prop · H903149 · 2022-03-15 00:00:00 — Rapportens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens men har en annan redaktionell utformning. I rapporten föreslås även att ett sådant föreläggande ska kunna riktas mot fastighetsägare. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker eller har inga invändningar mot förslaget. är positiv till förslaget, men anför att ett stängsel inte alltid är en effektiv metod att utestänga obehöriga från fastigheten och anser att det behöver klargöras vem som ska stå för kostnaden för instängslingen. i lyfter möjlighet att av säkerhetsskäl fatta beslut om tillträdesförbud enligt 3 kap. 11 § ordningslagen. framför att det är angeläget att det även fortsättningsvis finns möjlighet att förelägga om stängselskyldighet för anläggningar för industriändamål som saknar byggnadsverk, exempelvis nedlagda stenbrott, bergtäkter och gruvor. Skälen för regeringens förslag: har möjlighet att förelägga ägaren av ett byggnadsverk för industriändamål som inte längre används att anordna stängsel, om det behövs till skydd mot olycksfall (11 kap. 24 § PBL). Efter förslag i betänkande Sanering efter industrinedläggningar (SOU 1982:10) infördes bestämmelsen i äldre (se prop. 1985/86:1 s. 782). Bestämmelsen fördes över till med endast språkliga ändringar (se prop. 2009/10:170 Del 1 s. 493). föreslår i rapporten tomter och förfallna byggnader att utöka möjligheter att genom förelägganden om stängsel förebygga att de som befinner sig i eller i närheten av även andra byggnadsverk än sådana för industriändamål skadas på grund av byggnadsverkets brister. Det kan exempelvis handla om brister i byggnader eller i andra anläggningar, exempelvis pooler. anser att det är en relativt effektiv åtgärd för att förebygga olyckor (s. 49). Ett sätt att minska risken för olyckor i avvaktan på att ett rivningsföreläggande ska bli verkställbar kan exempelvis vara att förelägga om stängsel kring byggnadsverket och besluta att föreläggandet ska gälla (s. 39). Regeringen bedömer, i likhet med , att det finns skäl att utöka möjlighet att förelägga ägare att uppföra stängsel i syfte att förebygga av olyckor i och i anslutning till alla typer av byggnadsverk. Regeringen anser emellertid att det inte finns skäl att utöka möjlighet att förelägga någon annan än byggnadsverkets ägare om sådan instängsling. Beträffande vem som ska stå för kostnaden av instängslingen, vilket anser behöver klargöras, följer det av 11 kap. 27 § tredje stycket PBL att om ett föreläggande om instängsling inte följs, får besluta att åtgärden ska genomföras på den försumliges bekostnad. De behov som framför kan, som i lyfter, till viss del tillgodoses genom tillträdesförbud enligt 11 § ordningslagen (1993:1617). Mot denna bakgrund föreslår regeringen att får möjlighet att förelägga ägaren av alla typer av byggnadsverk att anordna stängsel kring dessa om de har brister som kan äventyra säkerheten för dem som uppehåller sig i eller i närheten av byggnadsverket. 2021/22:149 6.8 Ett förenklat delgivningsförfarande i vissa fall Regeringens bedömning: Ett förenklat delgivningsförfarande för de förslag som lämnas bör inte införas. Rapportens förslag överensstämmer inte med regeringens. I rapporten föreslås att ett förenklat delgivningsförfarande ska införas för vissa rivningsförelägganden och vid föreläggande om instängsling. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inga synpunkter på förslaget, däribland (mark- och miljödomstolen), , , , kommun och Villaägarna. Några av dessa, bl.a. Fastighetsägarna och i , framför att förslaget bör kompletteras med exempelvis annonsering i ortstidning. Andra remissinstanser, bl.a. kommun, anser att det bör ske försök med vanlig delgivning först. kommun framför att förslaget skulle underlätta för kommunen som tillsynsmyndighet men att detta känns tveksamt ur rättssäkerhetssynpunkt. anser att möjligheten bör vara förbehållen beslut där utebliven verkställighet säkerhetsmässigt får störst negativa konsekvenser och understryker att ökade befogenheter måste gå hand i hand med kompetensförstärkning. Ett flertal remissinstanser är negativa till förslaget. (Mark- och ) framför i sitt remissvar att formerna för delgivning är en viktig del av den offentligrättsliga lagstiftningen och anser att förslaget skulle kunna medföra att skönsmässiga bedömningar av tillsynsmyndigheten inte kommer att prövas i högre instans i den omfattning som rättssäkerheten kräver. framför att förslaget är ett betydande ingrepp i äganderätten och att de regler som finns i delgivningslagen (2010:1932), om de tillämpas korrekt och fullt ut, är tillräckliga för att snabbt kunna verkställa förelägganden om bl.a. rivning eller instängsling. Även (juridiska fakulteten) är ur ett äganderättsligt perspektiv mycket tveksamt till förslaget. (mark- och miljödomstolen) framför att förslaget rör ett långtgående ingrepp i den enskildes rättssäkerhet, att det saknas en faktabaserad utredning och argument för förslaget. Tekniska högskolan anser att effekten av en kungörelse i Post- och inrikes tidningar sannolikt är mycket liten i den aktuella ärendetypen, att förslaget är oklart formulerat och att vidare studie av stämningsmannadelgivning skulle kunna leda till ökade möjligheter att komma i kontakt med fastighetsägare. och anser att förslaget bör utredas vidare. Skälen för regeringens bedömning: föreslår i rapporten tomter och förfallna byggnader att ett särskilt delgivningsförfarande ska införas (s. 35–41). Förslaget återkommer i flera av de bestämmelser som föreslås i rapporten, och tillsammans med två av bestämmelserna som behandlas i denna proposition. framhåller att förslaget har förutsättningar att underlätta arbete. Formerna för delgivning är dock, som (Mark- och miljö- överdomstolen) framför, en viktig del av den offentligrättsliga lag- stiftningen och skulle kunna medföra att skönsmässiga bedömningar av Prop. 2021/22:149 tillsynsmyndigheten inte kommer att prövas i högre instans i den omfattning som rättssäkerheten kräver. Förslaget innebär också, som framför, ett betydande ingrepp i äganderätten. Regeringen avser mot denna bakgrund inte gå vidare med förslag om ett särskilt delgivningsförfarande. Regeringens förslag: Ändringarna ska träda i kraft . Rapporternas förslag överensstämmer inte med regeringens. I rapporten som behandlar ändringen som rör ansvaret för att åtgärda enkelt avhjälpta hinder föreslås att den ändringen bör träda i kraft . I övriga rapporter föreslås ingen tidpunkt för ikraftträdande. Remissinstanserna: DHR – delaktighet, handlingskraft rörelsefrihet framför att förslag om ansvaret att avhjälpa enkelt avhjälpta hinder behöver verkställas . i och i anser att bestämmelserna om byggsanktionsavgift bör samordnas med eventuella ändringar som föreslagits av . kommun (genom ) förespråkar att ändring av 9 kap. 42 § PBL genomförs innan regler om byggsanktionsavgift kopplad till när lov får verkställas införs. kommun framhåller vikten av att regeringen bör se över hela byggsanktionsavgiftssystemet innan möjligheterna utökas till att kunna ta ut byggsanktionsavgift för fler överträdelser. Skälen för regeringens förslag: Plan- och byggregelverket är omfattande och har regeringen genomfört översyner och regeländringar av flera delar, bl.a. översiktsplanering och regional fysisk planering. bereds inom omfattande ändringsförslag av bygglovsregelverket (betänkande Ett nytt regelverk för bygglov, SOU 2021:47). Som i och i framför kan det vara lämpligt att samordna ikraftträdande av regeländringar inom samma rättsområde. förslag som berör byggsanktionsavgifterna i plan- och byggförordningen är förvisso många till antalet, men är alla följdändringar motiverade av andra förslag (jfr SOU 2021:47 s. 855 och 856). Regeringen bedömer att de ändringar som föreslås inte står i konflikt med förslagen i betänkande. Regeringen menar vidare att det är angeläget att underlätta tillsynsarbete , och att skapa bättre förutsättningar för bostadsbyggandet genom tydligare förutsättningar för beslut om delstartbesked. Av dessa skäl anser regeringen att lag- 2021/22:149 ändringarna bör träda i kraft . Samma bedömning görs i förhållande till de förslag som lämnat i betänkandet Verkställbarhet av beslut om lov (SOU 2018:86) som också bereds inom och som kommun anser ska genomföras innan någon byggsanktionsavgift kopplas till överträdelser av bestämmelserna om verkställbarhet. Detsamma gäller avseende vad kommun framför beträffande översyn av hela byggsanktionsavgiftssystemet. Möjligheten att i första hand rikta ett åtgärdsföreläggande om att avhjälpa enkelt avhjälpta hinder mot byggnadsverkets ägare respektive den allmänna platsens huvudman bör enligt regeringen, i likhet med förslag, börja gälla . Lagändringarna bör därmed träda i kraft . Regeringens bedömning: Det finns inte något behov av övergångsbestämmelser. Rapporternas förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: (mark- och miljödomstolen) anser att det finns skäl att införa övergångsbestämmelser på så sätt att byggsanktionsavgifter för överträdelse av 9 kap. 33 b § PBL endast kan komma i fråga för tidsbegränsade bygglov som meddelas efter bestämmelsens ikraftträdande. Detta för att undvika retroaktiv lagstiftning som riskerar att medföra rättsförluster för den enskilde. Skälen för regeringens bedömning: Skyldigheten att återställa en plats eller byggnadsverk innan tiden för ett tidsbegränsat bygglov har gått ut, vilken föreslås förtydligas genom införandet av 9 kap. 33 b § PBL, får anses gälla (se avsnitt 6.1). Mot denna bakgrund bedömer regeringen att det saknas skäl att införa övergångsbestämmelser. Skyldigheten att ta ut byggsanktionsavgifter regleras inte i lag, utan i plan- och byggförordningen. föreslår att ändringarna i plan- och byggförordningen om nya bestämmelserna om byggsanktionsavgift ska gälla för överträdelser som sker fr.o.m. ikraftträdandet. Om det finns skäl att införa övergångsbestämmelser för förordningsbestämmelser om byggsanktionsavgift med anledning av att någon bryter mot bestämmelserna i 9 kap. 33 b § PBL, så som (mark- och miljödomstolen) framför, får därför övervägas inom ramen för framtida ändringar i plan- och byggförordningen. Regeringen bedömer att förslagen i första hand får positiva konsekvenser i form av ökad effektivitet i tillsynsarbete. ningen ger detta vissa positiva effekter för den byggda miljön, för upplevd trevnad samt för tillgänglighet och säkerhet. resurser som exempelvis kan användas till att förstärka samordnad tillsyn Prop. 2021/22:149 med andra myndigheter, vilket i förlängningen kan underlätta dessa Regeringen bedömer att föreslagna förtydliganden stärker plan- och byggregelverkets trovärdighet och ger positiva effekter för att reglerna följs. Därutöver kan antalet ärenden om sanktionsavgifter öka samt vissa begränsade administrativa kostnader uppkomma. Av öppna data framgår att den totala mängden tillsynsärenden var ca 17 300 –2020. Statistiken omfattar hela tillsynsområde. Bestämmelserna kopplade till möjligheten att ta ut sanktionsavgifter (se avsnitt 6.1–6.3) kan inledningsvis komma att leda till ett något ökat antal överklagandeärenden hos länsstyrelserna och mark- och miljödomstolarna. Regeringen bedömer att detta kan vägas upp av att antalet överklagandeärenden kan minska eftersom frivillig rättelse i ärenden kan förväntas i något större utsträckning än . Regeringen bedömer, i likhet med och i att förslagen i denna del inte i någon större mån påverkar domstolarna respektive länsstyrelserna. Någon särskild kompensation till länsstyrelserna i denna del, så som i efterfrågar, behövs därmed inte. Som en konsekvens av presumtionsregeln (se avsnitt 6.5) behöver länsstyrelserna och revidera sina tillsynsvägledningar. behöver också uppdatera sina vägledningar som en konsekvens av övriga förslag. Att myndigheten ska tillhandahålla nödvändiga väglednings-, kompetens- och informationsinsatser följer av 8 kap. 19 § plan- och byggförordningen samt av förordningen (2012:546) med instruktion för . De kostnader som förslagen kan antas medföra för bedöms vara marginella och möjliga att hantera inom ramen för befintligt anslag. Staten i egenskap av byggherre och ägare av byggnadsverk och fastigheter påverkas på samma sätt som andra byggherrar och ägare (se avsnitt 8.4). Regionerna i egenskap av byggherre och ägare av byggnadsverk och fastigheter påverkas på samma sätt som andra byggherrar och ägare (se avsnitt 8.4). 2021/22:149 8.3 Konsekvenser för kommunerna, Det övergripande och gemensamma syftet med alla förslag i denna proposition är att effektivisera och underlätta tillsynsarbete. Förslagen kan därmed bidra till att sammantaget minska kostnaderna för kommunerna. Bestämmelserna kopplade till möjligheten att ta ut sanktionsavgifter (se avsnitt 6.1–6.3) kommer bidra till att ge nya och effektivare möjligheter att ingripa mot överträdelser av befintliga bestämmelser. Då byggsanktionsavgifterna tillfaller kommunerna kan de ekonomiska förutsättningarna för tillsynsarbete förbättras. Den utökade möjligheten att få upplysningar och handlingar (se avsnitt 6.4) underlättar tillsynsarbete av underhållsåtgärder. Genom förtydligandet med en presumtionsregel (se avsnitt 6.5) bedöms det bli enklare och mer effektivt att driva tillsynsärenden om enkelt avhjälpta hinder. Det bedöms till viss del minska kostnaden för driva vissa av dessa ärenden, såsom även anför. Förtydligandet att ett rivningsföreläggande ska föregås av ett föreläggande att sätta ett byggnadsverk i stånd (se avsnitt 6.6) bedöms minska osäkerheten i formerna för tillsynsingripanden och därmed underlätta administrativa arbete. Den utökade möjligheten att förelägga om instängsling (se avsnitt 6.7) förmodas öka antalet förelägganden för att hantera. Den ökade administrationen i denna del bedöms emellertid vara av ringa omfattning. När kommunen är byggherre och ägare av byggnadsverk och fastigheter påverkas den på samma sätt som andra byggherrar och ägare (se avsnitt 8.4). Detta gäller också där kommunen är huvudman för allmänna platser. Regeringen anser att de föreslagna utökningarna av kraven på vad vissa lov och startbesked ska innehålla för upplysningar (se avsnitt 6.1 och 6.2) medför en marginell påverkan på den kommunala självstyrelsen. De föreslagna utökningarna är dock av begränsad omfattning och leder inte till ett behov av några nya bedömningar från sida. De förväntas enligt regeringen inte heller leda till ökade kostnader för kommunerna. Regeringen anser att syftet att förtydliga regelverket och säkerställa att det efterlevs inte kan uppnås på något för den kommunala självstyrelsen mindre ingripande sätt. Förslagen bedöms mot denna bakgrund vara proportionerliga. Inget av förslagen i övrigt bedöms påverka den kommunala självstyrelsen. Konsekvenser för företag, byggherrar, ägare av Prop. byggnadsverk och fastigheter samt enskilda På en övergripande nivå bidrar tydlighet i plan- och byggregleringen och mindre osäkerhet vid tillämpningen av denna till att företag i högre utsträckning konkurrerar på lika villkor. Ökad tydlighet och mindre osäkerhet gynnar generellt sett små företag som ofta har svårare att hantera osäkerhet. I de fall där enskilda är byggherre och ägare av byggnadsverk och fastigheter påverkas de på samma sätt som andra byggherrar och ägare. Förslagen kopplade till möjligheten att ta ut sanktionsavgifter Bestämmelserna som möjliggör att i plan- och byggförordningen införa en skyldighet för att ta ut sanktionsavgifter för överträdelser av dessa (se avsnitt 6.1–6.3) innebär ökade kostnader för byggherrar och ägare av byggnadsverk som begått sådana överträdelser. Detta kan förväntas utgöra ökade incitament för dessa aktörer att följa de aktuella reglerna. För byggherrar med större projekt kan förtydligandet att varje del av en åtgärd måste omfattas av ett startbesked för att få påbörjas (se avsnitt 6.3) underlätta projektering och genomförande av åtgärderna (jfr avsnitt 8.5). Förslagen bedöms därutöver inte att ha någon påverkan på företagens byggkostnader, investeringsbehov eller intäkter. Förslaget om utökade möjligheter till upplysningar och handlingar Den utökade möjligheten att få upplysningar och handlingar (se avsnitt 6.4) kan innebära en viss ökad kostnad för företag som äger byggnadsverk eller fastigheter, vilket också framför. För företag med goda rutiner för dokumentation, arkivering m.m. bedömer regeringen dock att förslaget endast får begränsade ekonomiska konsekvenser. Förslaget om presumtionsregel vid enkelt avhjälpta hinder anser att konsekvensutredning av förslaget om presumtionsregeln (se avsnitt 6.5) brister i fråga om berörda företags storlek, administrativa kostnader, påverkan på konkurrensförhållanden och särskild hänsyn till små företag. Regeringen vill därför förtydliga Av grundkravet om enkelt avhjälpta hinder framgår att frågan om huruvida ett hinder är enkelt att avhjälpa får avgöras utifrån de praktiska och ekonomiska förutsättningarna i det enskilda ärendet. svårigheter handlar om det som fysiskt behöver göras och ekonomiska svårigheter handlar om kostnaderna för avhjälpandet och förmågan att bära kostnaderna (prop. 2009/10:170 Del 1 s. 262). Att ett hinder som sådant är enkelt att avhjälpa beror alltså bl.a. på den ansvariges ekonomiska förutsättningar i det enskilda fallet. Hänsyn tas därmed till 2021/22:149 förutsättningarna för den part som föreläggandet riktas mot. Mot denna bakgrund anser regeringen att särskild hänsyn till små företag, vilket efterfrågar en analys av, återspeglas redan i den bedömning av om ett hinder är enkelt att avhjälpa som görs vid en tillämpning av grundreglerna om enkelt avhjälpa hinder. Denna särskilda hänsyn påverkas enligt regeringen inte av den nu föreslagna bestämmelsen. Avsikten med presumtionsregeln är att öka åtgärdstakten av enkelt avhjälpta hinder. Därmed bedöms de sammanlagda kostnaderna för sådana åtgärder att öka, vilket också Region framför. De totala, faktiska åtgärdskostnaderna för att åtgärda alla enkelt avhjälpta hinder är sannolikt mycket stora enligt äldre uppskattningar (rapport 2021:10 s. 91). Enskilda enkelt avhjälpta hinder behöver dock inte vara särskilt kostsamma att åtgärda. Presumtionsregeln kan komma att medföra att antalet hyresavtal mellan ägare och lokalhyresgäster där ansvaret för att avhjälpa hinder läggs på hyresgästen ökar. Detta kan i förlängningen leda till ökade kostnader för hyresgäster och verksamhetsutövare. Att enkelt avhjälpta hinder ska avhjälpas anges i 8 kap. 2 och 12 § PBL, vilket innebär att kostnaderna för åtgärderna härleds till dagens reglering och inte till förslagen i denna proposition. Beträffande det som fysiskt behöver göras ska bl.a. åtgärder avseende byggnadsverk som inte kräver lov utformas med hänsyn till kulturvärden, samt ändringar och tillägg i bebyggelsen göras varsamt så att befintliga karaktärsdrag respekteras och tillvaratas (jfr 2 kap. 6 § PBL). Detta materiella krav på avvägning mot kulturvärden ändras inte med förslaget. Regeringen anser därför att införandet av en presumtionsregel inte särskilt kommer att påverka ägare till beståndet av kulturellt värdefulla byggnader, vilket befarar. , som också förvaltar kulturfastigheter, bedömer att förslaget i praktiken inte påverkar myndighetens arbete och har inga synpunkter på förslaget. I likhet med vad och framför bedömer regeringen att skyddet av äganderätten stärks genom förtydligandet att ett rivningsföreläggande som huvudregel ska föregås av ett föreläggande att sätta ett byggnadsverk i stånd (se avsnitt 6.6). Förslaget väntas således leda till att risken för att ett byggnadsverk rivs på felaktiga grunder minskar. Förslaget om utökad stängselskyldighet Den utökade möjligheten att förelägga om stängsel vid säkerhetsbrister (se avsnitt 6.7) kan innebära en viss ökad kostnad för företag där brister framkommit. Förtydligandet att varje del av en åtgärd måste omfattas av ett startbesked för att få påbörjas (se avsnitt 6.3) förväntas öka nyttjande av möjligheten att ge startbesked för begränsade delar av arbeten. Detta bedöms bidra till att projektering och byggande, bl.a. av större bostadsprojekt, kan genomföras på ett effektivare sätt. Exempelvis kan byggstart påskyndas genom ett startbesked som omfattar schaktningsarbeten. En tidigare påbörjad byggstart kan i förlängningen möjliggöra en tidigare inflyttning. Förslagen bedöms därutöver inte att ha någon ytterligare påverkan på bostadsbyggandet. 8.6Konsekvenser för den byggda miljön och klimatet Ett effektivare tillsynsarbete hos kan indirekt ge positiva effekter för den byggda miljön, som ökad trevnad och skönhetsupplevelser, genom att rättelse i ärenden kan förväntas snabbare och i fler ärenden. Byggsanktionsavgifternas avhållande effekt i fråga om överträdelser (se avsnitt 6.1–6.3) bidrar också indirekt till de positiva effekterna för den byggda miljön. En byggsanktionsavgift för att påbörja åtgärder innan lov får verkställas (se avsnitt 6.2) kan genom sin avskräckande funktion i viss utsträckning förebygga överträdelser och därigenom minska risken för att natur-, kultur- och arkitektoniska värden skadas innan beslutet får verkställas, om beslutet är olämpligt utformat i förhållande till dessa värden. Förtydligandet att ett rivningsföreläggande som huvudregel ska föregås av ett föreläggande att sätta byggnadsverket i stånd (se avsnitt 6.6) stärker skyddet för kulturvärden. Att befintliga byggnader sätts i stånd, i stället för att rivas och ersättas med nya byggnader, kan bidra till minskad klimatpåverkan genom att resursanvändningen i samhället begränsas. Därigenom kan förslaget i praktiken även minska byggandets påverkan på klimatet. Förslagen bedöms därutöver inte att ha någon ytterligare påverkan på den byggda miljön eller klimatet. 8.7Konsekvenser för tillgänglighet och säkerhet I propositionen Nationellt mål och inriktning för funktionshinderpolitiken gjorde regeringen bedömningen att reglerna för enkelt avhjälpta hinder behövde ses över för att förtydligas eller ändras. (jfr prop. 2016/17:188 s. 63–65). Presumtionsregeln (se avsnitt 6.5) svarar mot denna bedömning och förslaget bidrar således till genomförandet av funktionshinderspolitiken. Förslaget som sådant kan förväntas bidra till en något högre åtgärdstakt av enkelt avhjälpta hinder och därmed en ökad tillgänglighet i samhället. 2021/22:149 Den ökade möjligheten till föreläggande om stängsel vid säkerhetsbrister (se avsnitt 6.7) möjliggör en snabb åtgärd för förbättrad säkerhet i och kring byggnadsverk med säkerhetsbrister och därmed en minskad risk för olyckor. Förslagen bedöms därutöver inte att ha någon påverkan på tillgänglighet eller säkerhet. 8.8Konsekvenser för barn och jämställdhet Presumtionsregeln (se avsnitt 6.5) kan förväntas bidra till en något högre åtgärdstakt av enkelt avhjälpta hinder och därmed en ökad tillgänglighet i samhället. Att enkelt avhjälpta hinder avhjälps kan, i likhet med vad anför, ha relativt sett större positiva effekter för barn då dessa har större nytta av exempelvis anpassade ledstänger och dörröppnare. Presumtionsregeln kan ha en större positiv effekt för kvinnor då dessa utgör en större andel av de äldre åldersgrupperna där nyttan av förbättrad tillgänglighet är större. Den utökade möjligheten att förelägga om stängsel vid säkerhetsbrister (se avsnitt 6.7) kan minska skaderiskerna för barn som uppehåller sig på sådana platser där det finns ökad risk för olyckor. Förslagen bedöms därutöver inte att ha några konsekvenser för barn eller jämställdhet. Inom ramen för att stärka den fria rörligheten av varor och tjänster på den inre marknaden har EU beslutat om att vissa varor och tjänster ska uppfylla vissa funktionskrav för att underlätta tillgängligheten till de varor och tjänster som omfattas av direktivet, och rådets direktiv (EU) 2019/882 av om tillgänglighetskrav för produkter och tjänster (tillgänglighetsdirektivet).