prop · H90383d2 · 2022-01-01 00:00:00 — Före ska kommissionen anta åtgärder om fastställande av förfarandena för beräkning av den kostnad som uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransknings förfarande som avses i artikel 62.3. Infrastrukturförvaltaren får besluta att gradvis anpassa sig till dessa förfaranden av högst efter dessa genomförandeakters ikraftträdande. 4.En extra avgift får inbegripas i de infrastrukturavgifter som avses i punkt 3 för att visa att det föreligger en brist på ka pacitet i fråga om identifierbara delar av infrastrukturen av överbelastning. 5.De infrastrukturavgifter som avses i punkt 3 får ändras för att ta hänsyn till kostnaden för miljöpåverkan som driften av tåg förorsakar. Varje sådan ändring ska differentieras i enlighet med påverkans omfattning. På grundval av de erfarenheter som infrastrukturförvaltare, järn vägsföretag, regleringsorgan och behöriga myndigheter har gjort, och med beaktande av befintliga system för bullerdiffe rentiering, ska kommissionen anta genomförandeåtgärder om fastställande av de förfaranden som ska följas vid tillämpningen av avgiftsuttag för kostnaden för bullereffekter inbegripet den tidsperiod under vilken det ska gälla och som möjliggör att infrastrukturavgifterna kan differentieras för att vid behov be akta känsligheten i det område som påverkas av buller, särskilt när det gäller storleken på den befolkning som påverkas samt den sammansättning som har konsekvenser för bullernivån. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk ningsförfarande som avses i artikel 62.3. De får inte leda till snedvridning av konkurrensen mellan järnvägsföretag eller på verka järnvägssektorns konkurrenskraft som helhet. Alla ändringar som görs av infrastrukturavgifter för att ta hän syn till kostnaden för bullereffekter ska stödja att vagnar i efter hand utrustas med den mest ekonomiskt genomförbara broms teknik för låga bullernivåer som är tillgänglig. Uttag av miljökostnader som resulterar i en ökning av de totala intäkterna för infrastrukturförvaltaren får ske endast under för utsättning att sådana uttag tillämpas på godstransport på väg i enlighet med unionsrätten. Om uttag av miljökostnader leder till extra intäkter ska med lemsstaterna besluta hur dessa intäkter ska användas. Medlemsstaterna ska se till att erforderliga uppgifter sparas och att miljöavgifternas ursprung och tillämpningen av dem kan spåras. Medlemsstaterna ska på begäran tillhandahålla kommis sionen dessa uppgifter. 6.För att undvika oönskade oproportionella variationer får de avgifter som anges i punkterna 3, 4 och 5 fastställas på en genomsnittsnivå beräknad på en rimlig spridning av järnvägs trafik och tider. Den relativa storleken på infrastrukturavgifterna ska dock stå i proportion till de kostnader som kan hänföras till tjänsterna. 7.Den avgift som tas ut för det tillträde till järnvägsspår inom anläggningar för tjänster som avses i punkt 2 i bilaga II och tillhandahållandet av tjänster i dessa anläggningar får inte överstiga kostnaden för tillhandahållandet av tjänsten, plus en rimlig vinst. 8.Om de tjänster som i punkterna 3 och 4 i bilaga II anges som tilläggstjänster eller extra tjänster endast tillhandahålls av en leverantör får den avgift som tas ut för denna tjänst inte överstiga kostnaden för att tillhandahålla tjänsten, plus en rimlig vinst. 9.Avgifter får tas ut för kapacitet som används för underhåll av infrastruktur. Dessa avgifter får inte överstiga den minskade nettointäkt för infrastrukturförvaltaren som förorsakas av un derhållet. 10.Tjänsteleverantören vid anläggningen för tillhandahål lande av de tjänster som anges i punkterna 2, 3 och 4 i bilaga II ska förse infrastrukturförvaltaren med den information om avgifter som ska inkluderas i beskrivningen av järnvägsnätet eller ange en webbplats där sådan information görs tillgänglig gratis i elektroniskt format i enlighet med artikel 27. Undantag från principerna för avgifter 1.För att uppnå full kostnadstäckning för infrastrukturför valtarens kostnader får medlemsstaterna, om marknaden kan tåla detta, lägga på uppräkningar på grundval av principer om effektivitet, öppenhet och icke-diskriminering, som största möjliga konkurrenskraft säkerställs för järnvägens mark nadssegment. Avgiftssystemet ska respektera de produktivitets ökningar som järnvägsföretagen uppnått. Avgifternas nivå får dock inte sättas så högt att de marknads segment som kan betala åtminstone den kostnad som uppstår som en direkt följd av driften av tågtrafiken, plus ett vinstuttag som marknaden kan bära, hindras från att använda infrastrukturen. Europeiska unionens officiella tidning L 343/51 Innan medlemsstaterna fastställer sådana uppräkningar ska de se till att infrastrukturförvaltarna utvärderar huruvida dessa är re levanta för specifika marknadssegment och beakta åtminstone de par som förtecknas i punkt 1 i bilaga VI samt beakta de relevanta paren. Den förteckning över marknadssegment som fastställs av infrastrukturförvaltarna ska innehålla åtminstone följande tre segment: godstransporter, persontransporter inom ramen för ett avtal om allmän trafik och övriga persontrans porter. Infrastrukturförvaltarna får ytterligare särskilja marknadssegment enligt de transporterade varorna eller personerna. Även marknadssegment där järnvägsföretag inte är verksamma, men där de kan tillhandahålla transporter under avgiftssystemets giltighetstid ska fastställas. Infrastrukturförvalta ren får inte införa någon uppräkning i avgiftssystemet för dessa marknadssegment. Förteckningen över marknadssegment ska offentliggöras i be skrivningen av järnvägsnätet och ska ses över minst . Det regleringsorgan som avses i artikel 55 ska kontrollera denna förteckning i enlighet med artikel 56. 2.Infrastrukturförvaltarna får för sådana godstransporter från och till tredjeländer som drivs på ett järnvägsnät med annan spårvidd än unionens huvudjärnvägsnät fastställa högre avgifter för att uppnå full täckning för sina kostnader. 3.För särskilda framtida investeringsprojekt, eller särskilda investeringsprojekt som har avslutats , får infrastruk turförvaltaren fastställa eller fortsätta att fastställa högre avgifter på grundval av den långsiktiga kostnaden för sådana projekt om de ökar effektiviteten eller kostnadseffektiviteten eller båda och annars inte skulle kunna genomföras eller ha genomförts. En sådan avgiftsordning får även inbegripa överenskommelser om fördelning av de risker som sammanhänger med nya investe ringar. 4.Infrastrukturavgifter för utnyttjande av de järnvägskorrido rer som anges i kommissionens beslut /561/EG (1) ska differentieras som incitament för att utrusta tåg med ETCS som överensstämmer med den version som antogs genom kom missionens beslut /386/EG (2) och senare versioner. (1) Kommissionens beslut /561/EG av om änd ring av beslut /679/EG när det gäller genomförandet av den tekniska specifikationen för driftskompatibilitet avseende delsystemet trafikstyrning och signalering i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg (EUT L 194, 25.7.2009, s. 60). (2) Kommissionens beslut /386/EG av om änd ring av bilaga A till beslut /679/EG om teknisk specifikation för driftskompatibilitet avseende delsystemet Trafikstyrning och sig nalering i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg och om ändring av bilaga A till beslut /860/EG om tek niska specifikationer för driftskompatibilitet avseende delsystemet Trafikstyrning och signalering i det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg (EUT L 136, 24.5.2008, s. 11). differentiering får inte resultera i någon genomgripande föränd ring av de totala intäkterna för infrastrukturförvaltaren. Utan hinder av denna skyldighet får medlemsstaterna besluta att denna differentiering av infrastrukturavgifterna inte ska gälla de järnvägslinjer som anges i beslut /561/EG på vilka endast tåg utrustade med ETCS får köras. Medlemsstaterna får besluta att utvidga denna differentiering till järnvägslinjer som inte anges i beslut /561/EG. Före och efter en konsekvensbedömning ska kommissionen anta åtgärder om fastställande av de förfaranden som ska följas vid tillämpningen av differentiering av infrastruk turavgiften, enligt en tidsram som överensstämmer med den europeiska genomförandeplanen för ERTMS, som fastställts i beslut /561/EG och med säkerställande av att de inte re sulterar i någon genomgripande förändring av de totala intäk terna för infrastrukturförvaltaren. Dessa genomförandeåtgärder ska anpassa de förfaranden för differentiering som tillämpas på tåg i lokal och regional trafik på någon begränsad bansträcka inom de järnvägskorridorer som anges i beslut /561/EG. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det gransk ningsförfarande som avses i artikel 62.3. De får inte leda till snedvridning av konkurrensen mellan järnvägsföretag eller på verka järnvägssektorns konkurrenskraft som helhet. 5.För att förhindra diskriminering ska medlemsstaterna sä kerställa att varje infrastrukturförvaltares genomsnittliga och marginella avgifter för likvärdigt utnyttjande av infrastrukturen är jämförbara och att jämförbara tjänster inom samma mark nadssegment är belagda med samma avgifter. Infrastrukturför valtaren ska i beskrivningen av järnvägsnätet visa att avgifts systemen uppfyller dessa krav i den mån detta är möjligt utan att konfidentiell företagsinformation röjs. 6.Om en infrastrukturförvaltare har för avsikt att ändra de grunddrag i avgiftssystemet som avses i punkt 1 i denna artikel ska han offentliggöra detta senast före utgången av tidsfristen för offentliggörande av beskrivningen av järnvägs nätet enligt artikel 27.4. 1.Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 101, 102, 106 och 107 i EUF-fördraget, och utan hinder av den direktkostnadsprincip som fastställs i artikel 31.3 i detta direk tiv, ska varje rabatt på de avgifter som infrastrukturförvaltaren debiterar järnvägsföretag för en tjänst vara förenlig med de vill kor som anges i den här artikeln. 2.Med undantag av vad som sägs i punkt 3 ska rabatter begränsas till den faktiska besparingen av administrativa kost nader för infrastrukturförvaltaren. När rabattnivåer bestäms får hänsyn inte tas till de kostnadsbesparingar som redan medräk nats i den påförda avgiften. L 343/52 Europeiska unionens officiella tidning 3.Infrastrukturförvaltarna får införa program, som är till gängliga för alla användare av infrastrukturen för bestämda tra fikflöden, med tidsbegränsade rabatter för att främja utveck lingen av ny järnvägstrafik eller rabatter som uppmuntrar till användning av avsevärt underutnyttjade linjer. 4.Rabatter får endast gälla avgifter som tas ut för ett bestämt infrastrukturavsnitt. 5.Likartade rabattsystem ska tillämpas för likartade tjänster. Rabattsystem ska tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt på alla järnvägsföretag. System för ersättning av icke täckta miljökostnader, olycksrelaterade kostnader och infrastrukturkostnader 1.Medlemsstaterna får införa ett tidsbegränsat system för ersättning för användning av järnvägsinfrastruktur för bevisligen icke täckta miljökostnader, olycksrelaterade kostnader och infra strukturkostnader i konkurrerande transportslag i den mån dessa kostnader överstiger motsvarande kostnader för järnvägen. 2.Om ett järnvägsföretag som får ersättning har ensamrätt, ska ersättningen åtföljas av jämförbara förmåner till användarna. 3.Den beräkningsmetod som använts och de gjorda beräk ningarna ska vara offentligt tillgängliga. Det ska särskilt vara möjligt att visa de specifika icke uttagna kostnaderna för den konkurrerande transportinfrastruktur som undvikits genom järnvägstransport och säkerställa att systemet tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt för företagen. 4.Medlemsstaterna ska säkerställa att systemet är förenligt med bestämmelserna i artiklarna 93, 107 och 108 i EUF-för draget. Verksamhetsstyrning genom kvalitetskrav på utförande 1.Avgiftssystem för infrastruktur ska motivera järnvägsföre tagen och infrastrukturförvaltaren att reducera driftsstörningarna till ett minimum och förbättra järnvägsnätets prestanda med hjälp av en verksamhetsstyrning genom kvalitetskrav på ut förande. Denna verksamhetsstyrning får inbegripa sanktioner för verksamhet som stör driften av järnvägsnätet, ersättning till de företag som lider skada av trafikstörningarna och bonus till verksamhet som går bättre än planerat. 2.Grundprinciperna för denna verksamhetsstyrning, vilka anges i punkt 2 i bilaga VI, ska tillämpas för hela järnvägsnätet. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade ak ter i enlighet med artikel 60 när det gäller ändringar i punkt 2 c Punkt 2 c i bilaga VI får således ändras mot bak grund av utvecklingen på järnvägsmarknaden och de erfarenhe ter som de regleringsorgan som avses i artikel 55, infrastruk turförvaltarna och järnvägsföretagen vunnit. Sådana ändringar ska anpassa förseningsklasserna till den bästa praxis som ut vecklats av branschen. Infrastrukturförvaltarna får ta ut en lämplig avgift för kapacitet som är tilldelad men inte utnyttjad. Denna avgift för underut nyttjande ska främja ett effektivt utnyttjande av kapaciteten. Denna avgift ska vara obligatorisk för sökande som tilldelats ett tågläge och som regelbundet underlåter att utnyttja hela tåglägen eller delar av dessa. För att kunna införa en sådan avgift ska infrastrukturförvaltarna i sina beskrivningar av järn vägsnätet offentliggöra de kriterier som används för att fastställa om ett sådant underutnyttjande föreligger. Det regleringsorgan som avses i artikel 55 ska kontrollera dessa kriterier i enlighet med artikel 56. Avgiften ska betalas antingen av den sökande eller av det järnvägsföretag som utses i enlighet med artikel 41.1. Infrastrukturförvaltarna ska alltid kunna upplysa alla berörda parter om vilken infrastrukturkapacitet som redan har tilldelats de järnvägsföretag som är användare. Samarbete avseende avgiftssystem för fler än ett nät 1.Medlemsstaterna ska säkerställa att infrastrukturförvaltarna samarbetar för att möjliggöra tillämpning av effektiva avgifts system och samarbetar för att samordna avgifterna eller för att ta ut avgifter för järnvägstrafiktjänster som utnyttjar mer än ett järnvägsnät av järnvägssystemet inom unionen. Infrastrukturför valtare ska i synnerhet verka för att säkerställa största möjliga konkurrenskraft för internationell järnvägstrafik och effektiv an vändning av järnvägsnäten. I detta syfte ska de inrätta lämpliga förfaranden i enlighet med de regler som fastställs i detta direk tiv. 2.Vid tillämpningen av punkt 1 i denna artikel ska med lemsstaterna säkerställa att infrastrukturförvaltare samarbetar för att möjliggöra uppräkningar som avses i artikel 32, och verk samhetsstyrning genom kvalitetskrav på utförande som avses i artikel 35, för trafik som passerar genom fler än ett järnvägsnät av järnvägssystemet inom unionen. 1.Infrastrukturkapacitet ska tilldelas av en infrastrukturför valtare. Infrastrukturkapacitet som tilldelats en sökande får av mottagaren inte överlåtas till ett annat företag eller för en annan verksamhet. Europeiska unionens officiella tidning L 343/53 Varje transaktion som rör infrastrukturkapaciteten ska vara för bjuden och ska medföra uteslutning från ytterligare tilldelning av kapacitet. När ett järnvägsföretag utnyttjar kapacitet för att utföra tjänster för en sökande som inte är ett järnvägsföretag ska detta inte anses som en överlåtelse. 2.Rätten att utnyttja en bestämd infrastrukturkapacitet i form av ett tågläge får tilldelas sökande för högst en tågplane period. En infrastrukturförvaltare och en sökande får sluta ett ramavtal på det sätt som anges i artikel 42 för utnyttjande av kapacitet på den relevanta järnvägsinfrastrukturen för än en tågplaneperiod. 3.Infrastrukturförvaltares och sökandes rättigheter och skyl digheter i fråga om varje tilldelning av kapacitet ska fastställas i avtal eller i medlemsstaters lagstiftning. 4.När en sökande avser att begära infrastrukturkapacitet för att bedriva internationell persontrafik ska den informera de berörda infrastrukturförvaltarna och regleringsorganen. För att göra det möjligt för dem att bedöma huruvida syftet med den internationella trafiken är att befordra passagerare på en sträcka mellan stationer i olika medlemsstater, och att bedöma vilka de potentiella ekonomiska följderna för befintliga avtal om allmän trafik är, ska regleringsorganen se till att information ges till de behöriga myndigheter som har beviljat persontrafik på järnväg på den sträckan enligt avtal om allmän trafik, varje annan be rörd behörig myndighet med rätt att begränsa tillträde enligt artikel 11 och varje järnvägsföretag som utför avtalet om allmän trafik på denna internationella persontrafiklinje. 1.Medlemsstaterna får fastställa ett regelverk för tilldelning av infrastrukturkapacitet under förutsättning att villkoret om förvaltningsmässigt oberoende som anges i artikel 4 respekteras. Särskilda regler för tilldelning av kapacitet ska fastställas. Infra strukturförvaltaren svarar för kapacitetstilldelningsförfarandet. Infrastrukturförvaltaren ska särskilt säkerställa att infrastruktur kapacitet tilldelas på ett rättvist och icke-diskriminerande sätt och i enlighet med unionsrätten. 2.Infrastrukturförvaltarna ska respektera den konfidentiella naturen hos den företagsinformation som tillhandahålls dem. Samarbete vid tilldelning av infrastrukturkapacitet på mer 1.Medlemsstaterna ska säkerställa att infrastrukturförvaltarna samarbetar för att på ett effektivt sätt kunna tillhandahålla och tilldela infrastrukturkapacitet på mer än ett järnvägsnät av järn vägssystemet inom unionen, inklusive enligt ramavtal som avses i artikel 42. Infrastrukturförvaltare ska införa lämpliga förfaran den i enlighet med reglerna i detta direktiv och ska organisera tåglägen som passerar mer än ett järnvägsnät i enlighet därmed. Medlemsstaterna ska säkerställa att företrädare för infrastruktur förvaltare vars beslut om tilldelning berör andra infrastruktur förvaltare samarbetar för att samordna tilldelning av eller för att tilldela all relevant infrastrukturkapacitet på internationell nivå, utan att det påverkar tillämpningen av specifika regler i unions rätten om nät med inriktning på godstransport på järnväg. De principer och kriterier för tilldelning av kapacitet som fastställs inom ramen för detta samarbete ska offentliggöras av infra strukturförvaltarna i deras beskrivning av järnvägsnätet i enlig het med punkt 3 i bilaga IV. Lämpliga företrädare för infrastruk turförvaltare från tredjeländer får innefattas i dessa förfaranden. 2.Kommissionen ska informeras om och bjudas in att när vara som observatör vid de viktigaste möten där gemensamma principer och gemensam praxis för tilldelning av infrastruktur utvecklas. Regleringsorganen ska erhålla tillräcklig information om utvecklingen av gemensamma principer och gemensam praxis för tilldelning av infrastruktur och från it-baserade till delningssystem så att de kan utöva sin myndighetstillsyn i en lighet med artikel 56. 3.Vid varje möte eller annan aktivitet som äger rum för att tilldela infrastrukturkapacitet för järnvägstransporttjänster över flera järnvägsnät, får beslut endast fattas av företrädare för infra strukturförvaltarna. 4.Deltagarna i det samarbete som avses i punkt 1 ska säker ställa att dess medlemmar, arbetsmetoder och alla relevanta kriterier som används för att bedöma och tilldela infrastruktur kapacitet görs offentligt tillgängliga. 5.Infrastrukturförvaltare ska inom ramen för det samarbete som avses i punkt 1 bedöma behovet av och vid behov föreslå och organisera tåglägen för internationell trafik för att under lätta godstrafik som är föremål för en sådan ad hoc-ansökan som avses i artikel 48. Sådana på förhand arrangerade tåglägen för internationell trafik ska göras tillgängliga för sökande genom alla de deltagande infrastrukturförvaltarna. 1.Ansökningar om infrastrukturkapacitet får göras av sökan de. För att använda en sådan infrastrukturkapacitet ska de sö kande ge ett järnvägsföretag ansvaret för att ingå en överens kommelse med infrastrukturförvaltaren i enlighet med artikel 28. Detta påverkar inte sökandes rätt att ingå avtal med infrastruk turförvaltare i enlighet med artikel 44.1. L 343/54 Europeiska unionens officiella tidning 2.Infrastrukturförvaltaren får ställa krav på sökande för att se till att berättigade förväntningar om framtida intäkter och utnyttjande av infrastrukturen säkerställs. Sådana krav ska vara lämpliga, tydliga och icke-diskriminerande. De ska anges i be skrivningen av järnvägsnätet enligt punkt 3 b i bilaga IV. De får endast innefatta bestämmelser om en ekonomisk garanti som inte får överstiga en lämplig nivå, som ska stå i proportion till sökandens planerade verksamhetsnivå, och en garanti avseende förmågan att ansöka om infrastrukturkapacitet i överensstäm melse därmed. 3.Före ska kommissionen anta genom förandeåtgärder för att närmare specificera de kriterier som ska användas för tillämpningen av punkt 2. Dessa genomförande akter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 62.3. 1.Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 101, 102och 106 i EUF-fördraget får ett ramavtal ingås mellan en infrastrukturförvaltare och en sökande. I ett sådant ramavtal ska anges de särskilda egenskaperna hos den infrastrukturkapacitet som en sökande har behov av och erbjuds som är längre än en tågplaneperiod. Ett ramavtal ska inte i detalj ange ett tågläge utan ska vara utformat på ett sådant sätt att den sökandes legitima kommersi ella behov tillgodoses. En medlemsstat får begära förhandsgod kännande av ett sådant ramavtal från det regleringsorgan som avses i artikel 55 i detta direktiv. 2.Ramavtal får inte utformas på ett sätt som hindrar andra sökande eller trafiktjänster från att använda den relevanta infra strukturen. 3.Villkoren i ramavtal ska kunna ändras eller begränsas för att göra det möjligt att bättre utnyttja järnvägsinfrastrukturen. 4.Ramavtal får innehålla bestämmelser om sanktioner om det blir nödvändigt att ändra eller upphäva avtalet. 5.Ramavtal ska i princip omfatta en period och ska kunna förnyas för perioder av samma längd som den ur sprungliga giltighetstiden. Infrastrukturförvaltaren får samtycka till en kortare eller i särskilda fall. Varje period som är längre än ska vara motiverad av att affärskont rakt, särskilda investeringar eller risker föreligger. 6.För trafik som utnyttjar sådan särskild infrastruktur som avses i artikel 49 vilken kräver omfattande och långsiktiga in vesteringar, vederbörligen motiverade av den sökande, får ram avtal gälla . än ska endast kunna tillåtas i exceptionella fall, i synnerhet när det gäller omfattande och långsiktiga investeringar och särskilt när dessa omfattas av åtaganden i avtal, däribland en flerårig amor teringsplan. I sådana exceptionella fall får i ramavtalet i detalj anges de kapacitetsegenskaper som ska tillhandahållas sökanden under ramavtalets löptid. Sådana egenskaper får bland annat avse tur täthet, volym och tåglägenas kvalitet. Infrastrukturförvaltaren får minska den reserverade kapacitet som under minst en månad har utnyttjats mindre än den tröskelkvot som anges i artikel 52. får ett initialt ramavtal upp rättas för en femårsperiod, som kan förnyas en gång, på grund val av de kapacitetsegenskaper som utnyttjas av sökande som bedriver trafik före , för att särskilda inve steringar eller förekomsten av affärskontrakt ska beaktas. Det regleringsorgan som avses i artikel 55 ska vara ansvarigt för att bevilja ikraftträdande av ett sådant avtal. 7.Samtidigt som den konfidentiella naturen hos företags informationen respekteras ska alla berörda parter få tillgång till det allmänna innehållet i varje ramavtal.