urf · H9A5URF2 · 2022-05-18 00:00:00 — Enligt 14 kap. 2 § andra stycket 2 och 3 RO ska , när det gäller och myndigheter, i den omfattning bestämmer upprätta förslag till anslag på statens budget, dock inte för Riks- revisionen, och i övrigt handlägga frågor om förvaltningen inom och frågor om förvaltning av ekonomisk natur inom myndigheter, utom . Vilka närmare uppgifter som, inom den ram som riksdagsordningen anger, ska utföra har alltså till uppgift att bestämma i en instruktion eller annan lag eller genom ett beslut i annan form. Således anges exempelvis i 2 § första stycket 2 lagen (2011:745) med instruktion för att ska utfärda anvisningar för utarbetandet av förslag till anslag på statens budget för riks- dagens myndigheter, med undantag för . Den årliga anvisningen för förslag till anslag och underlag till budget- propositionen benämns planeringsdirektiv och är gemensam för Riksdags- förvaltningen, JO och . Beslut om planeringsdirektiv fattas av riksdagsstyrelsen (se avsnitt 5.3.2). Av planeringsdirektivet framgår att förslag till anslag ska utformas och disponeras på ett sätt som motsvarar förslagen till anslag för myndigheter under regeringen. Det anförs att det som bör lyftas fram i budgetpropositionen är sådant som ska besluta om eller bör få kännedom om. Anvisningarna i planeringsdirektivet omfattar således utformningen av budgetpropositionen och ändringar i statens budget. Enligt direktivet ska förslaget till anslag utformas så att det passar in i budgetpropositionens disposition och hålla motsvarande kvalitet som för myndigheter under rege- ringen. Det anges vidare att eventuella frågor om den närmare utformningen kan ställas till respektive myndighets kontaktperson vid . Utgångspunkten är att det ekonomiadministrativa regelverket för myndigheter ska stämma överens med regler som gäller för regeringen och dess myndigheter, om en avvikelse inte kan motiveras. I fråga om resultatredovisning anges i planeringsdirektivet att de resultat som presenteras ska utgöra ett underlag för att bedöma verksamhets- resultatet och att det därför är viktigt att resultaten kommenteras och Med resultat avses enligt direktivet i första hand vad som uppnåtts som en följd av gjorda insatser. Det anförs att ambitionen är att koppla samman verksamhetsresultatet och det ekonomiska resultatet samt att det därför är önskvärt att, så långt som möjligt, ange vad det kostar att uppnå ett visst verksamhetsresultat. Enligt direktivet bör beredningen av resultatredovisningen vara avslutad , medan resterande textavsnitt – förslag till riksdagsbeslut samt de utvecklade förslagen om anslag etc. – kan beredas . För ytterligare frågor om tidsplan hänvisas i direktivet till respektive myndighets kontaktperson vid . I planeringsdirektivet ges ytterligare anvisningar om innehållet i och utformningen av förslagen till anslag. Enligt 2 § första stycket 3 lagen (2011:745) med instruktion för Riksdags- förvaltningen ska upprätta anslagsdirektiv för var och en av myndigheter, utom , över de finansiella villkor som gäller för respektive myndighet med anledning av beslut om statens budget. I anslagsdirektivet, som beslutas av riksdagsstyrelsen, anges bl.a. anslags- villkoren för det aktuella budgetåret. I anslagsdirektivet framgår också utbetalningsdatum och utbetalningsplan för utbetalning av JO:s anslag. I anslagsdirektivet för avseende JO framgår att JO under det budgetåret ska redovisa prognoser för 2022−2025 vid fyra specifika datum. Några ytterligare anvisningar för redovisningen ges inte. I sammanhanget noteras även följande när det gäller verksamhetsmål respektive resultatredovisning för JO. Av budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 1 avsnitt 3.3.5) framgår att det inom Utgiftsområde 1 inte finns några mål som fastställt för JO. Målen för JO, som alltså inte är riksdagsbundna, behandlas i propositionen under JO:s delområde. I budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 1 avsnitt 6.1) slås fast att utgångspunkten är att ett övergripande mål för JO:s verksamhet är att främja rättssäkerheten och höja den rättsliga kvalitetsnivån i myndighetsutövningen. Det anförs att en förutsättning för JO:s verksamhet är att den åtnjuter högt förtroende hos såväl allmänheten som hos de domstolar och myndigheter som JO granskar. JO:s verksamhet ska vidare utgöra en förebild för offentlig förvaltning. För att säkerställa detta har JO satt upp följande övergripande mål för sin verksamhet: –Verksamheten ska kännetecknas av hög kvalitet och effektivitet. –JO:s funktion ska vara väl känd i alla delar av samhället och det ska vara lätt att komma i kontakt med JO. –JO ska hålla sig välinformerad om förhållandena i den offentliga verksam- heten och om enskilda gruppers aktuella situation. –JO:s beslut ska ha stor genomslagskraft. –JO ska ha en god arbetsmiljö och vara en attraktiv arbetsplats. Vidare anförs att JO också ska delta i internationellt samarbete dels för att sprida idén om rättslig kontroll genom oberoende ombudsmannainstitutioner, dels för övrigt erfarenhetsutbyte. Det anges även att JO har utarbetat strategier i syfte att genomföra sitt uppdrag och uppnå de övergripande målen, samt att strategierna och mer preciserade mål för verksamheten kommer att redovisas i . När det gäller resultatredovisning framgår det av budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 1 avsnitt 6.2) att JO i sin verksamhetsplan har satt upp mer preciserade mål för handläggningstider, ärendebalanser, utredning av klagomålsärenden, inspektioner, Opcat-verksamheten, besvarande av lagstift- ningsremisser och den internationella verksamhetens inriktning. JO:s analys och slutsatser av måluppfyllelsen redovisas i ett särskilt avsnitt i propositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 1 avsnitt 6.3). Skrivningar om JO:s uppdrag, övergripande mål och resultatredovisning m.m.finns även i budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 1 avsnitt 5), dock nämns inte JO:s egna verksamhetsmål särskilt. Det anges bl.a. att JO bedöms genom sin verksamhet ha bidragit till att främja rättssäkerheten och höja den rättsliga kvalitetsnivån i myndighetsutövningen samt att JO har belyst viktiga rättssäkerhetsaspekter i besvarandet av lagstiftningsremisser. 2.5.10Budget, ekonomiadministration samt intern styrning och kontroll Regler om budget, ekonomiadministration, internrevision samt intern styrning och kontroll för bl.a. JO:s verksamhet finns i en särskild lag, lagen (2016:1091) om budget och ekonomiadministration för myndig- heter, förkortad BEA-lagen. Lagen innehåller bestämmelser om bl.a. budgetering och redovisning mot inkomsttitlar och anslag, ekonomiska åtaganden, finansiering av investeringar, förvärv och överlåtelse av egendom, avgifter, donationer, kompensation för ingående mervärdesskatt samt redovisningsskyldighet och revision. Av bestämmelserna i lagen framgår bl.a. följande: JO ska i sin verksamhet eftersträva hög effektivitet och iaktta god hushåll- ning (1 kap. 3 §). Myndigheten ska för redovisa verksamhetens mål och de resultat som uppnåtts (1 kap. 4 §). Under förutsättning att för ett visst anslag inte beslutar om andra villkor, får JO tillfälligt överskrida ett anslag genom att en kredit motsvarande högst av det anvisade anslaget (anslagskredit) tas i anspråk. Följande år ska tillgängliga medel reduceras med ett belopp motsvarande den anslags- kredit som tagits i anspråk. JO får även använda outnyttjade medel på ett anslag (anslagssparande) . Outnyttjade medel får dock användas längst efter det att anslaget senast var uppfört på statens budget. (Se 2 kap. 5, 6 och 8 §§.) I 3 kap. anges närmare under vilka förutsättningar JO får göra ekonomiska åtaganden och i 4 kap. finns bestämmelser om finansiering av investeringar. Förvärv av aktier och andelar regleras i 5 kap., liksom bl.a. överlåtelse av annan lös egendom. Enligt 5 kap. 9 § ska förvärv genom köp eller byte och försäljning genomföras affärsmässigt, om inte särskilda skäl talar mot det. JO får inte ta emot en donation om den riskerar att begränsa självständig- heten i den granskande verksamheten (7 kap. 1 § andra stycket). JO är redovisningsskyldig inför för den verksamhet den bedriver och för de tillgångar som myndigheten förvaltar och förfogar över. Redo- visningsskyldigheten omfattar även JO:s skulder och övriga ekonomiska åtaganden. (Se 9 kap. 1 §.) JO ska lämna en årsredovisning till för det senast avslutade räkenskapsåret. Årsredovisningen ska skrivas under av myndighetens ledning och ska bestå av resultatredovisning, resultaträkning, balansräkning, anslagsredovisning och noter. Myndigheten ska i årsredovis- ningen även lämna information om andra förhållanden av väsentlig betydelse för uppföljning och prövning av verksamheten. (Se 9 kap. 3 och 4 §§.) JO:s verksamhet ska granskas genom revision enligt bestämmelserna i lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. och lagen (2002:1023) med instruktion för (9 kap. 5 §). Vidare ska JO redovisa för vilka åtgärder som myndigheten har vidtagit eller avser att vidta med anledning av revisionens iakttagelser (9 kap. 6 §). Det ankommer på JO:s ledning att säkerställa att det vid myndigheten finns en intern styrning och kontroll som fungerar på ett betryggande sätt (9 kap. 7 §). Vid myndigheten ska det finnas en internrevision (9 kap. 8 §). Intern- revisionen ska utifrån en analys av verksamhetens risker självständigt granska om ledningens interna styrning och kontroll är utformad så att myndigheten med rimlig säkerhet fullgör sitt verksamhetsansvar (9 kap. 9 §). JO:s ledning ska besluta om riktlinjer och revisionsplan för internrevisionen och om åtgärder med anledning av internrevisionens iakttagelser och rekommen- dationer (9 kap. 11 §). Enligt 10 kap. 1 § får , efter att ha gett JO och Riks- revisionen tillfälle att yttra sig, meddela föreskrifter om tillämpningen av denna lag. Sådana föreskrifter får inte begränsa JO:s eller självständighet i den granskande verksamheten. I riksdagsstyrelsens föreskrift (2016:4) till lagen (2016:1091) om budget och ekonomiadministration för myndigheter finns bestämmelser om tillämpningen av BEA-lagen. Enligt 1 kap. 2 § ska föreskrifterna tillämpas om inte något annat följer av en lag eller ett särskilt beslut av . 2.5.11 Överklagande av vissa administrativa beslut I 29 § JO-instruktionen anges att det i lagen (1989:186) om överklagande av administrativa beslut av och myndigheter finns bestämmelser om överklagande av beslut som gäller tjänstetillsättning eller annars rör tjänstemän vid expeditionen. Av l § första stycket c i den lagen framgår att den gäller överklagande av beslut av bl.a. I 2 och 3 §§ anges i vilken utsträckning beslut som gäller anställning får överklagas. Av 4 § andra stycket framgår att vissa beslut som har meddelats av ombudsmän rörande utlämnande av en handling eller en uppgift inte får överklagas. Enligt 6 § får utöver vad som anges i lagen ett beslut av bl.a. JO överklagas bara om den författning som reglerar den omtvistade frågan föreskriver att det får göras. 2.5.12 Föreskrifter om tillämpliga författningar I , , ingår föreskrifter om . I RFS ingår också föreskrifter som rör förvaltning av ekonomisk natur inom myndigheter, förutom och . Det är i första hand riksdagsstyrelsen som beslutar om föreskrifterna. I vissa fall är rätten att fatta beslut delegerad till riksdagsdirektören eller, enligt arbetsordning, till någon annan tjänsteman. I ett antal föreskrifter föreskrivs sålunda att vissa förordningar ska gälla för bl.a. myndigheter. Genom följande föreskrifter nedan gäller således förordningar i tillämpliga delar och i den gällande lydelsen för JO: –föreskrift (RFS 2003:1) om tillämpningen av förordningen (1997:908) om för statens avtalsförsäkring –föreskrift (RFS 1998:2) om handläggning av ärenden om statliga tjänste- pensionsförmåner26 –föreskrift (RFS 1996:4) om tillämpning av förordningen (1995:1038) om statliga chefspensioner m.m.27 –föreskrift (RFS 1995:1) om anställningsförordningen (1994:373) –föreskrift (RFS 1992:3) om vissa personalfrågor i samband med arbets- konflikter –föreskrift (RFS 1984:2) om tillämpning av tjänstledighetsförordningen (1984:111) –föreskrift (RFS 1983:6) om tillämpning av kungörelsen (1964:18) med vissa föreskrifter angående tillämpningen av lagen (nr 684) om betalningsväsendet under krigsförhållanden. På motsvarande sätt anges i föreskriften (RFS 1985:1) om tillämpning av vissa förordningar för och dess myndigheter att nedanstående förord- 26 Föreskriften avser förordningen (1997:909) om handläggning av ärenden om statliga tjänstepensionsförmåner. 27Förordningen (1995:1038) om statliga chefspensioner m.m. är upphävd och denna före- skrift har upphävts genom RFS 2003:9. Föreskriften redovisas likväl i sammanställningen eftersom den innehåller övergångsbestämmelser som kan vara tillämpliga i vissa fall. ningar ska gälla för och dess myndigheter i tillämpliga delar och i den gällande lydelsen: –deltidsförordning (1980:50) –förordning (1981:1269) om ersättning för kostnader vid anställningsinter- vjuer m.m. –förordning (1982:751) om statliga ungdomsplatser m.m. –förordning (1983:142) med regeringens arbetsgivarnyckel –förordning (1984:241) om statliga arbetsgivares medverkan vid uppbörd av fackföreningsavgifter m.m. –förordning (1984:803) om jämställdhet i statlig verksamhet –förordning (1984:1013) om sjukvård m.m. i statligt reglerade anställningar –förordning (1984:1039) om handläggning av ärenden om statliga tjänste- pensionsförmåner –förordning (1984:1041) om förordnandepension m.m. –förordning (1984:1043) om beräkning av pension för internationella upp- drag. Samtliga förordningar enligt ovan är upphävda, med undantag för förord- ningen (1984:1043) om beräkning av pension för internationella uppdrag. I tillkännagivande om tillämpning av vissa författningar för och dess verk (RFS 1983:1) anges att de författningar som regeringen utfärdat och som finns upptagna i bilagan till tillkännagivandet äger tillämpning på och dess verk i tillämpliga delar och i den gällande lydelsen. Bilagan omfattar ett sextiotal författningar på olika områden av företrädesvis arbetsrättslig karaktär. Merparten av författningarna i bilagan är upphävda. 2.5.13 Registrering och arkiv I riksdagsstyrelsens föreskrift (RFS 2014:3) om registrering och arkiv för och dess organ finns bestämmelser om registrering och gallring av allmänna handlingar samt arkiv- och dokumenthantering. Föreskriften ska tillämpas på och dess organ utom , , Stiftelsen och (1 § andra stycket). I föreskriften hänvisas till bestämmelser i arkivlagen (1990:782), offentlig- hets- och sekretesslagen (2009:400) samt i föreskrifter och allmänna råd i författningssamling (RA-FS). Föreskriften innehåller regler om bl.a. arkivbildning, riksdagsdirektörens ansvar, arkivansvar, klassificeringsstrukturer och dokumenthanteringsplaner, gallring samt överlämnande av handlingar till arkiv och registratur. Av föreskrifterna framgår bl.a. följande: Varje riksdagsorgan ska bilda ett fristående arkiv om inte riksdags- direktören eller den som riksdagsdirektören sätter i sitt ställe beslutar annat (5 § tredje stycket). Innan anskaffning eller utveckling sker av informationssystem eller applikation avsedd för framställning eller förvaring av handlingar ska samråd ske med arkiv och registratur (8 §). Riksdagsdirektören eller den som riksdagsdirektören sätter i sitt ställe ska ha det övergripande ansvaret för arkivbildning av och dess organs handlingar, ha tillsyn över registrering och arkiv för och dess organ, besluta om gallring av allmänna handlingar, verka för enhetlighet i frågor som rör registrering, dokumenthantering, arkivbildning, arkivvård och gallring, ordna och tillhandahålla arkiv som står under arkiv och registraturs förvaltning (9 §). arkiv och registratur ska ha det övergripande ansvaret för att utarbeta och uppdatera klassificeringsstrukturer och dokumenthanterings- planer. arkiv och registratur ska samråda med organ vid utarbetandet och uppdaterandet av dessa. (Se 10 §.) För och för varje riksdagsorgan ska det finnas en arkivansvarig. Arkivansvarig för JO är kanslichefen (12 § 11). Enligt 13 § ska den arkivansvarige 1.ansvara för dokumenthantering, arkivbildning, arkivvård och gallring av allmänna handlingar som förvaras inom den arkivansvariges ansvars- område enligt 12 §, 2.anmäla förändringar som påverkar tillämpningen av klassificerings- strukturer och dokumenthanteringsplaner, 3.se till att arkivvård sker i enlighet med gällande bestämmelser, och 4.utse arkivvårdare som ansvarar för arkivering och den praktiska arkiv- vården inom sitt ansvarsområde. Den arkivansvarige ska, utöver vad som anges i 8 §, samråda med arkiv och registratur i frågor som rör ändring i organisation eller arbetssätt, dokumenthantering, arkivbildning, gallring, diarieföring, registrering, arki- vering, arkivvård och arkivlokaler samt i andra arkivfrågor av principiell betydelse (14 §). Klassificeringsstrukturer ska användas vid all registrering, klassificering och annat ordnande av allmänna handlingar från och dess organ. Om det finns särskilda skäl får annan ordning tillämpas. Klassificeringsstrukturer och dokumenthanteringsplaner för JO fastställs av chefsJO. (Se 15 och 16 §§.) JO får efter överenskommelse överlämna sina handlingar till arkiv och registratur (20 § tredje stycket). Handlingar som överlämnas till arkiv och registratur ska vara ordnade enligt instruktioner från arkiv och registratur. I och med överlämnandet till arkiv och registratur övergår ansvaret för förvaltningen av handlingarna till arkiv och registratur. (Se 21 §.) 2.5.14 Disciplinansvar, åtalsanmälan och avsked Lagen (RFS 1980:4) (1980:607) om beslutande organ i frågor om disciplin- ansvar m.m. beträffande arbetstagare hos och dess myndigheter är tillämplig på arbetstagare hos och dess myndigheter. Enligt 2 § den lagen ska frågor om disciplinansvar och åtalsanmälan enligt lagen (1994:260) om offentlig anställning och frågor om anställningens upphörande prövas av den myndighet där arbetstagaren är anställd, om inte något annat följer av 3 §. I 3 § lag föreskrivs att ansvarsnämnd28 beslutar i frågor om disciplinansvar och åtalsanmälan enligt lagen (1994:260) om offent- lig anställning samt om avskedande enligt lagen (1982:80) om anställnings- skydd när det gäller arbetstagare som ska anställas genom beslut av riksdags- styrelsen och andra arbetstagare som styrelsen bestämmer. beslutar således i dessa frågor när det gäller vissa högre befattningshavare hos och dess myndigheter. I sin verksamhetsredogörelse för 201929 till anger nämnden bl.a. att det gäller ”kanslichefen och byråchefen eller den som upprätthåller motsvarande funktioner” hos JO. Nämnden prövar dock inte anmälningar från enskilda utan bara från anställningsmyndigheten eller JO. I sammanhanget finns det skäl att påminna om att åtal mot en av ombudsmän för ett brott begånget i utövningen av hans eller hennes uppdrag får beslutas endast av (13 kap. 24 § RO). 2.6Vissa andra myndigheter och organ under , som inrättades , är en myndighet under riks- dagen med uppgift att granska den verksamhet som bedrivs av staten (13 kap. 7 § första stycket RF).30 är, liksom JO, en del av kontrollmakt. var –2020 föremål för ett flertal utredningar och det har genomförts lagändringar som har inneburit förändringar av såväl myndighetens ledningsstruktur som dess verksamhet. I regeringsformen slås fast att leds av en eller flera riks- revisorer, som väljs av . får skilja en riksrevisor från 28 De grundläggande bestämmelserna för nämnden finns lag och i riksdags- styrelsens föreskrift (RFS 2009:1) med instruktion för . Nämnden ska bestå av fem ledamöter. För varje ledamot, utom ordföranden och vice ordföranden, ska det finnas en personlig ersättare. Ordföranden och vice ordföranden ska vara jurister och ha erfarenhet som domare. Ledamöterna utses av riksdagsstyrelsen för en bestämd tid. 29Verksamhetsredogörelse för 2019 (redog. 2019/20:RAN1). 30Genom inrättandet av bildades en sammanhållen revisionsmyndighet under med ansvar för den statliga redovisnings- och effektivitetsrevisionen. utövades revisionen av två organ: revisorer under och Riksrevisions- verket under regeringen. revisorer var en del av det kontrollsystem som infördes i samband med regeringsform. En bestämmelse om revisorer togs sålunda in i 68 § riksdagsordning. uppdraget endast om riksrevisorn inte längre uppfyller de krav som gäller för uppdraget eller om riksrevisorn har gjort sig skyldig till allvarlig försummelse. Minst tre fjärdedelar av de röstande och mer än hälften av ledamöter måste enas om beslutet att skilja en riksrevisor från uppdraget. (Se 13 kap. 8 § första stycket RF.) Enligt en lagändring som trädde i kraft anges i 13 kap. 5 § andra stycket RO att väljer endast en riksrevisor och en riks- revisionsdirektör att vara riksrevisorns ställföreträdare. I bestämmelsens femte stycke anges vidare att om riksrevisorns uppdrag upphör , får välja en tillförordnad riksrevisor för tiden till dess att en ordinarie riksrevisor har valts och tillträtt samt att vad som i riksdagsordningen sägs om riksrevisorn gäller även en tillförordnad riksrevisor. Riksrevisorn eller riksrevisionsdirektören får inte vara i konkurs, under- kastad näringsförbud eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § . De får inte heller inneha anställning eller uppdrag eller utöva verksamhet som kan påverka självständigheten i deras ställning. (Se 13 kap. 5 § sjätte stycket RO.) Av 13 kap. 5 § RO framgår också att det är riksrevisorn som bestämmer vilka uppgifter som ska utföras av riksrevisionsdirektören. Således anges att ”om riksrevisorn har uppdragit åt riksrevisionsdirektören att i riksrevisorns ställe avgöra ett granskningsärende, beslutar riksrevisionsdirektören själv- ständigt hur granskningen ska bedrivas och om slutsatserna av den. Riks- revisionsdirektören får lämna granskningsrapporten över ett sådant ärende till .” Vidare följer av bestämmelsen att om riksrevisorn förklarat sig jävig, får riksrevisionsdirektören efter samråd med riksrevisorn besluta att inleda en granskning. Riksrevisionsdirektören beslutar även i ett sådant fall självständigt hur granskningen ska bedrivas samt om slutsatserna av den och får lämna granskningsrapporten till . (Se 13 kap. 5 § tredje och fjärde stycket RO.) ska, på eget initiativ eller på begäran av riksrevisorn eller riksrevisionsdirektören, samråda med riksrevisorn eller riksrevisions- direktören om arbetsordning eller andra frågor av organisa- torisk art (tilläggsbestämmelse 13.5.1 i riksdagsordningen). Av 13 kap. 6 § första och andra stycket RO framgår att riksrevisorn och riksrevisionsdirektören väljs var för sig för en mandatperiod . En riksrevisor kan inte väljas om. Möjlighet till omval finns dock när det gäller riksrevisionsdirektören. Om det finns särskilda skäl, kan valet av riks- revisionsdirektör också gälla för en viss än (13 kap. 6 § tredje stycket RO). Val av riksrevisor och riksrevisionsdirektör bereds av konstitu- tionsutskottet (tilläggsbestämmelse 13.6.1 i riksdagsordningen). Riksrevisorn beslutar självständigt, med beaktande av de bestämmelser som finns i lag, vad som ska granskas. Riksrevisorn beslutar vidare själv- ständigt hur granskningen ska bedrivas och om slutsatserna av sin granskning. (Se 13 kap. 8 § andra stycket RF.) Enligt 13 kap. 9 § RF meddelas ytterligare bestämmelser om Riks- revisionen i riksdagsordningen och i annan lag. I lagen (2002:1023) med instruktion för finns föreskrifter om ledningen av myndigheten m.m. Av 2 § framgår således bl.a. att riks- revisorn är chef för och leder myndigheten samt avgör gransk- ningsärendena. Det anges vidare att riksrevisorn bestämmer vilka uppgifter som ska utföras av riksrevisionsdirektören. Riksrevisorn får även uppdra åt riksrevisionsdirektören eller en tjänsteman vid att i riks- revisorns ställe avgöra granskningsärenden (4 §). uppdrag är i korthet att granska genomförandet och resultatet av statliga insatser genom effektivitetsrevision och årlig revision. Utöver detta bedriver en omfattande internationell verksamhet.