jfr prop. 2015/16:125 s. 216). heller lagen (1996:242) om domstolsärenden, som är den lag som gäller Prop. 2021/22:215 vid överklagande av beslut, hindrar elektronisk kommunikation. Sammantaget gör regeringen därför bedömningen att svensk rätt redan uppfyller direktivets krav om elektronisk kommuni- kation. Regeringens bedömning: Direktivets regler om statistik kräver inte någon lagstiftningsåtgärd. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: I insolvensdirektivet anges att det är viktigt att samla in tillförlitliga och jämförbara uppgifter om hur förfarandena för rekonstruktion, insolvens och skuldavskrivning fungerar för att övervaka genomförandet och tillämpningen av direktivet (skäl 92). Vidare anges att medlemsstaterna bör samla in och aggregera uppgifter som är tillräckligt detaljerade för att möjliggöra en korrekt bedömning av hur direktivet fungerar i praktiken och meddela dessa uppgifter till Euro- peiska kommissionen. I direktivet regleras vilka uppgifter som medlems- staterna är skyldiga att samla in och sammanställa (artikel 29). Bestäm- melserna handlar om att medlemsstaterna på årsbasis ska sammanställa och rapportera vissa uppgifter om förfaranden som rör rekonstruktion, insolvens och skuldavskrivning. går det att få fram merparten av de uppgifter som efterfrågas. är det vissa uppgifter som sannolikt inte finns automatiskt åtkomliga hos t.ex. Domstolar eller . Det kan därför bli aktuellt med anpassningar av befintliga verksamhetsstöd för att underlätta insamlingen av uppgifterna. Detta medför dock inte behov av någon lagstiftnings- åtgärd. Regeringens förslag: Med anledning av den nya lagen om företags- rekonstruktion ska det göras följdändringar i ett antal andra författ- Ändringarna innebär att hänvisningar till den nuvarande lagen om företagsrekonstruktion anpassas för att avse den nya lagen och för att stämma överens med paragrafindelningen i den nya lagen. görs ändringar för att anpassa hänvisningarna till den delvis nya terminologin i den nya lagen. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. ningen föreslår färre och delvis andra följdändringar än regeringen. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller invänder inte mot det. Två remissinstanser efterfrågar fler följd- anser att ytterligare följdändringar bör göras i lagen (2016:676) om skuldsanering för företagare för att den lagen ska motsvara förslaget till ändring i skuldsaneringslagen (2016:675). anser vidare att lagen om skuldsanering för företagare även bör hänvisa till den nuvarande lagen om före- tagsrekonstruktion i vissa avseenden eftersom det är relevant för myndig- heten att få reda på om gäldenären genomgått en rekonstruktion enligt den lagen. Riksbank påpekar att bestämmelsen om ackord i lagen (1988:1385) om riksbank bör anpassas till utredningens förslag om att utmönstra begreppet ackord ur lagtexten. Skälen för regeringens förslag: Hänvisningar till den nuvarande lagen om företagsrekonstruktion förekommer i ett stort antal författningar. Dessa hänvisningar behöver ändras med anledning av den nya lagen. Det finns också skäl att i vissa författningar göra ändringar på grund av den delvis nya terminologin i lagen. Som exempel kan nämnas att ”ackord” inte före- kommer som begrepp i den nya lagen och att ”ackordsförhandling” före- slås ersättas med ”planförhandling”. Därutöver finns det anledning att göra vissa konsekvensändringar till följd av att det i den nya lagen införs en ny paragrafindelning. Utredningen föreslår följdändringar i följande lagar: –lagen (1845:50 s. 1) om handel med lösören, som köparen låter i säljarens vård kvarbliva, –lagen (1934:68) om verkan av konkurs, som inträffat i , , eller , –förmånsrättslagen (1970:979), –lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister, –lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område, –lagen (1981:6) om konkurs som omfattar egendom i annat nordiskt land, –preskriptionslagen (1981:130), –lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer, –lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m.m., –konkurslagen (1987:672), –köplagen (1990:931), –lagen om handel med finansiella instrument (1991:980), –lönegarantilagen (1992:497), –stiftelselagen (1994:1220), –inkomstskattelagen (1999:1229), –försäkringsavtalslagen (2005:104), –lagen (2007:324) om hantering av vissa borgenärs- uppgifter, –lagen (2013:948) om stöd vid korttidsarbete, –skuldsaneringslagen, och –lagen om skuldsanering för företagare. Regeringen delar i stort utredningens uppfattning om vilka följdändringar som aktualiseras med anledning av den nya lagen om företagsrekonstruk- tion. Några ändringar i lagen om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område bedöms dock inte nödvändiga Prop. 2021/22:215 eftersom den lagen inte reglerar nationella ackordsförfaranden. huvudsak samma skäl är det inte nödvändigt att ändra reglerna om tillämplig lag i lagen om verkan av konkurs, som inträffat i , , eller (14 §). Regeringen föreslår i avsnitt 7.3.5 att bestämmelsen om stoppningsrätt i köplagen ska justeras så att den inte omfattar företagsrekonstruktion. Någon följdändring i köplagen är därför inte nödvändig. Däremot föreslår regeringen vissa ytterligare följdänd- ringar i inkomstskattelagen och lagen om skuldsanering för företagare. Utöver de ändringar som anges ovan bör det även göras motsvarande ändringar i följande lagar: –lagen om (1981:7) om verkan av konkurs som inträffat i annat nordiskt land, –lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande, –lagen (1998:1757) om förvaltning av vissa fonder inom socialförsäk- ringsområdet, –lagen (2008:962) om valfrihetssystem, –lagen (2011:1029) om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet, –skatteförfarandelagen (2011:1244), och –lagen (2013:311) om valfrihetssystem i fråga om tjänster för elektro- nisk identifiering. I enlighet med vad som anförs av och Riksbank bör det vidare göras ytterligare följdändringar i lagen om skuld- sanering för företagare (56 §) och lagen om riksbank (8 kap. 6 §). Även lagen om riksbank enligt lydelse i prop. 2021/22:41 bör ändras (9 kap. 4 §). I bör vidare hänvisningen till offentligt ackord i reglerna om en boutredningsmans förvaltning av dödsboet (19 kap. 11 §) tas bort eftersom det inte är aktuellt för ett dödsbo att genomgå företagsrekonstruktion. anför att det även kommer att vara relevant för myndigheten att få reda på om en gäldenär har genomgått en företagsrekonstruktion enligt den nuvarande lagen. Myndigheten anser därför att reglerna om vilka handlingar som en gäldenär ska bifoga en ansökan om F-skuldsanering enligt lagen om skuldsanering för företagare (14 §) bör omfatta handlingar enligt både den nuvarande och den nya lagen om företagsrekonstruktion. Det kan dock förutsättas att det är mycket ovanligt att enskilda näringsidkare genomgår ackordsförhandling. I den utsträckning det förekommer, minskar betydelsen av att en gäldenär har genomgått en sådan förhandling ju som förflutit mellan ackordsförhandlingen och ansökan om F-skuldsanering. Det kan alltså förutses att informationen med tiden kommer att bli allt mindre relevant för . Mot denna bakgrund anser regeringen att det inte framstår som motiverat med en särskild regel om att vissa handlingar enligt den nuvarande lagen om företagsrekonstruktion ska bifogas även framöver vid ansökningar om F-skuldsanering. 2021/22:215 16 Regeringens förslag: Den nya lagen om företagsrekonstruktion och ändringarna i annan lagstiftning ska träda i kraft . Den nuvarande lagen om företagsrekonstruktion ska då upphöra att gälla. Den lagen ska emellertid fortfarande gälla när en ansökan om företagsrekonstruktion har gjorts före ikraftträdandet. Hänvisningar i andra lagar till den upphävda lagen om företagsrekonstruktion, till ackord eller till ackordsförhandling enligt den lagen ska tillämpas även efter ikraftträdandet av den nya lagen om det är nödvändigt för att redan uppkomna rättsverkningar ska bestå. bestämmelser om försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning ska gälla i deras äldre lydelse för gärningar begångna vid en förhandling om offentligt ackord. De föreslagna nya bestämmelserna i skuldsaneringslagen och lagen om skuldsanering för företagare ska gälla för samtliga skuldsanerings- ärenden. Om inledandebeslut redan har meddelats vid ikraftträdandet, ska dock den nya bestämmelsen om att en borgenär ska ange sitt namn och person- eller organisationsnummer eller motsvarande identifie- ringsnummer i samband med fordringsanmälan inte tillämpas. Krono- fogdemyndigheten ska även i skuldsaneringsärenden där betalnings- planen löpt ut ha möjlighet att omfördela medel som blivit innestående hos myndigheten. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. Utred- ningen föreslår inte några övergångsbestämmelser för någon annan lag än den nya lagen om företagsrekonstruktion. Utredningen föreslår att lag- ändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens. I promemorian föreslås att lagändringarna ska träda i kraft . Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller invänder inte mot det. anser att det bör införas en övergångsbestämmelse till bestämmelser om försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning (11 kap. 2 §). är inne på samma sak och efterfrågar en bestämmelse som klargör att nu gällande regler alltjämt ska gälla för gärningar som begåtts innan den före- slagna lagändringen träder i kraft. Skälen för regeringens förslag Insolvensdirektivet ska vara genomfört i medlemsstaterna (artikel 34.1). Om en medlemsstat stöter på särskilda svårig- heter vid genomförandet kan genomförandetiden förlängas med högst (artikel 34.2). har underrättat Europeiska kommissionen om sin avsikt att utnyttja denna möjlighet. Direktivet ska alltså vara genomfört i . För direktivets regler om elektronisk kommunikation gäller dock att dessa ska vara genomförda i medlems- staterna (artikel 28 a, b och c) respektive (artikel 28 d). Det är angeläget att lagändringarna träder i kraft . Regeringen bedömer att den tidigast möjliga tidpunkten som den nya lagen om företagsrekonstruktion och ändringarna i övrig lagstiftning kan träda i kraft är . Genom den nya lagen om företagsrekonstruktion blir det möjligt att fastställa hela rekonstruktionsplanen och inte bara skulduppgörelsen. En företagsrekonstruktion enligt den nuvarande lagen genomförs under andra förutsättningar och på andra villkor än en företagsrekonstruktion där hela planen kan fastställas. Regeringens förslag innebär vidare bl.a. att kraven på rekonstruktörerna skärps. Om de nya bestämmelserna skulle gälla för rekonstruktioner som inletts före ikraftträdande skulle det kunna leda till att en rekonstruktör i ett pågående ärende kan behöva entledigas om han eller hon inte bedöms uppfylla lämplighetskraven i den nya lagen. Till detta kommer en rad andra förändringar i fråga om bl.a. kraven för att inleda företagsrekonstruktion, hur gäldenärens avtal ska hanteras under förfarandet och rekonstruktörens skadeståndsansvar. Detta sammantaget gör att regeringen föreslår att de äldre bestämmelserna fortfarande ska gälla när ansökningar har gjorts före ikraftträdandet av den nya lagen om företagsrekonstruktion. Det innebär att ärenden om företagsrekonstruktion i vissa fall ska handläggas enligt nuvarande regelverk även efter ikraft- trädandet av den nya lagen. Även ackordsförhandling kommer således att kunna inledas efter ikraftträdandet. Ett antal bestämmelser i andra lagar innehåller en hänvisning till den nuvarande lagen om företagsrekonstruktion, till ackord eller till ackordsförhandling enligt den lagen (se avsnitt 15 om behovet av följd- ändringar). Det kan t.ex. handla om att vissa rättsverkningar är knutna till att företagsrekonstruktion har inletts enligt den nuvarande lagen eller till att ackordsförhandling beviljats. Det är lämpligt att dessa rättsverkningar består även efter att lagen har upphört att gälla. Med hänsyn till detta och då ärenden om företagsrekonstruktion dessutom i vissa fall kommer att handläggas enligt den nuvarande lagen föreslår regeringen att sådana hänvisningar i andra lagar fortfarande ska gälla även efter ikraftträdandet av den nya lagen. En särskild fråga som tas upp av och Åklagar- myndigheten är behovet av en övergångsbestämmelse till regler om försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning (11 kap. 2 §). Av lagen (1964:163) om införande av framgår att straff ska bestämmas efter den lag som gällde när gärningen företogs (5 § andra stycket). Gäller annan lag när dom meddelas, ska den lagen tillämpas, om den leder till frihet från straff eller till lindrigare straff. Om den sistnämnda bestämmelsen – från vilken i sin tur gäller ett undantag – tillämpas i nu förevarande fall, skulle regeringens förslag till ändring av bestämmelserna om försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning innebära att sådana gärningar begångna inom ramen för en förhandling om offentligt ackord upphör att vara straffbara. Särskilt mot bakgrund av att en ackords- förhandling kommer att kunna äga rum även 2021/22:215 efter ikraftträdandet av den nya lagen om företagsrekonstruktion framstår inte detta som en lämplig ordning. Regeringen föreslår därför en över- gångsbestämmelse till bestämmelser om försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning i syfte att säkerställa att bestämmelserna kommer gälla även framöver för gärningar begångna vid en förhandling om offentligt ackord. Vad gäller de övriga ändringar som regeringen i avsnitt 13 föreslår i skuldsaneringslagen (2016:675) och lagen (2016:676) om skuldsanering för företagare bör utgångspunkten vara att de ska gälla från ikraftträdandet för samtliga skuldsaneringsärenden. Det är däremot inte ändamålsenligt att låta de nya bestämmelserna om vilka uppgifter en borgenär ska anmäla i ett skuldsaneringsförfarande gälla för ärenden där beslut att inleda skuldsanering har meddelats före ikraftträdandet. Om de nya bestämmel- serna skulle tillämpas i dessa fall, kan det riskera att leda till att Krono- fogdemyndigheten behöver kungöra beslut om att inleda skuldsanering på nytt. I vart fall skulle borgenärerna behöva underrättas om de ytterligare uppgifter som ska lämnas i samband med fordringsanmälan. Regeringen föreslår i stället att de nya bestämmelserna om vilka uppgifter en borgenär ska anmäla i ett skuldsaneringsförfarande inte tillämpas för ärenden där inledandebeslut har meddelats före ikraftträdandet. Skuldsaneringslagen och lagen om skuldsanering för företagare trädde i kraft . Det kan därför förekomma att det i ett avslutat ärende kvarstår inbetalda medel som inte har kunnat betalas ut till en borgenär. behöver kunna hantera även dessa medel. Därför föreslår regeringen att i ärenden där betalningsplanen löpt ut för ikraftträdandet ska ha möjlighet att fördela medel som kvarstår hos myndigheten och som en borgenär har förlorat sin rätt till. Sådana medel ska fördelas mellan övriga borgenärer och i andra hand betalas tillbaka till gäldenären. Om utbetal- ning eller återbetalning inte är möjlig, tillfaller medlen staten. Lagrådet anför att eftersom det rör sig om en preskriptionsordning bör bestämmel- serna inte tillämpas på äldre fordringar. Regeringen delar denna uppfattning. De övergångsbestämmelser som föreslås bör därför, i enlighet med vad Lagrådet förordar, utformas på så sätt att de nya reglerna om omfördelning av innestående medel hos Kronofogdemyn- digheten tillämpas först såvitt gäller ärenden där betalningsplanen har löpt ut före ikraftträdandet. Det innebär att en borgenär i ett sådant ärende har på sig att göra anspråk på innestående medel. Det motsvarar vad som föreslås gälla framöver för borgenärer i ärenden där betalningsplanen inte löpt ut. Regeringens bedömning: Förslaget till ny lag om företagsrekonstruk- tion bedöms leda till bättre och mer hållbara rekonstruktioner. I förlängningen bör detta leda till att rekonstruktionsförfarandet blir mer attraktivt och medföra att färre i grunden livskraftiga företag måste avvecklas till följd av ekonomiska problem. Detta bör ge positiva effekter för både gäldenärer och borgenärer samt innebära samhälls- ekonomiska vinster. bedöms gäldenärens kostnader för att genomgå företagsrekonstruktion öka något. Förslagen om skärpta krav på rekonstruktörer och att de ska ställas under tillsyn bedöms öka förutsättningarna för lyckade företags- rekonstruktioner och minska risken för brottsligt utnyttjande av rekon- struktionsregelverket och lönegarantin. Förslagen om att rekonstruktörer ska ställas under tillsyn bedöms medföra ökade kostnader för . De ökade kost- naderna bör finansieras genom avgifter. I övrigt bedöms förslagen inte leda till annat än marginellt ökade kostnader för domstolarna och andra myndigheter, och dessa kostnader kan finansieras inom befintliga ramar. Utredningens bedömning överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen bedömer kostnaderna för som något lägre än regeringen. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna instämmer i utred- ningens respektive promemorians bedömning eller invänder inte mot den. , och anför att utred- ningens förslag medför ökade kostnader för myndigheterna, bl.a. avseende drift och underhåll av it-system och utbildningsinsatser. anger att under förutsättning att reformen samordnas med förslaget om ett reformerat konkursförfarande (Ds 2019:31) så delar verket utredningens bedömning av de ekonomiska konsekvenserna för domstolar. anser att det är svårbedömt i vilken omfattning dom- stolarna kommer att få fler och mer komplicerade ärenden och därmed merkostnader. Tingsrätten anser att det finns skäl att anta att reformen kommer att föranleda ökad arbetsbörda och ökade kostnader för de berörda domstolarna samt behov av utbildningsinsatser och att det finns skäl att följa upp konsekvenserna efter att bestämmelserna varit i kraft . efterfrågar en analys av vilka ekonomiska konsekvenser utred- ningens förslag kan förväntas få för de allmänna domstolarna. framhåller att det är viktigt att de tingsrätter som ska handlägga ärenden om företagsrekonstruktion får de ytterligare resurser som kommer att krävas och påpekar att behovet av utbildningsinsatser kommer att bli Plana anför att det saknas en analys av hur reformen kommer att påverka antalet rekonstruktioner och konkurser. Plana påpekar vidare att utred- ningens förslag innebär att företag vars rekonstruktörer inte är konkurs- förvaltare kommer att bli exkluderade från marknaden vilket kommer att få som konsekvens att utbudet av rekonstruktörer begränsas. 2021/22:215 anser att utredningen intar en mindre företagarvänlig attityd än direktivet och att förslagen kommer försvåra för små företag att få en andra chans. framhåller att förslagen i flera avseenden kan medföra att fler krisande företag än kan säkra sin livskraft och undvika konkurs men att det saknas en analys av vilka konsekvenser förslagen kan väntas få för borgenärerna. anser att utredningens bedömning av hur förslagen kommer att påverka företagen är bristfällig. Detta gäller bl.a. hur företagens kredit- möjligheter kommer att påverkas . Riksbank efter- frågar en mer utförlig analys av förslagens ekonomiska konsekvenser för borgenärer. framhåller att utredningens konsekvensbedömning i några avseenden är bristfällig.