rfr · H90WRFR3 · 2022-03-03 00:00:00 — Man kan grovt förenklat säga så här: Ju närmare man kommer, desto mindre pengar har man lånat ut. Det betyder att det i det avseendet inte finns några större risker i vårt grannskap när det gäller att vi skulle vara exceptionellt exponerade jämfört med många andra länder. Detta har ju hänt tidigare, och vi har dragit lärdomar av det historiskt. I det avseendet är risken alltså begränsad. , Riksgälden: blir det verkligen svårt att komma med något som kan innebära ett bidrag till vad som redan har sagts. Jag har i princip samma syn som och när det gäller frågor. När det gäller ränteläget är det klart att man kan leva med ett väldigt lågt ränteläge om man kan vara helt säker på att det är och inte ändras i någon större utsträckning. Men det som skapar risker är att det kan komma att ändras, och i och med att det är så extremt har vi all anledning att tro att det inte kommer att vara . När det gäller hur osäkerhetsfaktorerna påverkar en liten öppen ekonomi som den svenska är det precis som och säger. En liten öppen ekonomi har mindre säkerhetsmarginaler och behöver kanske därför vidta mer kraftfulla åtgärder för att skaffa sig skyddsvallar av olika slag. Som jag var inne på är väl den yttersta skyddsvallen de starka offentliga finanserna, så det finns all anledning att bibehålla dem. (V): Jag sitter i , med snö utanför fönstret. Det är en fin bild. Jag tackar för era föredragningar. Du kommer att klara det här jobbet bra. Jag känner mig trygg med dig där. Jag tänkte ställa min första fråga till dig. Du tog i ditt anförande upp statsobligationsmarknaden. Det är ett problem, enligt vad jag känner till, som fanns redan före pandemin. Marknaden blev allt mindre. Sedan har köpt upp en stor del av statsobligationerna, vilket också gör att den fungerar allt sämre. Som du tog upp finns det risk i det. ser vi att planen utifrån finanspolitiken är att statsskulden ska fortsätta minska, trots att vi egentligen har ett utrymme att öka den och har eftersatta investeringar. Jag skulle gärna vilja att du utvecklar lite kring vilka risker du ser framåt på statsobligationsmarknaden – du tog upp fördyrade kostnader och så vidare – om utvecklingen ser ut att fortsätta som den är . UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Min andra fråga tänkte jag rikta till . Vi har ofta diskuterat problemen med moral hazard och finanssektorn, att staten täcker upp för bankernas förluster. ser vi en ny väg med tanke på pandemin och de uppköp som har varit. Det finns risk att andra branscher förväntar sig att staten ska vara där och täcka upp. Fastighetssektorn är väl något som har diskuterats här. Och vi ser hur skuldsättningen ökar. har vi en väldigt låg riskpremie. Detta kommer att påverka den finansiella stabiliteten. tog upp detta med att finanspolitiken måste kliva in och ta ett större ansvar i det läge som är framåt för att möta konjunktursvängningar och så vidare. Hur ser riksbankschefen på riskerna för moral hazard inom andra sektorer? Jag tycker att det känns ganska oroväckande, inte minst med tanke på det vi ser inom fastighetssektorn. Sedan har jag en fråga till finansmarknadsministern. Jag tycker att det är bra att ni uppskattar den utredning som vi och drev igenom kring penningtvätt, och jag förväntar mig att det ska komma många nya förslag utifrån den utredningen. Men det jag tänkte fråga om gäller hushållens ökade skuldsättning. Jag delar bedömningen att vi inte ska släppa på amorteringskravet. Vi var det parti som efterfrågade det först av alla, och jag tycker att det är mycket relevant. Däremot har jag länge tyckt att vi borde trappa ned ränteavdragen. Vi försökte få till en överenskommelse med den borgerliga regeringen om att trappa ned ränteavdragen. Jag undrar om inte finansmarknadsministern nu borde ta ett initiativ där vi samlas politiskt, inte minst utifrån de bilder som har getts här , för att försöka komma överens om en försiktig nedtrappning av ränteavdragen. Det är inte sunt att staten ska driva på en skuldsättning på det sätt som vi gör med ränteavdragen och med de konsekvenser som det får. Jag vet att många partier tycker att detta vore en rimlig väg att gå, och jag tycker att regeringen borde ta ett sådant initiativ. Därför frågar jag nu finansmarknadsministern om det. Min sista fråga går till . Ni har ett diagram i er rapport där ni visar företagssektorns ökade skuldsättning, hur den har ökat och nått nya rekordnivåer före pandemin. Jag gissar att även aktieutdelningen från bolagen har ökat. Då blir inte bolagens kassa så stabil som den skulle behöva vara, och därmed ökar risken för att staten måste gå in vid en kris. Jag tänkte höra om har funderat på om vi skulle sätta upp något regelverk före en kris för hur bolag bör se till att hålla en bra kassa för att staten ska gå in och ta en del av det ekonomiska ansvaret för att förhindra att en kris djupnar. Jag hoppas att du förstår hur jag menar. Jag tycker nämligen inte att det är sunt att staten ska behöva gå in i ett så tidigt skede. Det är väl mer rimligt att dessa bolag får ta av sin egen kassa, och det borde finnas ett ansvar i företagen själva att göra det. Många gör det, men viser också en tendens till motsatsen. Därför tänkte jag höra om man har funderat på om vi i politiken skulle kunna sätta upp något regelverk i förväg för UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN att signalera att vi framåt kommer att förhålla oss till hur de har skött sin egen kassa, så att säga. (KD): Ordförande! Tack, alla, för presentationerna! I i det finansiella systemet går att utläsa bland annat detta: har ökningstakten för hushållens bolån stigit ytterligare från en redan hög nivå. De kraftigt stigande bostadspriserna har gjort att hushållen tagit större lån och fått växande hushållsskulder. Det står även att utlåningen till hushållen ökar snabbare än hushållens disponibla inkomster. Mot bakgrund av detta har jag följande fråga till , : Anser ni att det finns behov av att se över ränteavdragen? Om svaret är ja: Vad skulle ni bedöma som en rimlig nedtrappning av ränteavdraget? Min andra fråga gäller den ökande inflationen. konstaterar att uppgången i inflationen i i hög grad beror på snabbt stigande energipriser. Vi vet att energibristen delvis beror på att regeringen stängt några kärnkraftverk . Och bristen är stor när det gäller kapaciteten. Detta beror även på reduktionsplikten när det gäller inblandning av biodrivmedel – det är för diesel och för bensin. Det har bidragit till höga priser på drivmedel. Det är brist på drivmedel, och har bland EU:s högsta krav på reduktionsplikt, som bidrar till ökad inflation och höga kostnader för företag och hushåll. Min fråga till finansmarknadsminister är: Anser ni att regeringen bör se över nivån på den höga reduktionsplikten eller sänka skatten på drivmedel för att dämpa inflationen? , Riksgälden: Tack för frågan från om varför försämrad likviditet på statspappersmarknaden är ett problem. Kan jag utveckla det? Ja, om statspappersmarknaden fungerar dåligt innebär det risker för staten som låntagare och för det finansiella systemet i stort. Statspappersmarknaden spelar en väldigt viktig roll både i normala tider och kanske framför allt i en kris. För staten handlar det om risken för en minskad investerarbas, som jag var inne på, och högre upplåningskostnader till följd av högre likviditetspremier. För den finansiella stabiliteten handlar det om en ökad sårbarhet, som i värsta fall kan skynda på ett krisförlopp. Blir det en kris är det vanliga att efterfrågan på säkra placeringar stiger ganska dramatiskt. Är det då brist på sådana placeringar i systemet kan det bli extra stökigt, och det kan då fortplanta sig till andra delar av den finansiella sektorn. Man kan nog säga att marknaden för statspapper utgör ett slags bottenplatta i det finansiella systemet, och om inte den bottenplattan fungerar väl ökar risken också i de andra delarna av systemet. Sedan ska jag nog påpeka att Riksgälden alltid kan låna de pengar som staten behöver, så det är inte fråga om det. Men det kan bli en fråga om vad det UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN kostar att låna. Och, som sagt, det kan bli de här spridningseffekterna på de finansiella marknaderna i en turbulent situation. Man kan fundera över vad man ska göra åt detta. Det är kanske inte rimligt att staten ska skuldsätta sig när den inte behöver det för att få till en fungerande Jag tror att detta är något som man behöver titta på i ett lite bredare perspektiv där man tittar på hela räntemarknadens funktionssätt och roll i det finansiella systemet. , : Tack för fråga om , penningpolitiken och hur vi hanterar de här frågorna! Det är många olika delar En del är penningpolitikens genomslag under någorlunda normala om- ständigheter, och då gäller det att alltid förstå hur finanssektorn ser ut och hur finanssektorn omformas över tiden. Obligationsmarknader av olika slag har blivit allt större , och då gäller det att förstå och kunna hantera Jag har ett exempel som har att göra med den diskussion vi för här om Bostadsobligationsmarknaden är den helt dominerande marknaden i för obligationer. Den är faktiskt mycket större än marknaden för statsobligationer, eftersom statsskulden är låg, som pratar om här. Då är det oerhört viktigt att den marknaden fungerar. Sedan finns det några delar i det. I den bästa av världar – detta har Thedéen, jag och andra pratat om här – vill man att dessa marknader ska vara så robusta som det över huvud taget är möjligt så att de inte Vi har dessvärre haft några episoder i och också i ett stort antal andra länder där olika typer av obligationsfonder har slutat fungera och slutat fungera alldeles för fort. Det är inte bra, för i den bästa av världar ska staten gå in sist och inte först. Men för att det ska fungera på det sättet måste det finnas tillräckligt mycket riskbärande kapital i den privata sektorn, och det är en evig fråga och en evig kamp att se till att det är på det sättet. de av oss som har hållit på med vet vilken enorm lobby- ing det alltid förekommer från banksektorn. Och sakfrågan är i stort sett alltid densamma: Skruva i regelverken så att vi kan ha mindre eget kapital! någon vara villig att hålla emot. Sedan har vi då den andra frågan och frågeställningen när det har gått riktigt illa, till exempel i systemet i sin helhet. Då finns det inte mycket annat val än att bär den kollektiva risk som av någon anledning har uppkom- Det finns helt enkelt ingen annan på den privata sidan som har den för- Sköter man det på ett bra sätt brukar det i regel gå att vända den pro- Och sköter man det på ett bra sätt där man är villig att ta på sig risk under dessa omständigheter brukar det vara så att man till och med kan tjäna en del pengar, även om det låter osannolikt att det är så det fungerar. Slutligen: I den mån enskilda institut har problem och man känner att det är nödvändigt att lämna nödkredit ska det inte göras lättvindigt. omständigheter tar man, kort och gott, i pant precis allting som rör sig och lite UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Vi har några erfarenheter av det när de tidigare aktieägarna har klagat bittert över det som gjordes. Men det är precis så det ska gå till. Det är nämligen då man inser att även under besvärliga omständigheter behöver den privata sektorn betala sin del i detta. , : Ordförande! Det är en väldigt spännande fråga, tycker jag, från . Det finns ju paralleller att dra här. Banksystemet var notoriskt understött av staten vid upprepade kriser. Man drog helt enkelt slutsatsen att bankerna och dess investerare började räkna med att staten skulle rädda dem, så de kunde hålla lite mindre eget kapital och skuldsätta sig mer, och därmed ökade riskerna ännu mer. Då sattes det in ett ganska betydande regelverk. Man höjde kapitalkraven och likviditetskraven och satte in det resolutionssystem som pratade om förut. Då kan man fråga sig: Ska vi göra motsvarande även för andra företag? Jag är inte helt främmande för de resonemang som du för, . Möjligtvis kan man säga så här: Händer det en gång att vi räddar ett antal hotell, flygbolag och restauranger kanske det så att säga är statens samlade ansvar att vara försäkringsbolaget för alla invånare i landet. Men skulle det börja prisas in som att det är ungefär så det fungerar, att staten är ganska villig att stödja företag i olika lägen av olika skäl, finns det kanske anledning att fundera på om man ska ställa tydligare krav. Annars tänker vi oss att detta ska prissättas på marknaden så att bolag som skuldsätter sig för mycket helt enkelt kommer att få betala väldigt mycket för sin upplåning. Därmed kommer de att kapitalisera upp sig, och då kommer man att finna en balans. Men helt självklart tycker jag inte att det är. Jag tänker inte bara på de räddningar som har varit under denna kris. Det räddades ju ett antal bilbolag till exempel under finanskrisen. Så frågan är relevant. Det kanske förskräcker lite grann nu när jag nämner landet , för det är kanske inte dit vi brukar åka för att bli inspirerade när det gäller hur vi ska reglera marknader. Men där har man satt upp ett antal så kallade red lines för hur fastighetsbolagens balansräkningar ska se ut. Man har alltså i praktiken satt kapital- och likviditetskrav på fastighetsbolagen, åtminstone indirekt. Det är väl ett uttryck för att man helt enkelt ser dem som en stor risk. Jag är inte här och beredd att säga att vi borde göra detta i . Men jag tycker att det finns all anledning för ratinginstitut och andra att tydligare börja kommunicera om vad de tycker är rimligt och rätt, för att på så sätt i alla fall skapa någon typ av marknadsmekanism i den riktning som du pekar på. När det gäller frågan om hushållens skulder och ränteavdrag visade jag en bild på att det svenska skattesystemet i hög grad gynnar skuldsättning. Det är i det avseendet kanske bland de mest extrema skattesystemen bland OECD- länder. Jag tycker att ränteavdragen bör justeras. Man kan titta lite på dem som har undersökt det här och se om det ska vara någon typ av neutralitet. Det finns en neutralitet mellan lån och sparande för att skattesystemet ska vara neutralt. UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Kapitalinkomster beskattas de facto med . alltså kunna vara att ränteavdragen också bör landa där. Då får man den neut- Det skulle innebära att man justerar . väl rimligt att ta det i ganska små steg, så att det inte blir stora förändringar. En stor fördel med det skulle vara att i någon mening alla hushåll skulle vara med i en stabilitetsåtgärd, det vill säga att det skulle vara rimligt fördel- Amorteringskraven får kritik för att de slår mot förstagångskö- Det är ett faktum att det är dem de införs på, inte på dem som redan hade Det är på så sätt skevare än det skulle vara när det gäller ränteavdragen. Jag skulle alltså förorda en avtrappning. Man ska göra det när ränteläget och konjunkturen är god, ungefär som alltså. En ambition borde vara att gå Staten skulle dessutom få stora statsinkomster eller kanske minskade stats- Dem kan man fördela på olika sätt, genom att stötta hushåll som man kanske tycker har drabbats extra hårt till exempel av ränteavdragsförändringar eller använda dem på något annat sätt som regering och riksdag tycker är rim- Finansmarknadsminister (S): Jag börjar där Thedéen avslutade, Det är ingen ny diskussion. Den har förts så länge jag kan Jag kan bara klargöra, vilket jag gjorde även i mitt anförande, att re- geringen inte ser några förslag på det området. Det ligger inte i korten, utan vi får använda andra verktyg för att adressera de problem med skuldsättning som har vi också diskuterat amorteringskraven med omnejd. Jag fick också en fråga om behovet av att bidra till en dämpad inflation genom att se över kvotplikt och andra skatter. Vi står inte i begrepp att göra det, allra minst för att påverka inflationen i närtid. De höga elpriserna har adresserats genom det stöd till hushållen som finansministern och energimi- nistern har presenterat. Det förefaller vara en väl avvägd mix i det förslaget. Jag ser alltså inga förändringar vad avser kvotplikt eller övrig beskattning för att adressera den högra inflationen. (L): Fru ordförande! Tack till er från de olika myndigheterna och statsrådet som har varit med ! Det har varit mycket välkommet fokus på hushållens skuldsättning men också på den ökade belastning som många hushåll just nu lever med, med tanke på galopperande elpriser och diesel- och bensinpriser som är på en oer- hört hög nivå. Det är klart att det är ett skakigt läge för många hushåll här och Det är ett stort ansvar för oss i att se till att på olika sätt lyfta bort den börda som många hushåll nu har. Min fråga gäller dock inte det som berör hushållen här och utan det som möjligen kommer att beröra hushållen längre fram: företagsobligationer och de företag som finansierar sig via dem. Flera av er har varit inne på att det kan innebära ökade obalanser och ökade risker. UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Jag riktar min fråga främst till och möjligen till . Det gäller initiativet om benchmarking för företagsobligationer. Är detta tillräckligt? Behövs ökad reglering längre fram? Ser ni detta som ett första steg och att det i nästa skede behövs fler åtgärder? Jag bedömer detta som en stor risk och något som kan drabba hushållen längre fram. Det är därför viktigt att viagerar proaktivt från politikens och från myndigheternas sida, så att verktygen finns. Jag är mycket nyfiken på svar om detta. (MP): Jag vill instämma i tacken för bra föredragningar och tydliga svar på frågorna. Jag vill också säga: Välkommen, ! Det ska bli roligt att jobba ihop. Det har varit stort fokus på det som är här och : chocken efter pandemin, den ökade skuldsättningen och det som vi har fokus på inom rimligt snar framtid. Klimatkrisen och riskerna kopplat till den har också nämnts lite, framför allt av statsrådet. Jag läser i stabilitetsrådets protokoll från att var på plats på COP i och jobbade med just det här i en arbetsgrupp som arbetar med värdepapperstillsyn. Det är roligt att det är som har initierat arbetsgruppen som ska ta fram en global redovisningsstandard för klimatkriser. Den ska utgöra grund för lagstiftning för att prissätta klimatrisker på ett bra sätt, så att kapital kan allokeras på rätt sätt. Min fråga är kanske främst till : Hur går det med det arbetet? Går det snabbt framåt? Vad kan man förvänta sig för resultat? jobbar vi annars med taxonomin. Kommissionens förslag är att fossilgas ska ingå där, vilket inte kommer att allokera pengar till det som är klimatsmart utan tvärtom. Jag vill också veta om statsrådet eller vet om det görs några stresstester, försök eller så. Vi vet att det har investerats otroligt mycket pengar i kol, olja och fossilgas i världen . Vi vet också att vi måste ställa om väldigt snabbt. Ju vi väntar, desto kommer vi att ha på oss. Det kommer att ge större chocker och svårare effekter. Därför undrar jag hur man ser lite mer spot-on på hur de riskerna kan komma att se ut. Det känns som att det inte riktigt finns den förståelse som behövs för problematiken och hur mycket det kan påverka på kort sikt. Vi ser till viss del nu hur vi påverkas av olika marknadspriser på de olika bränslena. vikan förvänta oss kommer att öka. Hur kommer det att slå på stabiliteten och ekonomin i stort? Ordföranden: lämnar ordet till våra talare för den sista rundan. Det är alltså nu man får ge en avslutande kommentar, om man vill göra det. Finansmarknadsminister (S): Jag uppfattade kanske inte att frågorna var riktade huvudsakligen till mig, men jag ska ändå plocka upp tråden från när det gäller inprisningen av klimatrisker. Jag har inte sådana UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN stresstester på mina fem fingrar just . Min minnesbild är dock att sådant faktiskt genomförs, inte minst i hägnet av IMF och motsvarande internatio- Men det är inget jag kan redogöra för. Som jag sa tidigare ska vi komma ihåg att är väl rustat i det sam- manhanget, eftersom vi har en energimix som är nära nog fossilfri. Överlag tycker jag att vi har haft en bra diskussion . Det är en ganska samlad problembild vi får oss till livs. Det handlar inte minst om den – som den har varit – snabbt växande skuldsättningen i företags- sektorn, med fokus på fastighetssektorn. Riksbankschefen gjorde en bra re- flektion; historiskt har problemen vid finanskriser ofta börjat där i krokarna. Det är bra att vi är samlade i vår analys. Det känns som att vi har en gemen- sam uppgift att noga följa utvecklingen på detta område . Därmed tackar jag för mig. , : Ordförande! Jag går först till frågan om Ett antal initiativ tas nu för att den marknaden ska fun- Bland annat hade vi en tydlig dialog med branschföreträdare precis efter att krisen kom. De har frivilligt åtagit sig att ha bättre transparens. var företagsobligationsmarknaden i praktiken helt mörk. Om jag skulle vilja veta vad det gjordes för avslut i går kunde jag alltså inte få det. Men det där är viktigt för att det ska bli en trovärdig marknad. Det har blivit bättre. Det är positivt att vi kan ta ytterligare steg i den rikt- Finansmarknadsministern talade också om att det pågår en översyn av regelverket på europeisk nivå. Jag hoppas att det kommer att göra att det blir ännu mer transparent. När det gäller benchmarkstandard kan man fråga sig vad det handlar om i Det handlar om att det ska bli nya typer av investerare som köper och är det starkt beroende av fondmarknaden. Fonder är i allt väsentligt inget annat än privatpersoners sparande. hände var att de blev oroliga och tog ut pengarna. Så kan vi inte ha det. Vi måste ha fler och olika typer av placerare. Här tror jag att svenska för- säkrings- och livförsäkringsbolag och pensionsfonder är avgörande. ganska låga andelar företagsobligationer. De har satsat på andra placeringar. En bättre marknad kan få den typen av aktörer att komma in. På så sätt kan vi få en positiv spiral. Den typen av aktörer är ju långsiktiga. De har typiskt sett 30- och 40-åriga horisonter. Det skulle bidra till ökad stabilitet på företagsob- Det tror jag vore bra. Jag ser inte här och att det finns stora behov av att agera från politiskt håll, men det gör det möjligtvis när det gäller reformeringen på EU-nivå så att den inte lobbas bort, om uttrycket tillåts. Det finns förstås starka krafter som inte vill ha den transparensen. Man måste därför hålla i att man verkligen vill ha ökad transparens och därmed en bättre utveckling för den marknaden. UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN När det gäller klimatrisker har vi gjort en del mätningar på både försäkringsbolagssidan och banksidan. Svenska finansiella instituts direkta exponering mot klimatrisker är relativt begränsad. Men riskerna finns bland annat i balansräkningarna, och det finns förstås en indirekt effekt i den meningen att de är exponerade mot utländsk utveckling där exponeringen kan vara mycket större. Delvis tillsammans med kommer vi att genomföra mer stresstester på både banksidan och försäkringsbolagssidan. Där kommer man in på prissättningsfrågan. Det som vi gjorde i och som jag och har engagerat oss i är att hitta ett globalt spann. Man ska inte glömma bort att huvuddelen av utsläppen inte kommer från utan från och därefter . De har inte alls varit lika framåtlutade när det gäller att få bättre redovisningsstandarder på klimatområdet. Att ha en global standard är otroligt centralt för att lösa den frågan. Vi kan inte nöja oss med att det blir bra i och . Den här standarden kommer alltså inte att vara lika ambitiös som den europeiska, men den ska förhoppningsvis haka i den europeiska. För ett företag ska det alltså finnas en standard som åtminstone ska uppfyllas i alla länder. Hur går det då? Det går bra, tycker jag. Men man ska veta att det är en internationell förhandling, som ständigt pågår. Men när vi satte redovisningsstandarden, långt innan jag hade det här jobbet, tog det sisådär från ax till limpa.