prop · H90383d2 · 2022-01-01 00:00:00 — I avtalsöverenskommelsen ska bestämmelserna i artikel 30 specificeras och innehålla åtminstone följande delar: 1.Överenskommelsens tillämpningsområde i fråga om infrastruktur och anläggningar för tjänster, strukturerade i enlighet med bilaga II. Det ska omfatta alla aspekter av infrastrukturförvaltning, inklusive underhåll och förnyelse av den infrastruktur som redan är i drift. Anläggande av ny infrastruktur får, om lämpligt, också inkluderas. 2.Strukturen för betalningar eller anslagna medel som fördelas mellan de infrastrukturtjänster som förtecknas i bilaga II, underhåll och modernisering, och hantering av existerande eftersläpningar i fråga om underhåll och modernisering. Om lämpligt får strukturen för betalningar eller medel som anslås till ny infrastruktur inkluderas. 3.Användarorienterade prestandamål i form av indikatorer och kvalitetskriterier som omfattar aspekter som t.ex. a)tågprestanda, såsom linjehastighet, tillförlitlighet och kundtillfredsställelse, b)nätkapacitet, c)förvaltning av tillgångar, d)verksamhetsvolymer, e)säkerhetsnivåer, och f)miljöskydd. 4.Mängden möjliga eftersläpningar i fråga om underhåll och vilka tillgångar som kommer att fasas ut och därmed utlösa olika finansiella flöden. 5.Incitament som avses i artikel 30.1, med undantag för sådana incitament som genomförs genom regleringsåtgärder enligt artikel 30.3. 6.Minimiskyldigheter i fråga om rapportering för infrastrukturförvaltaren avseende innehåll och frekvens i rapportering en, inklusive information som ska offentliggöras . 7.Den överenskomna löptiden för överenskommelsen, som ska synkroniseras och vara förenlig med löptiden för infrastrukturförvaltarens verksamhetsplan, koncession eller tillstånd, när så är lämpligt, och de ramar och regler för fastställande och uttag av avgifter som fastställts av staten. 8.Regler för hantering av större driftstörningar och nödsituationer, inklusive beredskapsplaner och förtida upphävande av avtalsöverenskommelsen, och information till användare . 9.Korrigeringsåtgärder som ska vidtas om någon av parterna bryter mot sina avtalsförpliktelser, eller i undantagsfall påverkar tillgången till offentlig finansiering, inbegripet villkor och förfaranden för omförhandling och förtida upp hävande. L 343/68 Europeiska unionens officiella tidning KRAV AVSEENDE KOSTNADER OCH AVGIFTER MED ANKNYTNING TILL JÄRNVÄGSINFRASTRUKTUR (som avses i artiklarna 32.1 och 35) 1.De par som ska övervägas av infrastrukturförvaltaren när de fastställer en förteckning över marknadssegment i syfte att införa uppräkningar i avgiftssystemet i enlighet med artikel 32.1 ska innehålla åtminstone följande: a)Persontrafik/godstrafik. b)Tåg som transporterar farligt gods/andra godståg. c)Inrikes trafik/utrikes trafik. d)Kombinerad transport/direkttåg. e)Persontrafik i städer och regioner/interurban persontrafik. f)Systemtåg/vagnslasttåg. g)Reguljär tågtrafik/tillfällig tågtrafik. 2.Den verksamhetsstyrning som avses i artikel 35 ska vara baserad på följande grundprinciper: a)För att uppnå en överenskommen prestandanivå för tjänsterna och för att inte äventyra en tjänsts ekonomiska livskraft, ska infrastrukturförvaltaren komma överens med sökande om de viktigaste parametrarna för verksam hetsstyrningen, i synnerhet värdet av förseningar, tröskelvärdena för betalningar som ska verkställas inom ramen för verksamhetsstyrningen avseende både enskilda tåg och alla tåg för ett järnvägsföretag . b)Infrastrukturförvaltaren ska meddela järnvägsföretagen tågplanen, som ska användas som grund för beräkning av förseningar, minst före tågets avgång. Infrastrukturförvaltaren får tillämpa en kortare tidsfrist i händelse av force majeure eller sena ändringar av tågplanen. c)Alla förseningar ska hänföras till någon av följande klasser och underklasser: 1. Hantering av drift/planering som kan hänföras till infrastrukturförvaltaren 1.4Felaktig tillämpning av prioritetsregler 2.Infrastrukturanläggningar som kan tillskrivas infrastrukturförvaltaren 2.2 Signalanläggningar vid plankorsningar 2.4 Utrustning för strömförsörjning 3.Orsaker som har att göra med byggnadskonstruktioner hänförliga till infrastrukturförvaltaren Europeiska unionens officiella tidning L 343/69 3.2Oegentligheter vid utförande av konstruktionsarbete 3.3Hastighetsbegränsning på grund av defekt spår 4.Orsaker som kan tillskrivas andra infrastrukturförvaltare 4.1 Orsakad av föregående infrastrukturförvaltare 4.2 Orsakad av nästa infrastrukturförvaltare 5.Kommersiella orsaker hänförliga till järnvägsföretaget 5.1 Överskridande av uppehållstiden 5.2 Begäran från järnvägsföretaget 5.4 Oegentligheter i samband med lastning 5.5 Kommersiell förberedelse av tåg 6.Rullande materiel hänförliga till järnvägsföretaget 6.1Planering/ändring av omloppsplan 6.2Tågbildning som utförs av järnvägsföretag 6.3Problem som påverkar passagerarvagnar 6.4Problem som påverkar godsvagnar 6.5Problem som påverkar spårvagnar, lok och motorvagnar 7.Orsaker hänförliga till andra järnvägsföretag 7.1 Orsakad av nästa järnvägsföretag 7.2 Orsakad av föregående järnvägsföretag 8.Externa orsaker som inte kan hänföras till infrastrukturförvaltare eller järnvägsföretag 8.4 Konsekvenser av väderleksförhållanden och naturliga orsaker 8.5 Försening på grund av externa orsaker i efterföljande nät 8.6 Andra orsaker 9.Sekundära orsaker som inte kan hänföras till infrastrukturförvaltare eller järnvägsföretag 9.1 Allvarliga incidenter, olyckor och faror L 343/70 Europeiska unionens officiella tidning 9.2Spåret upptaget på grund av tågets försening 9.3Spåret upptaget på grund av ett annat tågs försening d)När det är möjligt ska förseningar tillskrivas en enda organisation, med hänsyn till både ansvaret för orsaken till störningen och förmågan att återupprätta normala trafikförhållanden. e)Vid beräkningen av betalningar ska hänsyn tas till den genomsnittliga förseningen i tågtrafik med liknande punktlighetskrav. f)Infrastrukturförvaltaren ska meddela järnvägsföretagen beräkningen av betalningar som ska verkställas inom ramen för verksamhetsstyrningen. Denna beräkning ska omfatta alla försenade tåg av högst en månad. g)Utan att befintliga förfaranden för överklaganden och bestämmelserna i artikel 56 åsidosätts, ska det i händelse av tvister avseende verksamhetsstyrningen finnas en metod för tvistlösning som gör det möjligt att avgöra sådana ärenden skyndsamt. Denna metod för tvistlösning ska vara opartisk gentemot de berörda parterna. Om denna metod tillämpas ska ett beslut fattas . h)ska infrastrukturförvaltaren offentliggöra den årliga genomsnittliga prestandanivå som uppnåtts av järnvägsföretagen på grundval av de viktigaste parametrarna som överenskommits för verksamhetsstyrningen. Europeiska unionens officiella tidning L 343/71 (som avses i artikel 43) 1.Tågplanen ska upprättas en gång per kalenderår. 2.Ändringarna av tågplanen ska genomföras den andra lördagen . Om en ändring eller justering genomförs , framför allt för att, om så behövs, kunna ta hänsyn till ändringar av tidtabeller för regional passagerartrafik, ska detta genomföras den andra lördagen och mellan dessa datum om det behövs. Infrastrukturförvaltarna får komma överens om andra datum och i så fall ska kommissionen informeras om detta, såvida det kan påverka internationell trafik. 3.Sista ansökningsdagen för ansökningar om kapacitet som ska införas i tågplanen får inte infalla tidigare än planen börjar gälla. 4.Senast tågplanen börjar gälla ska infrastrukturförvaltarna säkerställa att preliminära tåglägen för internationell trafik har upprättats i samarbete med andra relevanta infrastrukturförvaltare. Infrastrukturförvaltarna ska säkerställa att man så långt som möjligt håller sig till dessa under de efterföljande processerna. 5.Senast efter det att tidsfristen för budgivning från sökande löpt ut ska infrastrukturförvaltaren utarbeta ett utkast till tågplan. L 343/72 Europeiska unionens officiella tidning FÖRESKRIVEN BOKFÖRING SOM SKA TILLSTÄLLAS REGLERINGSORGANET PÅ BEGÄRAN (som avses i artikel 56.12) a)separata resultat- och balansräkningar för verksamhet avseende godstrafik, persontrafik och infrastrukturförvaltning, b)detaljerad information om enskilda källor till och användningar av offentliga medel och andra former av ersättning på ett öppet och detaljerat sätt, inklusive en detaljerad granskning av företagens kassaflöden så att det går att fastställa på vilket sätt dessa offentliga medel och andra former av ersättning har använts, c)kostnads- och vinstkategorier som gör det möjligt att avgöra huruvida korssubventioner mellan dessa olika aktiviteter har förekommit, i enlighet med regleringsorganets krav, d)vilken metod som använts för att fördela kostnaderna mellan olika verksamheter, e)om det reglerade företaget utgör en del av en gruppstruktur ska fullständiga uppgifter om betalningar mellan företag inkluderas. 2.Övervakning av avgifter för tillträde till järnvägsspår a)olika kostnadskategorier, i synnerhet tillhandahållande av tillräcklig information om marginalkostnader/direkta kostnader för de olika tjänsterna eller grupperna av tjänster så att infrastrukturavgifter kan övervakas, b)tillräcklig information så att det blir möjligt att övervaka enskilda avgifter som betalats för tjänster (eller grupper av tjänster); om det krävs av regleringsorganet ska i denna information ingå uppgifter om volymer av enskilda tjänster, priser för enskilda tjänster och sammanlagda intäkter för enskilda tjänster som betalats av interna och externa kunder, c)kostnader och intäkter för enskilda tjänster (eller grupper av tjänster) med användning av relevant kostnadsmetod, enligt regleringsorganets krav, så att potentiellt konkurrenshämmande prissättning (korssubventioner, underpris sättning och överprissättning) kan identifieras. 3.Uppgifter om finansiella resultat a)en redogörelse för finansiellt resultat, b)en kostnadssammanfattning, c)en sammanfattning av underhållskostnader, d)en redovisning av driftskostnader, e)en resultaträkning, f)noter som ger utförligare information om och förklarar redovisningen när det är lämpligt. Europeiska unionens officiella tidning L 343/73 UPPHÄVDA DIREKTIV OCH EN FÖRTECKNING ÖVER DERAS SENARE ÄNDRINGAR (som avses i artikel 65) Rådets direktiv /440/EEG (EGT L 237, 24.8.1991, s. 25) och rådets direktiv /12/EG (EGT L 75, , s. 1) och rådets direktiv /51/EG (EUT L 164, 30.4.2004, s. 164) Rådets direktiv /103/EG endast punkt B i bilagan (EUT L 363, 20.12.2006, s. 344) och rådets direktiv /58/EG (EUT L 315, 3.12.2007, s. 44) Rådets direktiv /18/EG (EGT L 143, 27.6.1995, s. 70) och rådets direktiv /13/EG (EGT L 75, , s. 26) och rådets direktiv /49/EG (EUT L 164, 30.4.2004, s. 44) och rådets direktiv /14/EG (EGT L 75, , s. 29) Kommissionens beslut /844/EG (EGT L 289, 26.10.2002, s. 30) och rådets direktiv /49/EG (EUT L 164, 30.4.2004, s. 44) och rådets direktiv /58/EG (EUT L 315, 3.12.2007, s. 44) TIDSFRISTER FÖR INFÖRLIVANDE MED NATIONELL LAGSTIFTNING (som avses i artikel 65) 91/440/EEG 95/18/EG 2001/12/EG 2001/13/EG 2001/14/EG 2004/49/EG 2004/51/EG 2006/103/EG 2007/58/EG L 343/74 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /440/EEG Direktiv /18/EG Direktiv /14/EG Artikel 1.1 första stycket Artikel 2.4–2.9 Artikel 3.1–3.8 Artikel 3.9–3.13 Artikel 2 b och c Artikel 3.14–3.15 Artikel 3.16–3.17 Artikel 3.18–3.28 Artikel 3.29–3.30 Artikel 5.1–5.3 Artikel 6.1 och 6.2 Artikel 6.1 andra stycket Artiklarna 4.2 och 14.2 Europeiska unionens officiella tidning L 343/75 Direktiv /440/EEG Direktiv /18/EG Direktiv /14/EG Artikel 7.1, 7.3 och 7.4 Artikel 8.1, 8.2 och 8.3 Artikel 9.1 och 9.2 Artikel 9.1 och 9.2 Artikel 10.3 och 10.3a Artikel 10.1 och 10.2 Artikel 11.1, 11.2 och 11.3 Artikel 10.3c och 10.3e Artikel 11.5 och 11.6 Artikel 12.1–12.4 Artikel 4.1–4.4 Artikel 17.1–17.4 Bilagan, del I, punkt 1 Artikel 23.2 och 23.3 Artikel 1.1 andra stycket L 343/76 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /440/EEG Direktiv /18/EG Direktiv /14/EG Artikel 4.1 och 4.3–4.6 Artikel 6.2–6.5 Artikel 14.1 och 14.3 Artikel 20.1, 20.2 och 20.3 Artikel 45.1, 45.2 och 45.3 Europeiska unionens officiella tidning L 343/77 Direktiv /440/EEG Direktiv /18/EG Direktiv /14/EG Artikel 33.1, 33.2 och 33.3 Artikel 35.1, 35.2 och 35.3 Huvudsakligt innehåll i promemorian Fjärde järnvägspaketet Fjärde järnvägspaketet består av sex rättsakter som kan delas upp i två block, den tekniska pelaren och den politiska pelaren. Den tekniska pelaren utgörs av förordning (EU) 2016/796 om Europeiska unionens järnvägsbyrå, direktiv (EU) 2016/797 om driftskompatibilitet och direktiv (EU) 2016/798 om järnvägssäkerhet. Den politiska pelaren består av förordning (EU) 2016/2337 om införande av enhetliga regler för järnvägsföretagens redovisning, förordning (EU) 2016/2338 om öppnandet av marknaden för inrikes persontrafik på järnväg och direktiv (EU) 2016/2370 om ändring av direktiv /34/EU vad gäller öppnandet av marknaden för inrikes persontrafik på järnväg och styrningen av järnvägsinfrastrukturen. Stora delar av fjärde järnvägspaketet utgör omarbetningar av tidigare EU-rättsakter vilket innebär att direktiven i dessa delar redan är genomförda i svensk rätt. 2021/22:83 Bilaga 8 Europeiska unionens järnvägsbyrå, ERA, får en mer betydelsefull roll genom fjärde järnvägspaketet. ERA kommer att pröva och bevilja fordonsgodkännanden, typgodkännanden och gemensamma säkerhetsintyg som blir gällande i medlemsstaterna. Sökanden kommer dock fortsatt ha möjlighet att vända sig till nationell säkerhetsmyndighet i de fall trafiken endast ska bedrivas i ett land. En sökande som endast avser att bedriva trafik i kommer därmed fortsatt kunna vända sig till Transportstyrelsen, som fullgör uppgiften som nationell säkerhetsmyndighet. Ansökan lämnas dock även i dessa fall in till den gemensamma kontaktpunkten (one-stop-shop) vid ERA. ERA ska också lämna förhandsgodkännande innan en nationell säkerhetsmyndighet får godkänna en fast installation som avser järnvägssignalsystemet ERTMS. För att ERA ska kunna fullgöra sina nya uppgifter kommer det att krävas ett nära samarbete med de nationella säkerhetsmyndigheterna. Järnvägslagen (2004:519) trädde ikraft . genomfördes i övergripande delar direktiven i första järnvägspaketet i I övrigt genomfördes direktiven på förordnings- och I järnvägslagen återfinns regler om järnvägsmarknaden, säkerhet och driftskompatibilitet samt regler för de verksamhetsutövare som inte omfattas av , för vilka således har kvar bestämmanderätten. Sedan lagen antogs har den EU- 2021/22:83 Bilaga 8 initierade regelutvecklingen på järnvägsområdet varit omfattande. Bland annat mot bakgrund av att tillämpningsområdena för de olika direktiven inte är helt likalydande, vilket lett ett stort antal undantagsbestämmelser i järnvägslagen, samt att det tillkommit direkt tillämpliga EU-förordningar i anslutning till varje direktiv (genomförandeakter), har regleringen med tiden blivit svåröverskådlig. I denna promemoria föreslås därför att järnvägslagen delas upp i fyra nya lagar: tre som ansluter till respektive direktiv – en järnvägsmarknadslag, en järnvägssäkerhetslag och en järnvägstekniklag samt en lag för de järnvägssystem som inte omfattas av EU-regleringen – lag om nationella järnvägssystem. Det innebär att det för varje direktiv kommer att finnas en lag, direkt tillämpliga genomförandeakter, en svensk förordning och myndighetsföreskrifter. Det föreslås en ny järnvägsmarknadslag som omfattar den marknadsreglering som är nödvändig för att genomföra Europaparlaments och rådets direktiv /34/EU om inrättande av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde (SERA-direktivet), inklusive ändringsdirektivet. Det betyder att de delar av järnvägslagen som genomför detta direktiv, dvs. bestämmelser om järnvägsföretags tillstånd (licens), redovisning, tillträde till järnvägsnätet, kapacitetstilldelning, tillgång till järnvägstjänster samt avgifter för utnyttjande av infrastruktur och tjänster (del av 3 kap. samt 4–7 kap. järnvägslagen) flyttas över till nya järnvägsmarknadslagen, med de tillägg och justeringar som krävs för att genomföra fjärde järnvägspaketet. Nyheter är bl.a. mer långtgående oberoendekrav för infrastrukturförvaltare. En nyhet är också krav på att marknaden för nationell persontrafik ska öppnas för konkurrens. Detta har som bekant dock redan gjorts i . Förslaget till ny järnvägstekniklag motsvarar i det väsentliga de delar av järnvägslagen som reglerar tekniska krav på delsystem samt godkännande för ibruktagande av delsystem och fordon. Tillämpningsområdet för EU:s tekniska reglering utvidgas genom fjärde järnvägspaketet till att omfatta unionens järnvägssystem från att tidigare i huvudsak ha avsett det s.k. TEN-nätet (). Nuvarande möjligheterna för tillsynsmyndigheten att besluta om undantag från kraven begränsas därmed. Järnvägssystemet delas i likhet med vad som gäller in i delsystem för vilka det uppställs övergripande krav, de s.k. väsentliga kraven. Det gäller exempelvis krav på säkerhet, driftskompatibilitet och tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. Härutöver ska delsystem överensstämma med tillämpliga tekniska specifikationer för driftskompatibilitet (TSD) och eventuella nationella regler. Kontrollen av att del-systemen överensstämmer med EU-harmoniserade krav ska utföras av en för uppgiften ackrediterad oberoende tredjepartsgranskare, ett En nyhet i järnvägstekniklagen är att delsystem även ska genomgå kontroll i förhållande till nationella regler. utföras av ett av tillsynsmyndigheten utsett organ. kontroll kan tillsynsmyndigheten (Transportstyrelsen) pröva godkännande för ibruktagande av fasta järnvägsinstallationer. installationer som innehåller ERTMS-utrustning, kan godkännande dock ske först efter förhandsgodkännande av ERA. Den största nyheten i järnvägstekniklagen gäller fordonsgodkännanden. ERA ska pröva och utfärda godkännanden för utsläppande på marknaden och Om fordonets område för användning begränsar sig till järnvägsnät i ska dock sökanden även fortsatt kunna välja att vända sig till tillsynsmyndigheten. I järnvägstekniklagen finns också Dessa flyttas över och kompletteras med särskilda bestämmelser om tillsyn över fasta installationer och fordon. järnvägslagen flyttas också över regler om fordons-register och För det senare görs bedömningen att ansvaret bör flyttas till från Transportstyrelsen. En nyhet i förhållande till direktiv (EU) 2016/797 är också att järnvägsföretag innan fordon används första gången ska utföra vissa kontroller, exempelvis för fordonets s.k. Som nyhet i järnvägstekniklagen föreslås avslutningsvis införande av sanktionsavgift för den som använder fasta installationer eller fordon som inte har godkänts i enlighet med bestämmelserna i lagen. Sanktionsavgiften ska ersätta nuvarande I stort är förslaget till nya järnvägssäkerhetslagen uppbyggt på samma sätt som järnvägslagen när det gäller regler om säkerhet. I vissa avseenden har dock regleringen utökats. Det gäller bl.a. säkerhetsstyrningssystem som är mer detaljerat reglerade i järnvägssäkerhetslagen. Det förs även in ett uttryckligt krav på infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag att genomföra riskkontrollåtgärder samt att säkerställa att de utomstående aktörer som anlitas i verksamheten genomför riskkontrollåtgärder. Där det är lämpligt ska infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag ingå avtal om risk-kontrollåtgärder med anlitade aktörer. Den största nyheten när det gäller tillstånd är införandet av ett gemensamt säkerhetsintyg som ska gälla unionens järnvägssystem. Tillståndsformen för infrastrukturförvaltare, så kallat säkerhetstillstånd, förs över till järnvägssäkerhetslagen med justeringar när det gäller vad som krävs för att beviljas ett sådant tillstånd. Tillsynsbestämmelserna i 8 kap. järnvägslagen förs över, men det förtydligas att tillsyn även kan ske med stöd av direkt tillämpliga EU- rättsakter. Vid sidan av järnvägslagens straffbestämmelser i 10 kap. järnvägslagen som justeras i viss mån, införs det möjligheteter för tillsynsmyndigheten att besluta om att ta ut en sanktionsavgift. Ordningsbestämmelserna i 9 kap. järnvägslagen förs över i stort sett oförändrade. Bestämmelserna om överklagande i 11 kap. järnvägslagen förs över med tillägget att tillsynsmyndigheten ska ompröva ett beslut om att inte bevilja ett gemensamt säkerhetsintyg om den sökande begär det. Vidare förtydligas det att beslut enligt direkt tillämpliga EU-rättsakter kan Lagen om nationella järnvägssystem I förslaget till lag om nationella järnvägssystem regleras de järnvägs- system som undantas från järnvägstekniklagens och järnvägssäker- hetslagens tillämpning, t.ex. järnvägsnät som är åtskilda från det övriga nätet och endast avsedda för persontransport i lokal-, stads- eller förortstrafik. Lagen innehåller framför allt regler om godkännande för ibruktagande av materiel samt krav på säkerhet. I stort är lagen uppbyggd på samma sätt som järnvägslagen när det gäller regler om säkerhet. Regleringen kring säkerhetsstyrningssystem är dock mer detaljerad i lagen om nationella järnvägssystem. Bestämmelserna om nationellt trafiksäkerhetstillstånd, som är en nationell tillståndsform för att utföra järnvägstrafik, förs över till lagen om nationella järnvägssystem. Dessutom införs en ny tillståndsform för att förvalta anläggningar och driva anläggningar som hör till infrastrukturen, nationellt infrastrukturtillstånd. Tillsynsbestämmelserna i järnvägslagen förs över till den nya lagen. Vid sidan av järnvägslagens straffbestämmelser i 10 kap. som i viss mån justeras, införs det möjligheteter för tillsynsmyndigheten att besluta om att ta ut en sanktionsavgift. Ordningsbestämmelserna i 9 kap. järnvägs¬lagen och bestämmelserna om överklagande i 11 kap. järnvägslagen förs över i stort sett oförändrade. Genom fjärde järnvägspaketet ändras EU:s kollektivtrafikförordning. Flera av de nya bestämmelserna är direkt tillämpliga och kräver inga kompletterande bestämmelser i nationell rätt. Nuvarande möjligheter att direkttilldela avtal om allmän trafik för kollektivtrafik på järnväg upphör och andra, med begränsade möjligheter att direkttilldela sådana avtal införs. Medlemsstaterna har dock rätt att bestämma om och i vilken utsträckning direkttilldelning ska tillåtas. Genom föreslagna ändringar i kollektivtrafiklagen ges de regionala kollektivtrafikmyndigheterna rätt att direkttilldela när det är motiverad av exceptionella omständigheter. Detta innebär att möjligheten att direkttilldela avtal ökar något jämfört med vilket medför en ökad flexibilitet för myndigheterna när det t.ex. gäller att avhjälpa brister i trafiken. 2021/22:83 Bilaga 9 1 kap. Allmänna bestämmelser 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om användning av järnvägs- infrastruktur för inrikes och internationell järnvägstrafik. Genom lagen genomförs och rådets direktiv /34/EU av om inrättande av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde. 2 § Innehållet i denna lag är uppdelat enligt följande: 1 kap. − Allmänna bestämmelser 2 kap. − Licens 3 kap. − Redovisning av järnvägsverksamhet 4 kap. − Krav för att säkerställa infrastrukturförvaltares oberoende 5 kap. − Särskilda krav på oberoende för vertikalt integrerade företag 6 kap. − Rätt att utföra och organisera trafik 7 kap. − Tilldelning av infrastrukturkapacitet 8 kap. − Infrastrukturförvaltares avgifter 9 kap. − Tjänster 10 kap. − Tillsyn m.m. 11 kap. – Överklagande. 3 § Denna lag ska tillämpas på 1.järnvägsföretag och andra sökande av infrastrukturkapacitet, 4.vertikalt integrerade företag, och 4 § För järnvägsföretag gäller 2−5 kap. endast om järnvägsföretaget har som huvudsaklig verksamhet att tillhandahålla gods- eller persontrafik på järnväg, inklusive dragkraft, eller att enbart tillhandahålla dragkraft. 1Jfr och rådets direktiv /34/EU av om in- rättandet av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde, i lydelsen enligt och rådets direktiv (EU) 2016/2370 av om ändring av direktiv /34/EU vad gäller öppnandet av marknaden för inrikes persontrafik på järnväg och styrning av infrastrukturen. 2021/22:83 Bilaga 9