prop · H903228 · 2022-04-19 00:00:00 — Den rättsliga grunden för behandlingen hos är i första hand att den är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i den personuppgiftsansvariges myndighetsutövning på det sätt som anges i artikel 6.1 e. Den aktuella grunden för behandlingen är vidare fastställd i den nationella rätten på det sätt som krävs enligt artikel 6.3 i EU:s dataskyddsförordning. Den rättsliga grunden är fastställd i förordningen (2017:154) med instruktion för , skatteförfarandelagen och inkomstskattelagen (1999:1229). Av artikel 9.1 framgår bl.a. att behandling av personuppgifter som uppgifter om hälsa är en sådan behandling av känslig personuppgift som enligt huvudregeln är förbjuden. I artikel 9.2 f föreskrivs ett undantag från detta förbud om behandlingen är nödvändig för att fastställa, göra gällande eller försvara rättsliga anspråk eller som en del av domstolarnas dömande verksamhet. När det gäller förslaget att en arbetsgivardeklaration, eller kontrolluppgift i vissa fall, ska innehålla uppgift om arbetsplatsens adress är de uppgifter som kommer att behandlas som angetts ovan inte sådana känsliga personuppgifter som avses i artikel 9.1 i EU:s dataskyddsförordning. Förslaget om att en skattskyldig som till följd av sjukdom eller funktionsnedsättning ska kunna visa upp ett läkarintyg eller på annat sätt visa att han eller hon på grund av sjukdomen eller funktionsnedsättningen måste använda bil innebär dock att måste behandla känsliga personuppgifter som avses i artikel 9.1 i EU:s dataskyddsförordning. Behandlingen är i detta fall nödvändig för att fastställa, göra gällande eller försvara rättsliga anspråk (anspråket på skattereduktion) på det sätt som anges i artikel 9.2 f i EU:s dataskyddsförordning. Den personuppgiftsbehandling som förslaget ger upphov till bedöms inte innebära ett sådant intrång i den personliga integriteten som går utöver vad som är nödvändigt för att upprätthålla kontrollmöjligheter i syfte att minska möjligheterna till fel och fusk. Vad gäller frågan om personuppgiftsbehandlingen är proportionerlig bör det också beaktas att i de fall den skattskyldige inte vill ge in läkarintyg till kan han eller hon ansöka om skattereduktion enligt de generella reglerna om skattereduktion för arbetsresor. I sådant fall gäller bl.a. de avståndsgränser och den beräkning av skattereduktion som föreslås i avsnitt 4.3–4.5. Mot bakgrund av detta och att behandlingen av personuppgifter hos sker i syfte att fastställa en skattemässig förmån för den enskilde, dvs. skattereduktion för arbetsresor, får behandlingen anses proportionerlig. Behandlingen hos är mot denna bakgrund förenlig med EU:s dataskyddsförordning. Av 1 kap. 4 § lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet framgår att uppgifter bl.a. får behandlas för att tillhandahålla information som behövs hos för fastställande av underlag för samt bestämmande, redovisning, betalning och återbetalning av skatter och avgifter samt för revision och annan kontrollverksamhet. Av 1 kap. 7 § lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet följer att känsliga personuppgifter får behandlas endast om uppgifterna har lämnats i ett ärende eller är nödvändiga för behandlingen av det, eller om det särskilt anges i 2 kap. De känsliga uppgifter som kan komma att behandlas lämnas i ett beskattningsärende och är nödvändiga för handläggningen av ärendet. Av 2 kap. 2 § i lagen framgår vidare att i beskattningsdatabasen får uppgifter behandlas om 2021/22:228 personer som omfattas av verksamhet enligt 1 kap. 4 § 1–9. I 2 kap. 3 § och i förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet finns bestämmelser om vilka uppgifter som får behandlas i beskattningsdatabasen. I 2 kap. 4 § samma lag anges därutöver att en handling som har kommit in i ett ärende får behandlas i beskattningsdatabasen och får innehålla sådana uppgifter som avses i 1 kap. 7 §. Den behandling av uppgifter som förslaget ger upphov till hos i beskattningsdatabasen är tillåten enligt de angivna bestämmelserna. Sammanfattningsvis gör regeringen bedömningen att den personuppgiftsbehandling som förslaget ger upphov till är förenlig med EU:s dataskyddsförordning. Den befintliga regleringen på personuppgiftsområdet är tillräcklig för den personuppgiftsbehandling som detta förslag ger upphov till hos . Det behöver således inte införas någon ytterligare reglering om denna behandling. Regeringens bedömning: Adressuppgifter som omfattas av sekretess kan lämnas till genom att en uppgiftsskyldighet förs in i skatteförfarandelagen som får sekretessbrytande verkan enligt offentlighets- och sekretesslagen. sekretess för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska och promemorians bedömning överens- stämmer inte med regeringens bedömning. kommittén eller promemorian behandlar denna fråga. Remissinstanserna: anser att det inte finns möjlighet att tillhandahålla uppgifter om medarbetarens faktiska arbetsplats när denna har hemlig adress på grund av verksamhetens natur, t.ex. skyddade boenden för kvinnor. Transportstyrelsen anför att det inte av utredningen framgår hur adresser som är hemliga ska hanteras. att krav på att lämna individuella uppgifter om aktuell arbetsplats skulle kunna innebära ett säkerhetsproblem för vissa arbetsgivare. Skälen för regeringens bedömning: Enligt förslaget i denna proposition ska arbetsgivare lämna uppgift om arbetsplatsens adress i arbetsgivardeklaration eller, i förekommande fall, kontrolluppgift (se , och Transportstyrelsen ställer sig frågande till hur adressuppgifter som är hemliga på grund av verksamhetens karaktär ska hanteras i det föreslagna systemet. Även om det inte kan uteslutas att en arbetsplatsadress i vissa fall omfattas av sekretess får det enligt regeringens bedömning antas vara ovanligt att så är fallet. Sekretess hindrar dock inte att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning (10 kap. 28 § offentlighets- och sekretesslagen [2009:400], förkortad OSL). Bestämmelser om uppgiftsskyldighet föreslås enligt förslaget föras in i 15 kap. 9 § respektive 26 kap. 19 a § skatteförfarande- En adressuppgift kan därmed ges in till trots att den Prop. 2021/22:228 omfattas av sekretess. För det fall en arbetsplatsadress omfattas av tystnadsplikt i en privat verksamhet bör motsvarande gälla, eftersom ett utlämnande som följer av lag i normalfallet är att anse som ett behörigt utlämnande. En arbetsplatsadress som rapporteras in till i en arbetsgivardeklaration eller kontrolluppgift i enlighet med förslaget tillförs den skattskyldiges ärende. Enligt 27 kap. 1 § OSL gäller sekretess i verksamhet som avser bestämmande av skatt eller fastställande av underlag för bestämmande av skatt för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. En adressuppgift om en enskilds arbetsplats får anses vara en uppgift som kan hemlighållas med stöd av bestämmelsen. Sekretessen är absolut, vilket innebär att någon skadeprövning inte ska göras. När arbetsgivaren lämnar adressuppgiften till omfattas den därmed av absolut sekretess, vilket innebär att uppgiften inte får lämnas ut. Först om uppgiften förs in i ett beslut blir den offentlig. Det får förutsättas att , i de fall den skattskyldiges arbetsplatsadress är känslig, hanterar uppgiften varsamt och exempelvis inte återger den i beslutet. kan därvid överväga att det vid lämnandet av uppgiften ges möjlighet att indikera att adressen är känslig. Det kan därtill noteras att uppgift om arbetsställe redan lämnas i uppgifter på individnivå i arbetsgivardeklarationen . Regeringen bedömer att ytterligare sekretessbestämmelser i detta hänseende därmed inte torde vara nödvändiga. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Ändringarna tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . förslag överensstämmer inte med regeringens. Kommittén föreslog att ändringarna skulle träda i kraft . Remissinstanserna: Transportstyrelsen framhåller att systemleverantörer och arbetsgivare behöver för anpassning av it-system. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har kommenterat förslaget Skälen för regeringens förslag: Som redovisas i denna proposition finns det ett stort skattefel kopplat till dagens reseavdrag och enligt beräkningar uppgick skattefelet till ca 2016–2018 (se avsnitt 11.2). Det är därför angeläget att reglerna träder i kraft . Ändringarna bör träda i kraft vid ett kalenderårsskifte. Lagändringarna föreslås därför träda i kraft . 2021/22:228 bör tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . I detta avsnitt redogörs för förslagets effekter i den omfattning som bedöms lämpligt i det aktuella lagstiftningsärendet och med beaktande av förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. finner att konsekvensutredningen i promemorian inte uppfyller kraven i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. gör bedömningen att konsekvensutredningen brister sett till redovisningen av vilka kostnader förslaget förväntas innebära för de berörda företagen, hur förslaget bedöms påverka konkurrensförhållandena för berörda företag samt i redovisningen av om förslaget kräver någon särskild hänsyn till små företag. bedömer att konsekvensutredningen i övriga aspekter är godtagbar. De offentligfinansiella effekterna till följd av ändrade skatteregler beräknas i enlighet med beräkningskonventioner. Beräkningarna görs i ikraftträdandeårets priser och volymer och utgår vanligtvis från att beteendet hos individer och företag inte ändras till följd av förändringarna i skattereglerna. Antagandet om oförändrat beteende ger en god uppskattning av åtgärdernas effekt på kort och medellång sikt. På , och för att analysera andra konsekvenser än de offentligfinansiella effekterna, kan ett mer dynamiskt synsätt behöva användas, där skattebaser tillåts påverkas av regeländringen. 11.1 Syfte och alternativa lösningar Syftet med förslaget är att skattelättnaden på ett bättre sätt ska gynna resor med låga utsläpp av växthusgaser och luftföroreningar, och vara enklare än nuvarande system att tillämpa, administrera och kontrollera. problem kopplat till nuvarande reseavdrag är dess betydande skattefel, skillnaden mellan de fastställda och de teoretiskt riktiga beloppen för skatter och avgifter. kontroller av privatpersoners deklarationer med syfte att bättre kunna mäta skattefelet och ett av de vanligaste felen avser reseavdrag. till det stora skattefelet är den bristande efterlevnaden av tidsvinstkravet som finns i det nuvarande avdragssystemet. Kravet innebär att en skatt- skyldig får avdrag för resor med bil endast om han eller hon regelmässigt gör en tidsvinst på minst genom att använda egen bil i stället för allmänna transportmedel. Ett sådant krav föreslås inte införas i det nya systemet. I stället blir skattelättnaden densamma oberoende av vilket färdmedel som används för arbetsresan. Huvudregeln vid inkomstbeskattningen är att alla utgifter för att för- värva och bibehålla inkomster ska dras av som kostnad. kostnader får dock inte dras av. Från denna grundläggande princip har undantag gjorts för utgifter för arbetsresor i det nuvarande reseavdrags- Avdragsrätten finns för att underlätta för skattskyldiga med höga utgifter för arbetsresor att kunna ta sig till arbetet, vilket är viktigt för en väl fungerande arbetsmarknad. Det är angeläget att även den nya skattereduktionen bidrar till regionförstoring och därigenom underlättar rörligheten på arbetsmarknaden. har föreslagit att det ska införas en avståndsbaserad och färdmedelsneutral skattereduktion för längre arbetsresor. I kapitel 17 i betänkandet redogörs för de alternativa lösningar som kommittén har undersökt. Kommittén har tagit fram två olika referensalternativ, varav det ena är att behålla nuvarande system med eventuella mindre förändringar och det andra att helt avskaffa skattelättnaden för arbetsresor. Kommittén har även analyserat alternativa utformningar av ett avståndsbaserat system, t.ex. att ha en lägre nedre avståndsgräns och att inte ha en övre avståndsgräns alls. Vidare har kommittén analyserat alternativa detaljer i det föreslagna systemet, som t.ex. ett högre tillägg vid bristfällig kollektivtrafik, andra kriterier vid bristfällig kollektivtrafik och en annan nivå på tidsvinstkravet. I denna proposition föreslås i likhet med kommitténs förslag att det införs en avståndsbaserad och färdmedelsneutral skattereduktion för arbetsresor. I stället för att främst omfatta skattskyldiga med långa arbetsresor bör dock skattelättnaden vara inriktad på arbetsresor i områden där det inte finns samma möjlighet till kollektivtrafik som i storstadsområden. Skattereduktionen föreslås därför vara regionalt differentierad, vilket innebär att villkoren för att kunna få en skattelättnad för arbetsresor knyts till var i landet den skattskyldige bor och arbetar. Utformningen av förslaget beskrivs ingående i avsnitt 5. I avsnittet anges även de överväganden som ligger till grund för utformningen. Frågan om det ska införas en glesbygdsdefinition har undersökts och avfärdats. Olika alternativ på indelning av områden som ska omfattas av en högre avståndsgräns har även analyserats, t.ex. att utgå från hela län som , och län eller klassificeringar av storstadsområden från SCB eller Tillväxtanalys. Olika avståndsgränser och kilometersatser har även övervägts. () efterfrågar en jämförelse av förslaget med andra, alternativa, lösningar på skattelättnader för arbetsresor. Som beskrivs ovan har redogjort för alternativa lösningar. Vissa jämförelser med kommitténs förslag, som också kan ses som en alternativ lösning, görs också i konsekvensanalysen nedan. Om förslaget inte genomförs kommer reseavdrag fortsatt kunna göras som och de effekter som beskrivs nedan uteblir. Vidare bedöms det stora skattefel som föreligger i det nuvarande reseavdraget kvarstå. bedömer att det finns behov av särskilda informationsinsatser till följd av att ett nytt system för skattelättnad för arbetsresor införs och redogör för kostnader för intern och extern information, se nedan. Något ytterligare behov av informationsinsatser bedöms inte föreligga. Den föreslagna tidpunkten för ikraftträdandet är och är vald med hänsyn till att de nya reglerna bör träda i kraft . Det bedöms lämpligt att ändringarna träder i kraft i samband med ett årsskifte. Utöver dessa skäl bedöms ingen särskild hänsyn behöva tas vad gäller tidpunkten för ikraftträdandet. 2021/22:228 11.2 I propositionen föreslås att dagens avdrag för arbetsresor avskaffas och att en avståndsbaserad, färdmedelsneutral och regionalt differentierad skattereduktion för arbetsresor införs. Skattereduktion föreslås vara per kilometer för den del av resan mellan bostaden och arbetsplatsen enkel väg som överstiger en nedre avståndsgräns och understiger en övre avståndsgräns . För skattskyldiga som både bor och arbetar i de uppräknade storstadskommunerna föreslås dock att en högre nedre avståndsgräns ska gälla. Skattereduktionen föreslås beräknas utifrån det faktiska antalet resdagar under beskattningsåret, dock lägst 30 och . För skattskyldiga som på grund av sjukdom eller funktionsnedsättning är tvungna att använda egen bil eller förmånsbil i stället för kollektivtrafik föreslås att skattereduktion ska kunna ges baserad på skäliga utgifter. Vidare föreslås att en skattereduktion ska kunna ges baserad på faktiska kostnader för väg-, bro- och färjeavgifter. Offentligfinansiella effekter och antalet skattskyldiga som berörs av förslaget har beräknats baserat på uppgifter i SCB:s mikrosimuleringsmodell FASIT. I FASIT finns uppgifter över avståndet fågelvägen mellan den skattskyldiges bostadsadress enligt folkbokföringen och arbetsställets adress enligt den registerbaserade arbetsmarknadsstatistiken (RAMS). För att få ett avstånd som i genomsnitt motsvarar vägsträckan vid bilkörning har en uppräkningsfaktor på 1,26 använts (1,33 används i SOU 2019:36 och 1,2 används i Trafikanalys PM 2020:6). Dessa uppgifter har, tillsammans med uppgifter i FASIT över huruvida den skattskyldige antas arbeta hel- eller deltid, använts för att uppskatta storleken på skattereduktionen. I beräkningarna av den offentligfinansiella effekten antas antalet resdagar som omfattas av skattereduktionen vara i genomsnitt 200 vid heltidsarbete. Det maximala antalet resdagar som föreslås ligga till grund för skattereduktionen är 210 per person och år. Samtliga skattskyldiga kan dock inte antas ha det maximala antalet resdagar, varför ett något lägre antal resdagar i genomsnitt antas omfattas. Trafikanalys (PM 2020:6) beräknar det genomsnittliga antalet resdagar för samtliga förvärvsarbetande till 182 , baserat på uppgifter för åren 2011–2016 och sett till samtliga avståndsintervall. Vid avstånd till arbetet i intervallet beräknas dock antalet resdagar i genomsnitt vara ungefär 220. Skattereduktionen för arbetsresor för personer med sjukdom eller funktionsnedsättning som hindrar resa med kollektivtrafik antas omfatta 80 000 personer, se avsnitt 11.3. Dessa personer antas ha samma genomsnittliga avstånd och antal arbetsdagar som övriga personer med arbetsresor. De flesta av dessa personer antas ha skäliga utgifter motsvarande schablonbeloppet för bilresor i nuvarande reseavdrag och en mindre andel antas ha skäliga utgifter motsvarande dubbelt schablonbelopp. Baserat på betänkande bedöms några hundra personer omfattas av skattereduktionen för väg-, bro- och färjeavgifter, se Skattereduktionen för dessa avgifter uppskattas uppgå till ca . Beräkningarna har gjorts baserat på en framskrivning till ekonomiska miljö enligt prognoser gjorda . Beräkningarna för reseavdragen enligt gällande regler 2023 bygger på en framskrivning av de reseavdrag som gjordes för , då det vid framtagandet av propositionen var med fastställda beskattningsuppgifter i FASIT. Eftersom beräkningen är baserad på fastställda reseavdrag och skatter innefattar den även effekten av skattefelet till följd av felaktiga reseavdrag. Arbetsresandet kan bl.a. till följd av pandemin ändras , t.ex. genom ökad digitalisering, vilket skulle kunna innebära att omfattningen både av reseavdragen enligt gällande regler och den föreslagna skattereduktionen blir lägre än beräknat. Beräkningarna är vidare behäftade med osäkerhet till följd av brister i adressuppgifterna både vad gäller bostad och arbetsställe, samt de antaganden som gjorts av antalet resdagar, avstånd och antalet personer som omfattas av skattereduktionen. Nuvarande reseavdrag avskaffas och den föreslagna regionalt differentierade skattereduktionen införs Att avskaffa det nuvarande reseavdraget i inkomstslaget tjänst beräknas innebära att skatteintäkterna ökar med ca . Därutöver tillkommer en ökning av skatteintäkterna till följd av förslaget att reseavdraget i inkomstslaget näringsverksamhet avskaffas. Storleken på avdragen i inkomstslaget näringsverksamhet är mycket osäker till följd av att de inte särredovisas i deklarationen. I betänkande uppskattas avskaffandet innebära att skatteintäkterna ökar med ca . Samma uppskattning här innebär att skatteintäkterna, till följd av avskaffandet av reseavdraget i inkomstslagen tjänst och näringsverksamhet, totalt bedöms öka med ca 2023 (se tabell 11.1). Den avståndsbaserade skattereduktionen för arbetsresor uppskattas innebära en skattelättnad på ca 2023. Utöver detta tillkommer den särskilda skattereduktionen för skäliga utgifter för personer som på grund av sjukdom eller funktionsnedsättning måste resa med egen bil eller förmånsbil i stället för kollektivtrafik, samt skattereduktionen för faktiska kostnader för väg-, bro- och färjeavgifter. Storleken på underlaget för dessa skattereduktioner är mycket osäker. Den offentligfinansiella merkostnaden för skattereduktionerna bedöms uppgå till ca . Totalt beräknas den nya utformningen av skattelättnaden för arbetsresor därmed minska skatteintäkterna med 2023. Sammantaget bedöms därmed reformen att avskaffa dagens reseavdrag och införa den föreslagna skattereduktionen bli offentligfinansiellt neutral, sett till hela den offentliga sektorn, dvs. staten, ålderspensionssystemet och kommunsektorn. De offentliga finanserna påverkas dock i olika delar, och i olika omfattning, av reformen. Eftersom det nuvarande reseavdraget minskar den beskattningsbara förvärvsinkomsten, påverkas både och statlig inkomstskatt av att avdraget avskaffas. Avskaffandet av reseavdraget beräknas öka de kommunala skatte- 2021/22:228 intäkterna med och öka de statliga skatteintäkterna med 2023. Den föreslagna skattereduktionen påverkar däremot inte de kommunala skatteintäkterna, men minskar de statliga skatteintäkterna. Nettoeffekten av avskaffandet av reseavdraget och införandet av den föreslagna skattereduktionen består således i en ökning av de kommunala skatteintäkterna och en minskning av de statliga skatteintäkterna med motsvarande belopp. Region påpekar att det inte framgår av promemorian om de ökade kommunala skatteintäkterna ska hanteras enligt finansieringsprincipen. Den kommunala finansieringsprincipen är inte tillämplig i den situation som är aktuell i propositionen. Tabell 11.1 Offentligfinansiell effekt av förslaget om att avskaffa nuvarande avdrag för arbetsresor och införa en regionalt differentierad och avståndsbaserad skattereduktion Miljarder kronor, fasta priser och baser Källa: och egna beräkningar. Förslaget innebär att en ny skatteutgift uppstår som ersätter skatteutgiften för avdrag för arbetsresor under inkomst av tjänst liksom motsvarande under inkomst av näringsverksamhet. I promemorian Avdrag för resor till och från arbetet – En uppföljning av skattefelskontrollen har , baserat på slumpvisa kontroller för beskattningsåren 2014–2016, gjort en uppföljning av de skattefel som är av reseavdragen en ändring, till övervägande del till nackdel för den skattskyldige. Sammantaget bedömer att skattefelet för reseavdraget uppgick till ca eller en tredjedel av reseavdragets skattemässiga värde, under de undersökta åren. De vanligaste felen och de som bidrar mest till det uppskattade skattefelet är att avdrag yrkas för bilresor trots att tidsvinstkravet för detta inte är uppfyllt, att yrkat avdrag inte kan styrkas samt att skattebetalaren inte Skattefelsrapport att skattefelet för felaktiga avdrag för arbetsresor i inkomstslaget tjänst uppgick till ca under perioden –2018. Att dagens reseavdrag ersätts med en avståndsbaserad och färdmedels- Prop. 2021/22:228 neutral skattereduktion enligt förslaget bedöms minska storleken på Dels föreslås att det inte längre ska finnas ett tidsvinstkrav kopplat till skattelättnaden. Dels kommer förslaget om att arbetsplatsens adress ska anges i arbetsgivardeklarationen kunna underlätta beräkningen av skattereduktionens storlek och öka möjligheten att upptäcka orimliga uppgifter. Att skattereduktionens storlek blir begränsad vad gäller övre avståndsgräns och antalet arbetsdagar bidrar också till att minska risken för enskilda, stora skattefel. anser att förslaget innebär en fortsatt risk för skattefel. anför att det finns en betydande risk att förslaget ökar skattefelet om distansarbete blir mer vanligt förekommande, eftersom det inte finns något naturligt sätt att validera att en arbetsresa har gjorts. Enligt () innebär förslaget i förhållande till kommitténs förslag sannolikt en betydande minskning av skattefelet. Även om en viss risk för skattefel kommer kvarstå främst till följd av att felaktigt antal resdagar anges bedömer regeringen att skattefelet kommer att minska betydligt i förhållande till det skattefel som dagens reseavdrag ger upphov till. Som diskuteras i avsnitt 7.1 har också en omfattande möjlighet att kontrollera de uppgifter som lämnas i inkomstdeklarationer. Förslagets konsekvenser för enskilda skattskyldiga beror bl.a. på avståndet mellan bostad och arbetsplats, vilka färdmedel som används, i vilken kommun de bor och arbetar samt antalet arbetsresor som görs .