rfr · H90WRFR11 · 2022-05-13 00:00:00 — 3 OLIKA SKÄL TILL ATT FÅ UNDERSÖKNINGAR GÖRS handläggarna att han handlägger beslut om en eller två placeringar . En utvecklingsledare pekar på att en läkare inom primärvården kan få in en begäran om hälsoundersökning en gång under hela sin yrkestid. Eftersom det är en sällanuppgift innebär det att rutinerna inte får fäste. De behov hos barnet, utöver deras hälsa, som socialsekreterare arbetar med illustreras med hjälp av BBIC-triangeln (se figur 2). Kontakter med vården och hälsoundersökningar för barnen utgör en förhållandevis liten del av allt annat som görs kring barnet. I en akt som gicks igenom vid det platsbesök som genomfördes på i fallstudiekommunen och som innehöll 165 poster var det, exempelvis, endast 7 som rörde interaktioner med hälso- och sjukvården (en kontakt med vårdcentralen, en med tandvården, en med BVC och fyra med barnkliniken). Skolan hade, som jämförelse, 13 poster i akten. De flesta posterna rörde kontakter med vårdnadshavare (50), med familjehemmet (37) och med annan anhörig (15). En stor del av tiden går åt till att ordna med umgänge för barnet, exempelvis med vårdnadshavare, med syskon, med anhöriga i familjehemmet, med vårdnadshavare och syskon tillsammans med familjepedagog. 3.4 Minskande kompetens och hög arbetsbelastning Flera av utvecklingsledarna lyfter även fram mer generella strukturella problem i den sociala barn- och ungdomsvården som anledning till att hälsoundersökningar inte genomförs, t.ex. försämringar i kompetens- och erfarenhetsnivån bland socialsekreterare och den höga arbetsbelastningen.67 För utförande av uppgifter inom ska det enligt SoL finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet. infördes bestämmelser i om särskilda krav på behörighet för att utföra vissa uppgifter inom den sociala barn- och ungdomsvården. Kraven innebär t.ex. att det ska finnas rutiner för att förebygga, upptäcka och åtgärda risker och missförhållanden 67Utvecklingsledare 1, 12 och 20. 3 OLIKA SKÄL TILL ATT FÅ UNDERSÖKNINGAR GÖRS inom verksamhet för barn och unga. Vidare ansvarar den handläggare som självständigt utför arbetsuppgifter har tillräcklig erfarenhet för uppgiften.68 I förarbetena till lagen framhöll regeringen att det är särskilt viktigt att handläggarna som utför uppgifter inom den sociala barn- och ungdomsvården har hög kompetens och god erfarenhet.69 Sedan dessa bestämmelser tillkom har det skett en negativ förändring i yrkeskåren, men verkar den ha vänt. Andelen barnhandläggare med erfarenhet minskade från 2019. är andelen uppe i . Andelen med minst tre års erfarenhet minskade från , men var 2021 uppe i . Andelen barnhandläggare med mindre än erfarenhet av barnutredningar har blivit lägre.70 Handläggarna är förhållandevis unga. Ungefär var fjärde var under 30 år.71 Enligt Inspektionen för vård och omsorg har kommunerna inte lyckats komma till rätta med bristerna inom den sociala barn- och ungdomsvården och upprätthålla en god kvalitet. De noterar att det, trots omfattande kunskapsstöd, finns handläggare som saknar nödvändig kunskap för en rättssäker handläggning.72 Flera utvecklingsledare som intervjuats pekar också på att det finns brister i systematik och rutiner hos socialtjänsten.73 Situationen förvärras av hög arbetsbelastning inom . I en enkät som skickat ut till kommunerna i samband med en stimulanssatsning för stärkt bemanning inom den sociala barn- och ungdomsvården uppger majoriteten av kommunerna att antalet orosanmälningar har ökat, att ärendemängden per handläggare har ökat, att samtalen med barnet eller den unge, familjen och anhöriga har ökat samt att samverkan mellan olika aktörer kring barnet eller den unge har ökat.74 Av en utvärdering beställd av Kommuner och Regioner framgår att det främsta hindret för utvecklingsarbete inom barn- och ungdomsvård är den höga arbetsbelastningen och personalomsättningen.75 Olika statliga satsningar för att öka kompetensen i har genomförts. , SKR och regionala samverkans- och stödstrukturer (RSS) samarbetar kring ett nationellt introduktions- och kompetensutvecklingsprogram för medarbetare (den s.k. Yrkesresan).76 Kommuner har också kunnat ansöka om riktade statsbidrag för att förstärka bemanningen iden sociala barn- och ungdomsvården.77 Andra satsningar fokuserar på kunskapsstyrning, t.ex. evidensbaserad praktik. Enligt forskare är det viktig med en balans i styrningen, mellan kunskapsstyrning och ökad autonomi för profes- 683 kap. 3 § SoL. 2012/13:175. Öppna jämförelser, social barn- och ungdomsvård. 71Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2019) s. 8. 72Inspektionen för vård och omsorg (2019). 73Exempelvis utvecklingsledare 3 och 10. 74Socialstyrelsen (2021b). 75Svensson och Lenefors (2016). Se även (2018). 76https:///skr/integrationsocialomsorg/socialomsorg/nationellkunskapsstyrningsocialtjanst/verksamhetsutvecklingochledarskap/yrkesresan.32120.html, hämtad . 77S2016/04469/FST (delvis). 3 OLIKA SKÄL TILL ATT FÅ UNDERSÖKNINGAR GÖRS Jämfört med andra grupper, t.ex. lärare och läkare, är dock socialtjänst- professionen sällan betraktad som en professionell grupp utan mer som soci- Det finns också svårigheter med kompetensförsörjningen inom hälso- och sjukvården, t.ex. brist på läkare och psykologer. rapport har de flesta regioner brist på psykologer, tandläkare, sjuksköterskor Alla regioner har brist på specialistsjuksköterskor och lä- 3.5 Bristande kunskap om lagen och lokala tolkningar Slutligen ges förklaringen att inte känner till lagstiftningen eller situationsanpassar bestämmelserna på ett sätt som gör att hälsoundersökningar inte blir av. Mer specifikt kan det handla om att socialsekreteraren gör en bedömning att en hälsoundersökning inte behövs i ett enskilt fall. I fallstudiekommunens socialtjänst skiljer det sig också inom organisationen hur man hanterar hälsoundersökningar beroende på vilken grupp av barn eller unga man arbetar med. Den första av fyra socialsekreterare som intervjuades uppger att hon inte alltid begärt hälsoundersökningar utan att hon har ”tappat bort det” i flera ärenden. Det gäller särskilt i SoL-placeringar där det kan vara att man inte uppfattar hälsan som ett problem utan att ”problematiken är något helt annat”. Det kan handla om att ett barn placerats för att föräldrarna är häktade men att ingen oro finns för brister i barnets kontakter med t.ex. hälso- och sjukvården eller elevhälsan i övrigt. Andra exempel är när det görs kortare placeringar av olika skäl. Den andra socialsekreteraren i fallstudiekommunen är tydligare med att poängtera ansvaret de har för vården och barnet. Initialt, menar hon, pratade de mest om hälsoundersökningar i samband med nätverksplaceringar, men har det blivit mer genomgående att begära hälsoundersökningar för alla placerade barn. Den tredje, som jobbat mycket med asylsökande, menar att de genomfört hälsoundersökningar i just den gruppen. Däremot har det tappats bort när de gått över till andra placeringar, där de ”inte fått in det tänket och rutinen”. En fjärde socialsekreterare, som jobbar med äldre ungdomar, medger att de inte pratat om hälsoundersökningar alls. Hon lyfter fram att man gör bedömningar av vad som ska prioriteras först i ett ärende och att behoven kan bedömas vara mycket annat än hälsorelaterade. När man jobbar med äldre ungdomar, menar hon, brukar det ”lösa sig under placeringens gång”, antingen genom familjehemmet eller HVB-hemmet, eller i samråd med dem. Hon säger att hon inte har reflekterat över det så mycket och att det skulle behövas en tydlig rutin för att det ska kunna hanteras. De lyfter också fram att det kan vara 78 och (2021). 79 (2022). 3 OLIKA SKÄL TILL ATT FÅ UNDERSÖKNINGAR GÖRS svårt att få en ungdom att samtycka till en hälsoundersökning om det rör sig om en frivillig placering och det inte finns ett beslut om tvångsvård.80 Se figur 3 för en bearbetad sammanfattning av utvecklingsledarnas samtliga bedömningar av varför det är svårt att få till hälsoundersökningar. 80Gruppintervju med socialsekreterare i fallstudiekommunen, . 3 OLIKA SKÄL TILL ATT FÅ UNDERSÖKNINGAR GÖRS Figur 3 Utvecklingsledarnas bild av varför hälsoundersökningar inte görs Praktiska problem och situationen runt barnet Rörig och bristande information. Flera olika överenskommelser. En flora av begrepp och styrdokument. Tidskrävande hämta in sjukvårdshistoria och bakgrundsmaterial (särskilt när barn flyttar). Vårdgivaren får inte tag i socialsekreterare. Barn och unga som inte vill medverka vid, eller inte kommer på, hälsoundersökningar. Barnen flyttar (t.ex. jourhem innan placering) och då svårt att få till. Akut karaktär med arga föräldrar, hantera umgänge. Det är inte målsatt och mäts inte (såsom t.ex. utredningstider, antal utredningar). Bristande systematiska rutiner hos . Svårt att få ut information till lokal nivå. Sitter inte i ryggmärgen att det är en tvingande åtgärd. Vårdgivaren får för få frågor om hälsoundersökningar. Det handlar om vilka samverkansstrukturer man byggt upp. Brister i implementering och uppföljning. Ingen lär sig rutinerna. tolkar det som obehövligt i högre grad än vad som anges i förarbetena. Socialsekreterare bedömer att uppgifter om barnets hälsa redan finns och prioriterar bort. Socialsekreterare bedömer att det inte blir någon bra kvalitet på undersökningen (dåligt bemötande t.ex.) och tycker det inte är någon idé att genomföra. Strukturella förutsättningar Arbetsbelastningen i . Personalomsättning, hyrläkare och många nya. Det är så många prioriteringar och mycket som är tvingande i . Brist på barnpsykologer. Låg kännedom om lagen. Okunskap om skillnad mellan olika lagstadgade hälsoundersökningar. Oförståelse för målgruppen från regionens sida. Okunskap om placerade barns hälsa överlag, t.ex. tecken på trauma och övergrepp. Samverkan över professions- och huvudmannagränser , ”ganska beigea” överenskommelser, bara ”minsta möjliga gemensamma nämnare”. Överenskommelserna matchar bara en liten del av de barn som placeras. Svårt när man ska göra något med någon annan, risk att det faller mellan stolarna. Förståelse för varandras uppdrag behövs. ”Lagen är skev på något sätt”, ”Det landar på kommunerna”. Inte genomtänkt när lagen kom. Är inte tillräckligt att reglera utifrån överenskommelser. Källa: Intervjuer med utvecklingsledare i 21 län. Egen bearbetning och sortering. 4Rutiner och det praktiska genomförandet av hälsoundersökningar Mängden och bredden av förklaringar som redovisats ovan till att hälsoundersökningar inte kommer till stånd visar på komplexiteten i att implementera den nya lagens bestämmelser. I kapitlet nedan redovisas det praktiska genomförandet av hälsoundersökningar grundat på socialsekreterarnas, läkarnas och barnpsykologernas egna erfarenheter, främst från fallstudien. 4.1 De olika stegen – enligt lag och föreskrift Enligt 11 kap. 3 a § SoL ska socialnämnden, ”om det inte är obehövligt”, underrätta regionen om att ett barn eller en ung person i åldern 18–ska erbjudas en hälsoundersökning. Enligt den föreskrift som gäller ska vårdgivaren först hämta in underlag från förlossningsvården, elevhälsan, barnhälsovården, tandvården, barn- och ungdomspsykiatrisk verksamhet, barn- och ungdomsmedicinsk verksamhet samt socialnämndens personakt om barnets eller den unga personens fysiska, psykiska och orala hälsa. Vårdgivaren ska därefter genomföra hälsoundersökningen utifrån de inhämtade underlagen och samtal med barnet och göra en bedömning av barnets fysiska, psykiska och orala hälsotillstånd, samt bedöma om det finns tecken på funktionsnedsättningar. Bedömningen omfattar också barnets vårdbehov. Bedömningarna ska dokumenteras i ett utlåtande, som socialnämnden sedan ska få ta del av, om det inte finns hinder enligt bestämmelserna om sekretess. Om vårdgivaren inte kan ge den vård som behövs, ska barnet eller den unge remitteras till någon annan vårdgivare.81 Flera aktörer i flera led är således involverade för att den hälsoundersökning som avses i lagen ska kunna genomföras. I teorin är processen inte komplicerad, menar en utvecklingsledare, men i praktiken.82 Socialsekreterare arbetar utifrån nationella regler och styrdokument, regionala rutiner och överenskommelser och lokala processbeskrivningar, checklistor och arbetsinstruktioner. Centralt för arbetet med hälsoundersökningar är också arbetssättet Barns behov i centrum (BBIC). BBIC är en struktur för handläggning, genomförande och uppföljning av myndighetsutövningen inom den sociala barn- och ungdomsvården. Samtliga 312 socialnämnder i har licensavtal med och om BBIC.83 81HSLF-FS2019:19, föreskrifter och allmänna råd om hälsoundersökningar av barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet. 83Intervju med BBIC-samordnare, , . 4 RUTINER OCH DET PRAKTISKA GENOMFÖRANDET AV HÄLSOUNDERSÖKNINGAR Ett syfte med BBIC är att skapa struktur och systematik i arbetet så att handläggning och insatser lättare kan följas upp.84 Arbetssättet är alltså en del i hur socialsekreterare arbetar, och påverkar därmed hur de arbetar. BBIC är, betonar BBIC-samordnare på , ”en ram och ett stöd” och ger inte en heltäckande beskrivning av krav som ställs på handläggning och dokumentation i utan måste kompletteras med annan kunskap. BBIC är anpassat efter regelverk. Enligt BBIC-konceptet skulle redan före de här utvärderade lagändringarna verka för att få till stånd en hälsoundersökning och undersökning av tandhälsan för alla barn och unga som ska placeras, eller har blivit placerade.85 tillkom t.ex. ett stöddokument som hette Anvisningar för läkarundersökningar. Det togs bort 2015 och ersattes av Utlåtande från hälso- och sjukvården respektive tandvården, men det togs bort i samband med att den nya föreskriften beslutades . I BBIC-strukturen finns följande stöd för samverkan med hälso- och sjukvården: •Konsultation med BVC och elevhälsan •Konsultation med barnets pågående vårdkontakter •Begäran om hälsoundersökning. Det har gjorts flera förändringar i BBIC kopplade till ny lagstiftning och nya föreskrifter. I figur 4 ges exempel på ändringar som berör arbete och som tagits upp i intervjuerna. Figur 4 Tidslinje över ändringar i BBIC som berör och vårdgivarens hantering av hälsoundersökningar 2006 ”Anvisningar för läkarundersökningar” tillkom. 2015 ”Anvisningar för läkarundersökningar” ersattes av: ”Utlåtande från hälso- och sjukvården” ”Konsultation med BVC och elevhälsa” ”Konsultation med tandvård” ”Konsultation med barnets pågående vårdkontakter”. 2019 ”Utlåtande från hälso- och sjukvården” togs bort. 2020 ”Begäran om en hälsoundersökning enligt HSLFFS 2019:19” tillkom. I det följande beskrivs hur hanteringen av hälsoundersökningarna praktiskt går till lokalt och vilka frågor som kan väckas i respektive steg. Beskrivningen baseras på vad som framgår av nationella och lokala regler och rutiner för hälsoundersökningar samt på intervjuer med företrädare för de berörda verksamheterna i fallstudielänet. Deras utsagor ställs också i relation till de perspektiv som företräds av representanter för arbete med BBIC (Barns 84Socialstyrelsen (2018). 85Socialstyrelsen (2015). 4 RUTINER OCH DET PRAKTISKA GENOMFÖRANDET AV HÄLSOUNDERSÖKNINGAR behov i centrum)86 och i förekommande fall till utvecklingsledarna. Beskrivningen ger exempel på hur riktlinjer och vägledningar tolkas lokalt och i olika verksamheter. 4.3 Missförstånd vid begäran om hälsoundersökning När i fallstudiekommunen bedömt att en hälsoundersökning ska erbjudas görs en begäran om hälsoundersökning, med hjälp av en mall från BBIC. Av stödet Begäran om hälsoundersökning framgår att regionen är skyldig att erbjuda hälsoundersökning och att föreskrifter och allmänna råd ska tillämpas. Barnsjuksköterskor vid barn- och ungdomsmedicinska mottagningar i fallstudieregionen tar emot begäran om hälsoundersökningar och bokar in för hälsoundersökning av läkare. De lägger också in en notering till läkaren om vem de kan ringa inför hälsoundersökningen så att de kan få information om barnets eller den unges situation. I gruppintervjun med barnsjuksköterskorna uppger de att de behöver ”en frågeställning” eller ”en remiss” från . En sådan motsvaras av den Begäran om hälsoundersökning som BBIC lanserade . Denna var dock inte införd i system , då intervjun genomfördes. Rutinen hos var i stället att man ska använda sig av en begäran som finns inom BBIC för LVU-placeringar. Att det saknades en Begäran om hälsoundersökning för frivillig placering enligt SoL lyftes i intervjun fram som ett problem.87 Det innehåll som kommunicerar som stöd till och sjukvården ger vägledning men uppges också ha skapat förvirring om vad det är för undersökning de ska samverka kring. En av utvecklingsledarna lyfter fram att socialsekreterare blandar ihop hälsoundersökningar med inte bara läkarundersökningar enligt LVU respektive hälsoundersökningar för asylsökande, utan också med själva utredningsmaterialet som socialsekreterare tar fram utifrån BBIC.88 Vårdgivaren vill i stället veta inom vilket lagrum som undersökningen ska göras. När kontaktar vårdgivaren för att begära en hälsoundersökning finns det därför delvis olika förväntningar på den andra parten. Ur en barnsjuksköterskas perspektiv kan det låta som följer när socialsekreterare kontaktar dem: Vad är det för remiss, frågar . Ja, det vet ju inte jag vad ni har för remiss, utan vi vet bara hur vårt PM ser ut. Och så kommer det fel remiss till oss. Och det ser olika ut från gång till gång. Är det en hälsoundersökning de frågar om eller är det bara journalkopior de behöver?89 86BBIC innehåller en struktur för handläggning, genomförande och uppföljning av myndighetsutövningen för den sociala barn- och ungdomsvården och är anpassat efter rådande regelverk (webbplats). 87Gruppintervju med socialsekreterare i fallstudiekommunen . 89Gruppintervju med barnsjuksköterskor i fallstudieregionen . 4 RUTINER OCH DET PRAKTISKA GENOMFÖRANDET AV HÄLSOUNDERSÖKNINGAR Ur en socialsekreterares perspektiv kan det i stället låta så här: När man ringer och ska boka in för läkarundersökning så vet inte all sjukvårdspersonal vad för typ av undersökning vi vill ha, om vi säger att vivill boka in en hälsoundersökning enligt BBIC – det har de ingen aning om vad det är.90 Det kan alltså uppstå viss begreppsförvirring, missförstånd om vad det är för riktlinjer som ska tillämpas i situationen samt missförstånd om huruvida det rör sig om en begäran eller endast en konsultation som socialsekreteraren efterfrågar. Om hälsoundersökningen ska genomföras i ett annat län behöver socialsekreteraren dessutom först ta reda på var hälsoundersökningen ska göras eftersom det är olika vem som utför dem i olika regioner. I praktiken kan socialsekreteraren behöva kontakta i det län där barnet ska placeras, som i sin tur får ta reda på om det är en vårdcentral eller en barn- och ungdomsmedicinsk mottagning som socialsekreteraren ska skicka begäran till. När det gäller ungdomar på HVB- eller Sis-hem kan man i stället ta hjälp av personalen där för att ta reda på vart man ska vända sig i respektive region.91 Det finns också en uppdaterad kontaktlista på SKR:s webbplats92, men den skulle behöva spridas mer, enligt handläggare på SKR.93 Länsvisa överenskommelser underlättar endast i de fall det rör sig om barn som ska hälsoundersökas i samma län som de är folkbokförda i. Det är därför värt att notera att citaten ovan präglas av att en barnsjuksköterska har kontakt med socialsekreterare från flera olika län (med olika överenskommelser) och kommuner (med olika rutiner och olika versioner av BBIC). Den bild som socialsekreterare har av vårdgivarna i sin tur, speglar också det faktum att de har kontakt med vårdgivare från flera regioner, vilka har olika överenskommelser. av de undersökningar som registrerades i fallstudieregionen gjordes på barn eller unga som var folkbokförda utanför länet.94 För i fallstudiekommunen uppskattas andelen kontakter med vårdgivare utanför den egna överenskommelsen vara betydligt högre.95 4.4Oklarheter i verksamheterna om hälsoundersökningens innehåll trädde föreskrifter och allmänna råd (HSLF-FS 2019:19) om hälsoundersökningar av barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet i kraft som tydligare specificerar vad hälsoundersökningen ska innehålla. Av den framgår att undersökningen ska omfatta fysisk, 90Gruppintervju med socialsekreterare i fallstudiekommunen . 91Intervju med socialtjänstchefer i fallstudiekommunen, . 92Se , hämtad . 93E-post från handläggare, , . 94Uppgifter från fallstudieregionen, . 95Uppgifter från fallstudiekommunen, . 4 RUTINER OCH DET PRAKTISKA GENOMFÖRANDET AV HÄLSOUNDERSÖKNINGAR psykisk och oral hälsa och att även tecken på förekomst av fysisk, psykisk eller intellektuell funktionsnedsättning ska uppmärksammas.96 Ett meddelandeblad (nr 1/2020) togs också fram som ger information till kommuner och regioner om innebörden av de nya föreskrifterna. Föreskriften förtydligande av hälsoundersökningarnas innehåll. Trots förtydligandet framgår det också av intervjuerna med utvecklingsledarna att det förekommer förvirring inom om vad den nya mer omfattande hälsoundersökningen enligt lagen (2017:209) om hälsoundersökning av barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet innebär i förhållande till den mindre omfattande läkarundersökningen enligt 32 § LVU. Den senare ska genomföras innan socialnämnden gör en ansökan om vård enligt LVU.97 Flera som intervjuats pratar om s.k. BBIC- undersökningar, både i kommunen, i regionen och bland utvecklingsledarna. Exakt vad man lägger in i begreppet skiljer sig dock åt mellan olika kommuner och regioner, eftersom de kan ha olika versioner av BBIC. Den mer omfattande hälsoundersökningen ska följa upp tidigare insatser inom hälso- och sjukvården, som t.ex. vaccinationer och syn- och hörseltest, uppmärksamma fysisk och psykisk ohälsa samt identifiera oupptäckta funktionssvårigheter, sjukdomar och andra hälsoproblem.98 Den har alltså ett förebyggande och kompensatoriskt medicinskt syfte. Den ska ges till samtliga barn och unga i samband med placering, alltså till barn som placeras inom ramen för LVU såväl som inom ramen för SoL. Den mindre omfattande läkarundersökningen som görs inför vård enligt LVU går under benämningen ”skyndsam läkarundersökning” i en region och ”flygande besiktning” i en annan, och den syftar till att identifiera sjukdom, skada eller funktionsnedsättning som kan ha betydelse för placeringen av barnet eller den unge. En läkarundersökning som görs inför vård enligt LVU har ett smalare syfte och ersätter alltså inte en hälsoundersökning. Olika regioner har och har haft olika ambitionsnivå i vad som ska ingå i en hälsoundersökning. Vår genomgång av de olika riktlinjerna i länen visar att det är tyngdpunkt på den somatiska hälsan i de hälsoundersökningar som genomförs i landet. Flera regioner arbetade med att få till stånd mer omfattande hälsoundersökningar redan innan lagändringarna började planeras. I fallstudieregionen har man jobbat för att göra en mer omfattande undersökning av barn som vårdas enligt LVU eftersom man varit kritisk till omfattningen och kvaliteten i undersökningen.99 Frågor som inte definieras under LVU, menar en barnläkare, är t.ex. hur barnet mår och vad barnet har för behov, om det finns tecken på att barnets hälsobehov har åsidosatts tidigare, om barnet inte är 96Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om hälsoundersökningar av barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet (HSLF-FS 2019:19). 97Det finns även en tredje lagreglerad hälsoundersökningar, nämligen den som avses i 7 § lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. Det har dock inte framkommit iintervjuerna att den blandas ihop med de hälsoundersökningar enligt lagen som kom 2017, så den behandlas inte i denna rapport. Andelen asylsökande som hälsoundersöks är också betydligt fler än för de andra undersökningar enligt SKR:s kartläggning. 2016/17:59 s. 33–35. 99Intervju medicinskt ledningsansvarig läkare i fallstudieregionen, . 4 RUTINER OCH DET PRAKTISKA GENOMFÖRANDET AV HÄLSOUNDERSÖKNINGAR