prop · H903159 · 2022-03-22 00:00:00 — till arbetsmarknadens behov. Med detta avses hur behovet av kompetens på arbetsmarknaden bedöms se ut efter avslutad utbildning. Tredje styckets båda punkter tillsammans innebär att kommunerna har Prop. 2021/22:159 att förhålla sig till såväl vad tilltänkta elever efterfrågar och behöver som vilket behov av kompetens det finns på arbetsmarknaden. Kommunerna behöver således ha tillgång till sådan information när de står inför att välja vilka utbildningar som ska erbjudas. Det är avsett att en kommuns bedöm- ning av vuxnas efterfrågan och arbetsmarknadens behov ska underlättas av att myndigheter tar fram uppgifter om detta, bl.a. i form av regionala planeringsunderlag, dvs. ett statligt tillhandahållet underlag där arbets- marknadens kompetensbehov identifieras. En kommun ska också kunna använda andra informationskällor. Det kan när det gäller den lokala eller regionala arbetsmarknaden vara t.ex. kontakter med regionen om länets kompetensbehov inom offentlig och privat sektor . Beträffande såväl vuxnas efterfrågan som arbetsmarknadens behov kan även egna undersökningar användas som underlag för besluten. 16 b § Utöver vad som framgår av 16 och 16 a §§ ska kommunerna sträva efter att erbjuda utbildning på gymnasial nivå och särskild utbildning på gymnasial nivå som svarar mot vuxnas efterfrågan och behov. Paragrafen är ny och reglerar erbjudande av utbildning. Övervägandena finns i avsnitt 4.8. Bestämmelsen flyttas från 16 § och justerats med anledning av de nya bestämmelserna om planering, dimensionering och erbjudande av yrkes- inriktad utbildning i 16 a §. Av bestämmelsen framgår att kommunerna, utöver erbjudande av utbildning som behöriga vuxna har rätt att delta i och utöver erbjudande av yrkesämnen och sammanhållna yrkesutbildningar, ska sträva efter att erbjuda sådan utbildning på gymnasial nivå och särskild utbildning på gymnasial nivå som svarar mot vuxnas efterfrågan och behov. Detta innebär bl.a. att kommunerna ska sträva efter att erbjuda utbildning i ämnen som inte är yrkesinriktade (t.ex. matematik, historia, naturkunskap) även för vuxna som inte studerar för att få grundläggande eller särskild behörighet för högskoleutbildning, om vuxna efterfrågar och behöver det (jfr 19–19 b §). Skyldigheten att sträva efter att erbjuda utbild- ning som svarar mot vuxnas efterfrågan och behov gäller även alla ämnen och alla sammanhållna yrkesutbildningar inom vuxenutbild- ning som särskild utbildning på gymnasial nivå. 19 d § Den som har rätt att delta i utbildning på gymnasial nivå enligt 19, 19 a eller 19 b § har rätt att delta i sådan utbildning i en annan kommun än sin hem- kommun eller i en region, om utbildningen finns där och inte erbjuds av hem- kommunen. Rätt att delta i utbildning i en annan kommun än hemkommunen enligt första stycket gäller även om utbildningen erbjuds av hemkommunen när 1.utbildningen avser yrkesämnen eller en sammanhållen yrkesutbildning, och 2.den andra kommunen ingår i samma primära samverkansområde som hemkommunen. När det gäller ungdomar som har sådan rätt som avses i första stycket ska bestämmelserna i 15 kap. 32 § tillämpas till och med första kalenderhalvåret det år de fyller . 2021/22:159 Paragrafen innehåller bestämmelser om rätt att delta i utbildning på gym- nasial nivå i en annan kommun än sin hemkommun, eller i en region. Över- vägandena finns i avsnitt 4.8. Det nya andra stycket innebär att den som har rätt till utbildning enligt 19, 19 a eller 19 b § alltid har rätt till att delta i en sådan utbildning i en annan kommun om utbildningen avser yrkesämnen eller en sammanhållen yrkesutbildning och den andra kommunen ingår i samma primära sam- verkansområde som hemkommunen, oavsett om utbildningen erbjuds av hemkommunen eller inte. Om den andra kommunen inte ingår i det primära samverkansområdet, eller om utbildningen anordnas av en region, har den som är behörig till utbildningen enligt första stycket bara rätt till att delta i utbildningen i den andra kommunen om den inte erbjuds av hem- kommunen. En förutsättning för att en behörig vuxen har rätt till utbildning i annan kommun är också att utbildningen finns där. Det hittillsvarande andra stycket utgör paragrafens nya tredje stycke. 21 § En ansökan om att delta i utbildning på gymnasial nivå eller i särskild utbildning på gymnasial nivå ska ges in till den sökandes hemkommun. Om ansökan avser en utbildning som anordnas av en annan huvudman ska hem- kommunen skyndsamt sända ansökan vidare till den huvudmannen. Till ansökan ska fogas ett yttrande av vilket det framgår om hemkommunen åtar sig att svara för kostnaderna för den sökandes utbildning. Ett yttrande behövs inte om det är onödigt med hänsyn till en tidigare överenskommelse. Paragrafen innehåller bestämmelser om ansökan om att delta i utbildning. Ändringen innebär att det hittillsvarande tredje stycket tas bort. hållet flyttas till den nya 21 a §. Hemkommunens åtagande om interkommunal ersättning 21 a § Ett åtagande att svara för kostnaderna för utbildning hos en annan huvud- man (interkommunal ersättning), ska alltid lämnas av hemkommunen om 1.den sökande har rätt till utbildningen enligt 19 d §, 2.ansökan avser ett yrkesämne eller en sammanhållen yrkesutbildning i utbildning på gymnasial nivå och den huvudman som anordnar utbildningen och hemkommunen ingår i samma primära samverkansområde, eller 3.den sökande med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få delta i utbildning hos den andra huvudmannen. Ett åtagande att svara för kostnaderna gäller även om den sökande därefter byter hemkommun. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om hemkommunens ansvar för kostnaderna för utbildning hos en annan huvudman (inter- ersättning). Övervägandena finns i avsnitt 4.8. Av 21 § andra stycket framgår att en hemkommun ska sända en ansökan som avser utbildning hos en annan huvudman vidare till den huvudmannen och att hemkommunen då ska bifoga ett yttrande som anger om hem- kommunen åtar sig att svara för kostnaderna för den sökandes utbildning. I första stycket av förevarande paragraf regleras när en kommun är skyldig att åta sig att svara för kostnaderna för en sökandes utbildning hos en annan Liksom för övriga skolformer benämns hemkommunens Prop. 2021/22:159 ersättning till den mottagande huvudmannen interkommunal ersättning. Enligt första punkten i första stycket ska hemkommunen åta sig att svara för kostnaderna om den sökande har rätt till utbildningen i den andra kommunen enligt 19 d §. Bestämmelsen flyttas från det hittillsvarande tredje stycket av 21 § (jfr prop. 2016/17:5 s. 46 och prop. Av andra punkten i första stycket framgår att hemkommunen alltid ska åta sig att svara för kostnaderna i en annan kommun om ansökan avser ett yrkesämne eller en sammanhållen yrkesutbildning på gymnasial nivå i en kommun som ingår i samma primära samverkansområde som hem- kommunen. Detta gäller oavsett om den sökande har rätt till utbildningen enligt 19 d § eller inte. Enligt tredje punkten ska hemkommunen åta sig att svara för kostna- derna för utbildning hos en annan huvudman om den sökande med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få delta i utbildning hos den andra huvudmannen. Även denna bestämmelse flyttas från det hit- tillsvarande tredje stycket av 21 § (jfr prop. 2009/10:165 s. 847). Enligt andra stycket gäller ett åtagande att svara för kostnaderna även om den sökande därefter byter hemkommun. Också denna bestämmelse flyttas från det hittillsvarande tredje stycket av 21 § (jfr prop. Ett beslut enligt paragrafen kan överklagas till Skolväsendets över- klagandenämnd, vilket framgår av 28 kap. 12 § 12. 21 a § Bestämmelser om annan samverkan mellan kommuner än som avses i detta kapitel finns i 2 kap. 2 a och 2 b §§. I paragrafen, som är ny, finns en hänvisning till bestämmelser som reglerar obligatorisk samverkan mellan kommuner. 12 § Det som sägs i 20 kap. 2, 4–6, 7–9, 24–27 och 32 §§ om vuxen- utbildning i svenska för invandrare gäller också en folkhögskolas motsvarande utbildning som en person är behörig att delta i enligt 14 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om att även andra bestämmelser i lagen ska gälla för sådan utbildning. I paragrafen anges vilka bestämmelser i 20 kap. som också ska gälla för en folkhögskolas utbildning som motsvarar vuxenutbildning i svenska för invandrare. Ändringen i första stycket föranleds av att det införs två nya paragrafer, 20 kap. 6 a och 6 b §§, som hänvisningen i förevarande bestämmelse inte ska omfatta. 2021/22:159 28 kap. 12 § Beslut av en kommun eller en region får överklagas till Skolväsendets över- klagandenämnd i fråga om 1.barns mottagande i grundsärskolan enligt 7 kap. 5 § eller tillhörighet till grundsärskolans målgrupp enligt 7 kap. 5 b §, 2.uppskjuten skolplikt enligt 7 kap. 10 § andra stycket, 3.skolpliktens förlängning enligt 7 kap. 13 § eller skolpliktens upphörande enligt 7 kap. 14 §, 4.mottagande av en elev från en annan kommun enligt 9 kap. 13 §, 10 kap. 25 § eller 11 kap. 25 §, 5.åtgärder enligt 10 kap. 29 § tredje stycket för en elev som inte bor hemma, 6.placering vid en annan skolenhet än den vårdnadshavare önskar enligt 9 kap. 15 § andra stycket, 10 kap. 30 § andra stycket eller 11 kap. 29 § andra stycket och rätt att gå kvar vid en resursskola enligt 10 kap. 31 b § andra stycket eller 11 kap. 30 b § andra stycket, 7.mottagande i första hand enligt 16 kap. 36 §, mottagande enligt 17 kap. 14 § när det gäller en utbildning i gymnasieskolan som utformats för en grupp elever, mottagande enligt 17 a kap. 18 §, mottagande i första hand enligt 19 kap. 29 § första stycket eller mottagande enligt 22 kap. 14 §, 8.tillhörighet till målgruppen för gymnasiesärskolan enligt 18 kap. 5 eller 7 §, 9.mottagande till vuxenutbildning enligt 20 kap. 13 §, 14 § andra stycket, 22 eller 33 §, 10.upphörande av utbildningen för en elev i vuxenutbildning enligt 20 kap. 9 § andra stycket, 11.att på nytt bereda vuxenutbildning enligt 20 kap. 9 § tredje eller fjärde stycket, 12.åtagande om interkommunal ersättning enligt 20 kap. 21 a §, eller 13.rätt till utbildning eller annan verksamhet för någon som avses i 29 kap. 2 § andra stycket 3. Beslut som avses i första stycket 1, 4 och 7–12 får överklagas endast av barnet, eleven eller den sökande. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka beslut av en kommun eller en region som får överklagas till . Övervägandena finns i avsnitt 4.8. Ändringen i första stycket 12 föranleds av att bestämmelserna om när en hemkommun ska åta sig att svara för kostnaderna för en utbildning hos en annan huvudman (interkommunal ersättning) flyttas från det hittills- varande tredje stycket i 20 kap. 21 § till den nya 20 kap. 21 a §. Ändringen innebär dessutom att beslut enligt den nya materiella bestämmelsen i 20 kap. 21 a § första stycket 2, som avser åtagande om interkommunal ersättning för yrkesämnen och sammanhållna yrkesutbildningar i kom- munal vuxenutbildning på gymnasial nivå, också kan överklagas. Denna lag träder i kraft . Lagen tillämpas första gången i fråga om utbildning som påbörjas efter när det gäller vuxenutbildning och i fråga om utbildning som påbörjas efter när det gäller gymnasieskolan. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för utbildning som har påbörjats före när det gäller vuxenutbildning och för utbildning som har påbörjats före när det gäller gymnasieskolan. Ipunkterna finns ikraftträdande- och övergångsbestämmelser. Över- vägandena finns i avsnitt 7. I första punkten anges att lagen träder i kraft . Detta inne- bär bl.a. att samverkan mellan kommunerna genom ett avtal eller på annan liknande grund enligt 2 kap. 2 a och 2 b §§ ska ha inletts vid ikraft- trädandetidpunkten. Av andra punkten framgår att lagen ska tillämpas första gången i fråga om utbildning som påbörjas efter ett särskilt angivet datum. När det gäller vuxenutbildning ska lagen tillämpas i fråga om utbildning som påbörjas efter och när det gäller gymnasieskolan gäller motsvarande för utbildning som påbörjas efter . Det innebär bl.a. att ett samverkansavtal enligt 2 kap. 2 a och 2 b §§ ska om- fatta sådan utbildning som påbörjas efter de nämnda datumen. Det innebär också t.ex. att ska utgå från de nya bestämmelserna när myndigheten ska fatta beslut om godkännande för enskilda huvudmän som avser att starta gymnasieutbildning . Av tredje punkten framgår att äldre bestämmelser fortfarande gäller för utbildning som har påbörjats före respektive tidpunkt för tillämpning. Detta innebär t.ex. att äldre bestämmelser om samverkansavtal gäller för utbildning som påbörjas före respektive . Sam- verkan som omfattar sådan utbildning ska således följa äldre bestäm- melser. 9.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2022:147) om ändring i skollagen (2010:800) 3.För utbildning i gymnasieskolan och anpassade gymnasieskolan ska äldre bestämmelser fortfarande gälla i fråga om utbildning som har påbörjats före den För vuxenutbildning ska äldre bestämmelser fortfarande gälla i fråga om kurser och sammanhållna yrkesutbildningar som har påbörjats före . Övergångsbestämmelsen reglerar vad som gäller för utbildning och kurser som har påbörjats före , då de nya bestämmelserna om ämnesbetyg ska börja tillämpas på gymnasial utbildning som påbörjas efter datumet (se prop. 2021/22:36, bet. 2021/22:UbU7, rskr. 2021/22:156). Övervägandena finns i avsnitt 7. Ändringen föranleds av att det införs bestämmelser om sammanhållna yrkesutbildningar i vuxenutbildning. Ändringen innebär att äldre bestämmelser, om att t.ex. anordna kurser i stället för ämnen och att sätta kursbetyg i stället för ämnesbetyg, fortfarande ska gälla för samman- hållna yrkesutbildningar som har påbörjats före . 9.3Förslaget till lag om ändring i skollagen (2010:800) 6 a § I utbildning på gymnasial nivå och i anpassad utbildning på gymnasial nivå kan ämnen eller nivåer i ämnen som är relevanta för ett yrkesområde kombineras till en sammanhållen yrkesutbildning. En del av utbildningen i en sammanhållen yrkesutbildning ska genomföras som arbetsplatsförlagt lärande. Utbildningen kan utformas som en nationell sammanhållen yrkesutbildning eller vara utformad av en huvudman. Paragrafen reglerar sammanhållna yrkesutbildningar i vuxen- utbildning. Övervägandena finns i avsnitt 7. Ändringen i första stycket föranleds av att ska ämnen, i bl.a. vuxenutbildning på gymnasial nivå, inte längre delas in i kurser. Utbildningen inom varje ämne ska i stället ges i form av en eller flera nivåer (se prop. 2021/22:36, bet. 2021/22:UbU7, rskr. 2021/22:156). 9.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:630) om regionalt utvecklingsansvar 5 § En region ska 1.utarbeta och fastställa en strategi för länets utveckling och samordna insatser för genomförandet av strategin, 2.fastställa mål och prioriteringar för det regionala kompetensförsörjnings- arbetet och tillhandahålla bedömningar av länets kompetensbehov inom offentlig och privat sektor , 3.trots 2 kap. 8 § andra stycket kommunallagen (2017:725) besluta om använd- ningen av vissa statliga medel för regionalt tillväxtarbete, och 4.följa upp, låta utvärdera och till regeringen redovisa resultaten av det regionala tillväxtarbetet. Paragrafen innehåller bestämmelser om regionernas ansvar för regionalt tillväxtarbete. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Andra punkten är ny och innebär att en region i sitt regionala tillväxt- arbete ska fastställa mål och prioriteringar för det regionala kompetens- försörjningsarbetet. Regionen ska vidare tillhandahålla bedömningar av länets kompetensbehov inom offentlig och privat sektor . I uppgiften ingår inte att ansvara för att samla in statistik om utbild- ning och validering. Bestämmelsen innebär inte heller att regionerna kan bestämma vilket utbildningsutbud som enskilda eller offentliga utbild- ningsaktörer ska ha. De mål och prioriteringar som fastställs, liksom de bedömningar som tillhandahålls, kan däremot ge aktörerna ytterligare underlag för att fatta beslut om insatser och åtgärder inom ramen för sitt ansvarsområde. Utbildningsaktörer eller andra aktörer med ansvar för frågor med bäring på kompetensförsörjning avgör själva hur de vill arbeta utifrån dessa mål och prioriteringar. 9.5 Förslaget till lag om ändring i lagenProp. 2021/22:159 (1991:1110) om kommunernas skyldighet att svara för vissa elevresor 2 a § En elev som inte har uppnått åldern för rätt till studiehjälp i form av studiebidrag enligt studiestödslagen (1999:1395), men som i övrigt uppfyller vill- koren för bidraget, ska när det gäller rätt till stöd enligt denna lag jämställas med en elev som har rätt till studiehjälp. Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om att en elev i vissa fall ska jämställas med en elev som har rätt till studiehjälp när det gäller rätt till stöd för elevresor från hemkommunen. Övervägandena finns i avsnitt 6. Studiehjälp består av studiebidrag, inackorderingstillägg och extra tillägg, se 2 kap. 1 § studiestödslagen. Studiebidrag får lämnas från och med kvartalet närmast efter det kvartal då den studerande fyller . Inackorderingstillägg och extra tillägg kan lämnas även till studerande som är yngre (2 kap. 3 § studiestödslagen). Villkoren för rätt till stöd för elevresor från hemkommunen framgår av 2 § i förevarande lag. Den nya paragrafen förtydligar att elevens hem- kommun är skyldig att svara för en elevs kostnader för dagliga resor mellan bostaden och skolan även om eleven är yngre än vad som gäller för rätt till studiehjälp i form av studiebidrag, under förutsättning att övriga villkor för rätt till studiebidrag och rätt till stöd för elevresor är uppfyllda. 2021/22:159 Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Gemensamt ansvar – en modell för planering och dimensionering av gymnasial utbildning (SOU 2020:33) Utredningen har bl.a. fått i uppdrag att föreslå en regionalt baserad modell för planering och dimensionering av gymnasial utbildning. I uppdraget ingick även att se över ansvarsfördelningen mellan staten, kommunerna och andra aktörer när det gäller planering och dimensionering. Syftet i denna del av uppdraget är att bl.a. trygga den regionala och nationella kompetensförsörjningen, effektivisera resursutnyttjandet och förbättra tillgången till ett allsidigt brett utbud av utbildningar av hög kvalitet. I utredningens uppdrag har vidare ingått att föreslå en finansieringsmodell för gymnasieskolan som i högre grad tar hänsyn till skolors varierande förutsättningar att bedriva en likvärdig utbildning. Syftet i denna del är att bidra till ökad likvärdighet och minskad segregation. Utbudet av gymnasial utbildning påverkar individers möjlighet till egen försörjning och möjlighet till ett aktivt deltagande i samhällslivet. Tillgången till utbildning har stor betydelse för individer som tidigare haft svårigheter under sin skolgång. Tillgången till de olika nationella programmen i gymnasieskolan är generellt sett god men tillgången till utbildningen för elever som inte är behöriga till nationella program efter är betydligt sämre. Elever som inte är behöriga till nationella program behöver god tillgång till introduktionsprogram som snabbt kan leda till nationella program eller till en yrkesutbildning som ger goda chanser på arbetsmarknaden. förekommer det alltför ofta att elevens valmöjligheter begränsas av ett snävt utbud i sin hemkommun. Utbudet av gymnasial utbildning påverkar även arbetsgivares möjligheter att rekrytera. På den del av arbetsmarknaden där det finns krav på specifik yrkeskompetens på gymnasial nivå, har arbetsgivare inom flera branscher svårt att rekrytera. Prognoserna talar för att kompetensbristen inom dessa branscher kommer att öka. Det finns även en generell arbets- marknad där arbetsgivare rekryterar brett. På denna generella arbets- marknad har specifik yrkeskompetens inte så stor betydelse, vilket skapar tillgång till arbetstillfällen nästan oberoende av vilken utbildning som tidigare genomförts. Under högkonjunktur har det varit stor efterfrågan på personal inom den generella arbetsmarknaden. Prognoserna tyder dock på att konkurrensen om dessa jobb – där det inte ställs krav på specifik yrkeskompetens – kommer att öka. I gymnasieskolan minskar intresset för yrkesutbildning och det finns brister i matchningen mellan elevers val av utbildning och behoven på arbetsmarknaden. Detta bidrar till bristande kompetensförsörjning men det försvårar även övergången från skola till arbetsliv för stora grupper av elever i gymnasieskolan. med ny empiri visa att valet av utbildning har betydelse för både genomströmning och för etablering på arbetsmarknaden. utbildning påverkar även elevernas inkomstutveckling efter Programvalet har störst betydelse för elever med låga Valet av program påverkas av det utbud som erbjuds, hur utbildningarna marknadsförs och vilken information om utbildningarna som eleverna har tillgång till. Utbudet av utbildning i gymnasieskolan präglas av huvudmännens konkurrens om elever. Den bristande matchningen mellan behoven på arbetsmarknaden, utbud och elevers val av utbildning påverkar både kompetensförsörjningen och ungdomars möjlighet till en smidig övergång från skola till arbetsliv. Den bristande matchningen medför kostnader för arbetsgivare och för samhället och inte minst för de individer vars väg till arbetsmarknaden blir onödigt krokig. Utbudet av yrkesutbildning i komvux är inte tillräckligt brett och avspeglar inte behoven på hela Några få yrkesområden är väl representerade i många kommuner medan bredden ofta saknas trots att det finns tydliga behov av yrkesutbildade inom många yrkesområden. Utbudet av yrkesutbildning skiljer sig också åt beroende på i vilken kommun en individ är hemmahörande i. Det finns inget system som garanterar individer tillgång till utbildning i omkringliggande kommuner utan individerna är hänvisade till den yrkesutbildning som erbjuds i hemkommunen. Detta trots att en utbildning i en annan kommun kan vara den mest lämpade, både ur individens och arbetsmarknadens När det gäller utbudet av yrkesutbildning i komvux saknas det många gånger en systematik för att utnyttja avsatta resurser på ett effektivt sätt. Det kan finnas yrkesutbildningar av liknande karaktär i flera närliggande kommuner med mindre elevgrupper i varje utbildning. djupare samverkan mellan kommuner för att kunna optimera utnyttjande av avsatta resurser. Det i flera bemärkelser begränsade utbudet av yrkesutbildning i komvux minskar både individens möjligheter till utbildning och yrkesväxling och det minskar arbetsgivares möjligheter till bredare rekrytering. Segregationen i gymnasieskolan har ökat och elever med liknande bakgrund och studieförutsättningar samlas i högre grad på vissa skolor. Vidare kan likvärdigheten vad gäller kvalitet ifrågasättas. Det är stora och över tid stabila socioekonomiska skillnader i gymnasieelevernas Det är också stora skillnader i måluppfyllelse mellan elever beroende på meritvärde från . Hälften av skillnaderna i gymnasiebetygen kan förklaras av familjebakgrunden. Hänsyn bör tas till elevernas intresse på både kort och lång sikt Ungdomar som i årskurs nio står inför sitt gymnasieval ska försörja sig själva antingen direkt efter gymnasieskolan eller efter vidare 2021/22:159 Bilaga 1 Möjligheten till en stabil egen försörjning är grunden för att unga människor ska kunna påbörja ett tryggt och självständigt liv utan ekonomiskt stöd från vårdnadshavare eller samhället. Utredningens analyser visar att valet av utbildning har betydelse för både genomströmning, etablering och inkomstutveckling. Att ges möjlighet att gå en utbildning man är intresserad av har också betydelse för sannolikheten att ta examen. Ett väl fungerande utbildningssystem bör därför erbjuda utbildningar som dels rustar eleverna för livet efter gymnasieskolan, dels upplevs som intressanta och meningsfulla . Utredningens arbete med att utveckla förslag har präglats av att hitta en balanspunkt mellan att tillgodose elevernas intresse .