urf · H9A5URF2 · 2022-05-18 00:00:00 — Efter nyval till eller när ombudsmannens mandatperiod tar slut behåller ombudsmannen sin ställning till dess att valt en ny ombudsman och denne tillträtt ämbetet (1 § tredje stycket ombudsmanslagen). Ombudsmannens mandatperiod är således nära knuten till val- period. Eftersom valperioden är (se 32 § första stycket i grundlagen) medför det i regel att också mandatperioden för ombudsmannen är , beroende på när tillträdet kan ske. Ombudsmannen kan väljas om men hans eller hennes sammanlagda ämbetsperiod får inte överstiga (1 § andra stycket ombudsmanslagen). Om ombudsmannen inte längre har förtroende kan enligt 3 § ombudsmanslagen entlediga honom eller henne. Ombudsmannen kan själv enligt 4 § samma kapitel avgå med sex månaders uppsägningstid. Om det inte finns någon annan grund ska ombudsmannens förordnande enligt samma bestämmelse upphöra vid utgången av den månad då han eller hon fyller . 71Lov om Ombudsmand. NORDISKA OMBUDSMANNAINSTITUTIONER OCH INTERNATIONELLA ORGAN – ETT URVAL I 10 § ombudsmanslagen föreskrivs att ombudsmannen är oavhängig av Folke- tinget i utövandet av sitt uppdrag. fattar dock beslut om allmänna bestämmelser om ombudsmannens verksamhet. Ombudsmannens lön bestäms enligt 5 § ombudmanslagen av . Avgångsvederlag och pension beräknas i enlighet med 3–5 §§ lagen om ersättning och pension m.m. för ministrar. Ombudsmannen får inte ha någon anställning eller något uppdrag i offent- liga eller privata verksamheter, företag eller institutioner, såvida inte Folke- tingets justitieutskott lämnat sitt samtycke. Om det i ett ärende skulle finnas omständigheter som kan väcka tvivel om ombudsmannens opartiskhet, ska ombudsmannen underrätta justitieutskottet som får bestämma vem som ska utföra ombudsmannens uppgifter. (Se 29 § ombudsmanslagen.) Ombudsmannen har inte åtalsimmunitet.73 Talan om anspråk som väcks mot ombudsmannen i en tvistemålsprocess med anledning av hans eller hennes beslut, ställningstaganden m.m. kan dock avvisas på begäran av ombuds- mannen (25 § ombudsmanslagen). Ombudsmannen anställer och entledigar själv sin personal. Deras antal, lön och pension ska dock fastställas i enlighet med arbetsordning. Ämbetets utgifter ska betalas från budget. (Se 28 § ombudsmans- lagen.) Av 51 § arbetsordning följer att ombudsman lämnar ett budgetförslag som kommer att ingå i det förslag till budget för som efter utskottsbehandling lämnas till statsministern för använd- ning vid utarbetandet av förslag till finanslag för det kommande budgetåret. Ombudsmannen kan enligt 27 § ombudsmanslagen bestämma att en av medarbetarna tillfälligt ska utföra hans eller hennes uppgifter. Av 21 § ombudsmanslagen följer att ombudsmannens uppdrag är att bedöma huruvida myndigheter eller personer som omfattas av ombudsmannens verk- samhet handlar i strid med gällande lag eller på annat sätt gör fel eller för- summar sina plikter när de utför sina uppgifter. Ombudsmannen kan också utifrån iakttagelser vid en inspektion av en institution eller myndighet uttala sig om förhållanden utifrån ett allmänmänskligt och humanitärt perspektiv (18 § ombudsmanslagen). Ombudsmannens verksamhet omfattar alla delar av den offentliga förvalt- ningen, dvs. alla myndigheter som måste följa den danska förvaltningslagen.74 Av detta följer att verksamhetsområdet inte omfattar eller organ under Folketinget.75 Verksamheten omfattar också frihetsberövades för- hållanden på privata institutioner där frihetsberövandet skett genom beslut 73Se (2008a) s. 156. 74Se (2008a) s. 156. 75Se Ombudsmands beretning 1996, s. 449 ff. NORDISKA OMBUDSMANNAINSTITUTIONER OCH INTERNATIONELLA ORGAN – ETT URVAL eller på begäran av en offentlig myndighet eller med samtycke eller med- givande från en sådan. Ombudsmannens verksamhet omfattar dessutom barns förhållanden vid privata institutioner som utför uppgifter i omedelbar relation (Se 7 § första stycket ombudsmanslagen.) Ombudsmannens tillsyn omfattar inte domstolarna. verksamheten klagomål på nämnder som har till uppgift att under tillfreds- ställande former lösa tvister mellan enskilda, även om nämnderna i andra fall betraktas som en del av den offentliga förvaltningen. (Se 7 § andra och tredje stycket ombudsmanslagen.) I lagstiftning inom olika sakområden har vissa myndigheter vidare undan- tagits från ombudsmannens tillsynsverksamhet, däribland (58 a § utlänningslagen). Ombudsmannen kan besluta att företag, institutioner, föreningar m.fl. ska omfattas av ombudsmannens verksamhet om de berörda organen enligt lag eller administrativt helt eller delvis omfattas av de regler och principer som är tillämpliga på offentlig förvaltning (7 § fjärde stycket ombudsmanslagen). Privata institutioner som helt finansieras av allmänna medel, t.ex. förskolor, har bedömts utgöra en del av den offentliga förvaltningen.76 Vid bedömningen av kommuner och regioner måste ombudsmannen enligt 8 § ombudsmanslagen ta hänsyn till de särskilda villkor som myndigheterna Ombudsmannens verksamhet omfattar även den danska folkkyrkan, dock inte i frågor som direkt eller indirekt avser kyrkans lära eller förkunnelse (9 § Var och en kan hos ombudsmannen klaga på de myndigheter och institu- tioner som står under ombudsmannens tillsyn. Den som är frihetsberövad har rätt att framföra sitt klagomål till ombudsmannen med ett förslutet brev. som klagar måste ange sitt namn. Klagomålet måste ha sänts till ombuds- mannen från det att det anmälda förhållandet ägde rum, såvida inte ombudsmannen finner att det finns särskilda skäl för att ändå ta upp klago- målet till prövning. (Se 13 § ombudsmanslagen.) Klagomål kan vidare inte lämnas in om det rör ett förhållande som kan klagas på hos en annan förvaltningsmyndighet och den myndigheten ännu inte avgjort saken (14 § ombudsmanslagen). Den danska ombudsmannainstitutionen kompletterar i viss mån domstols- väsendet eftersom man kan klaga på förvaltningsbeslut såväl till en domstol som till ombudsmannen, även om den senare inte kan fatta bindande beslut. Någon förvaltningsdomstol finns inte i den danska rättsordningen. enskilde klaganden kan således vända sig till ombudsmannen i frågor som exempelvis är för kostsamma eller av någon orsak inte lämpliga att driva i en 76 Se (2008a) s. 156. 77 Se t.ex. Fenger (2020). NORDISKA OMBUDSMANNAINSTITUTIONER OCH INTERNATIONELLA ORGAN – ETT URVAL Ombudsmannen avgör enligt 16 § ombudsmanslagen om ett klagomål ger tillräcklig anledning till att närmare undersöka saken. Det finns således inte någon skyldighet att utreda ett klagomål. Ombudsmannen kan även på eget initiativ inleda tillsynsärenden i enskilda frågor. Ombudsmannen kan vidare genomföra generella undersökningar av tillsynsobjektens hantering av spörsmål. Han eller hon kan därvid genomföra inspektioner vid alla institutioner och verksamheter och varje arbetsställe som hör till ombudsmannens verksamhetsområde. (Se 17 och 18 §§ ombudsmans- lagen.) Till stöd för sin utredning har ombudsmannen rätt till att bl.a. från tillsyns- objekten få de upplysningar och handlingar som han eller hon begär (19 § ombudsmanslagen). Ombudsmannen och hans eller hennes personal har tystnadsplikt när det gäller de frågor som ombudsmannen får kännedom om i sin verksamhet, om sakens natur kräver sekretess (28 § ombudsmanslagen). Möjligheterna till insyn i ombudsmannens handlingar är begränsade, även för anmälare, då varken den danska förvaltningslagen eller den danska offentlig- hetslagen är tillämplig på ombudsmannens verksamhet.78 Om ombudsmannen efter utredningen av ett ärende exempelvis skulle finna att ett fel begåtts av tillsynsobjektet kan han eller hon vidta vissa åtgärder. Ombudsmannen kan enligt 22 § ombudsmanslagen framföra kritik, lämna rekommendationer och på annat sätt meddela sin åsikt i ett ärende. I dessa rekommendationer kan ombudsmannen bl.a. uppmana myndigheter att ta upp en sak till prövning på nytt och fatta ett nytt avgörande. Någon uttrycklig skyldighet att rätta sig efter ombudsmannens uttalande finns dock inte. Ombudsmannen vänder sig i huvudsak till myndigheten och i regel inte till enskilda befattningshavare. Ombudsmannen har inte längre rätt att väcka åtal eller verka för att en disciplinpåföljd påförs en befattningshavare, en rätt som ombudsmannen tidigare haft men aldrig använt.79 Genom denna ändring fjärmade sig den danska ombudsmannainstitutionen ytterligare från den svenska, i det att den inte längre fokuserar på hur enskilda befattnings- havares utför sina uppgifter.80 Ombudsmannen kan också begära att en klagande ska få rättshjälp i sam- band med frågor som faller inom ombudsmannens verksamhetsområde (23 § ombudsmanslagen). Den enskilde kan därigenom få ekonomisk möjlighet att driva sin fråga i domstol. Om ombudsmannens utredning visar att det finns fel eller försummelser av större betydelse inom den offentliga förvaltningen, ska ombudsmannen enligt 24 § ombudsmanslagen upplysa justitieutskott om saken. Ombudsmannen ska vidare meddela vederbörande minister, kommunfull- mäktige eller regionfullmäktige om förhållandena. 78Se Ombudsmands notat . 79Se Ombudsmands beretning 1996, s. 449 ff. 80Se (2008a) s. 155. NORDISKA OMBUDSMANNAINSTITUTIONER OCH INTERNATIONELLA ORGAN – ETT URVAL Om ombudsmannen skulle finna att det finns brister i gällande författningar eller administrativa bestämmelser ska han eller hon meddela och den ansvariga ministern. Om det är fråga om brister som förekommer i kommunala eller regionala föreskrifter ska ombudsmannen meddela veder- börande kommunfullmäktige eller regionfullmäktige detta. lagen lyfts i sammanhanget särskilt fram att ombudsmannen i sin verksamhet ska överväga om gällande lagar och administrativa bestämmelser är förenliga med FN:s konvention om barnets rättigheter. (Se 12 § ombudsmanslagen.) Ombudsmannen ska enligt 11 § ombudsmanslagen lämna en verk- Denna berättelse ska offentliggöras. Enligt 30 § ombudsmanslagen får titeln ombudsman, eller en titel som kan förväxlas därmed, inte användas såvida det inte medges i en lag som Folke- tinget har antagit. Den norska ombudsmannainstitutionen, ombud for kontroll med forvaltningen, även benämnd Sivilombudet81, inrättades 1962. även Ombudsmannen for Forsvaret, som är särskilda kontrollorgan för försvaret82. Nedan redovisas främst de förhållanden som avser Sivilombudet, eftersom den institutionens verksamhetsområde ligger närmre JO:s huvudsakliga tillsynsområde. Sivilombudet har, utöver den ordinarie tillsynsverksamheten, även i upp- drag att vara nationellt besöksorgan enligt Opcat (jfr avsnitt 3.5.2). Sivilombudet tog emot 3 882 klagomål . avslutade ungefär lika många ärenden . 276 klagomåls- eller initiativärenden, varav 182 ärenden avslutades med kritik eller en rekommendation till myndigheten att pröva saken på nytt. klagomål gav 1 427 inte anledning till närmare utredning och 2 276 avvisades, till stor del på grund av att de ärenden som låg till grund för klagomålen fortfarande pågick vid en förvaltningsmyndighet.83 (För en jämförande tabell över andra nordiska länders ärendestatistik, se bilaga 2.) Sivilombudet har ca 70 anställda, varav ungefär 50 är jurister. heten är fördelad på tre enheter för handläggning av klagomål, en enhet för bl.a. initiativärenden och en Opcat-enhet. Att ska utnämna en ombudsman framgår av den norska grunnloven (grundlagen). I övrigt berör grundlagen inte Sivilombudet särskilt. 81 Sivilombudet benämndes fram till . 82 Jfr den svenska vars ämbete slogs samman med JO 1968. 83 Se Sivilombudsmannen 2019, s. 51 f. NORDISKA OMBUDSMANNAINSTITUTIONER OCH INTERNATIONELLA ORGAN – ETT URVAL ligare bestämmelser som reglerar ombudsmannens verksamhet finns i stället i lag, främst i lov om ombud for kontroll med forvaltningen (sivil- ombudsloven), härefter sivilombudslagen. , mandatperiod och entledigande Enligt 75 § l i grundlagen är det uppgift att utifrån närmare bestäm- melser som anges i lag utnämna en person, som inte är medlem av , att övervaka den offentliga förvaltningen och alla som arbetar i dess tjänst, i syfte att se till att det inte utövas orätt mot den enskilda medborgaren. I 2 § sivilombudslagen anges att Sivilombudet ska väljas av , med minst två tredjedels majoritet, . Sivilombudet väljs i plenum på rekommendation av presidium. Vid rekrytering av ett nytt sivil- ombud annonseras tjänsten ut. Ombudsmannen kan bara väljas om en gång. Ombudsmannen ska enligt 30 § samma lag ha en juris kandidatexamen eller magisterexamen i rättsvetenskap. Ombudsmannen ska vidare uppfylla höga krav på yrkesmässiga kvalifikationer och personliga egenskaper samt ha betydande relevant erfarenhet. Om ombudsmannen avlider , blir permanent ur stånd att utföra sitt uppdrag, avsäger sig uppdraget eller avsätts av med två tredjedels majoritet, ska välja en ny ombudsman för en ny mandatperiod. (Se 31 § sivilombudslagen.) Om ombudsmannen är tillfälligt förhindrad att utföra sina uppgifter, kan utse en ersättare bland de ledande befattningshavarna vid ombuds- mannens sekretariat i hans eller hennes frånvaro. Vid frånvaro upp kan dock ombudsmannen själv utse någon av dessa befattningshavare till ersättare för honom eller henne. (Se 32 § sivilombudslagen.) I fråga om förhållandet till föreskrivs att Sivilombudet är själv- ständig och oberoende i förhållande till i utövandet av tillsyns- uppdraget (5 § sivilombudslagen). Ombudsmannen är enligt 6 § sivilombuds- lagen också oberoende i förhållande till den offentliga förvaltningen, som inte kan vidta åtgärder som innefattar myndighetsutövning gentemot ombuds- mannen om dessa kan påverka det oberoende och opartiska utförandet av ombudsmannauppdraget.84 Sivilombudet får inte utan medgivande från eller den som Stor- tinget bemyndigar ha en annan anställning eller ett annat uppdrag i offentlig eller privat verksamhet (se 34 § fjärde stycket sivilombudslagen). Om ombudsmannen finner att han eller hon på grund av jäv eller annat skäl inte bör handlägga ett ärende, kan presidium utse en biträdande ombudsman att handlägga ärendet (se 32 § tredje stycket sivilombudslagen). 84Detta kan bl.a. vara relevant i fråga om i vilken utsträckning tillsynsmyndigheter under regeringen kan vidta åtgärder gentemot Sivilombudet. NORDISKA OMBUDSMANNAINSTITUTIONER OCH INTERNATIONELLA ORGAN – ETT URVAL Sivilombudet har inte åtalsimmunitet.85 Sivilombudets lön fastställs av eller den som bemyn- Ombudsmannens pensionsrättigheter fastställs i lag. (Se 34 § första och andra stycket sivilombudslagen.) har delegerat beslutanderätten att fastställa ombudsmannens lön till sitt presidium. Presidiet har med stöd av bemyndigandet beslutat att ombudsmannens lön ska justeras och motsvara den för en domare i Sivilombudet beslutar själv om anställning av de högsta befattningshavarna vid ombudsmannens sekretariat efter att ha hört Sivilombudets anställnings- Övriga medarbetare anställs av anställningsrådet. (Se 29 § sivilombuds- Sivilombudets uppdrag är att kontrollera att den offentliga förvaltningen inte behandlar individer orättvist samt att bidra till att den offentliga förvaltningen respekterar och skyddar de mänskliga rättigheterna (1 § sivilombudslagen). Ombudsmannen kan utreda och uttala sig om klagomål mot förvaltningen eller förhållanden som ombudsmannen tar upp på eget initiativ (3 § sivilombuds- Ombudsmannens verksamhetsområde omfattar den offentliga förvalt- ningen och alla som arbetar i dess tjänst. Verksamheten omfattar också alla fall där någon kan vara föremål för frihetsberövande av det allmänna. (Se 4 § första stycket sivilombudslagen.) Sivilombudslagen innehåller också bestämmelser som undantar viss verk- samhet från ombudsmannens tillsyn. Bland annat faller ställnings- taganden utanför verksamhetsområdet, liksom beslut som regeringen har externa organ, exempelvis den norska , står inte under ombudets tillsyn. Vidare utövar inte Sivilombudet tillsyn över dom- Ombudsmannen kan i regel inte heller pröva beslut som enligt lag bara kan fattas av kommun- eller regionfullmäktige, såvida inte ombudsmannen inleder ett initiativärende för att hänsynen till rättssäkerheten eller andra särskilda skäl talar för det. (Se 4 § andra stycket sivilombudslagen.) För att en klagande ska få sitt klagomål behandlat av Sivilombudet måste han eller hon ha uttömt alla möjligheter till överprövning. möjligheter till överprövning har uttömts, ska ombudsmannen hänvisa klaganden till rätt besvärsinstans. Dessa begränsningar gäller dock inte om kungen i statsrådet, dvs. regeringen, är den enda instans som den enskilde kan klaga till eller om det finns särskilda skäl. (Se 8 § sivilombudslagen.) Om klagomålet avser ett avgörande i ett förvaltningsärende ska klagomålet lämnas till Sivilombudet från det att ett slutligt beslut fattades. klagomålet avser andra förhållanden löper samma tidsfrist från det att för- 85 Se (2008b) s. 333. 86 Se Hovedinstruks for virksomhetsstyring i administrasjon, 2013, s. 16. NORDISKA OMBUDSMANNAINSTITUTIONER OCH INTERNATIONELLA ORGAN – ETT URVAL hållandet ägde rum eller upphörde eller från det att klaganden ska ha haft kännedom om förhållandet. Om det finns särskilda skäl kan ombudsmannen dock ta upp en fråga till prövning trots att fristen löpt ut. (Se 9 § sivilombuds- lagen.) Den som klagar måste ange sitt namn. Den som är frihetsberövad har rätt att kommunicera med ombudsmannen i förtrolighet. (Se 7 § sivilombuds- lagen.) Ombudsmannen avgör om det finns tillräckliga skäl att utreda ett klagomål och hur det i så fall ska utredas (10 § sivilombudslagen). Ombudsmannen är vidare ett sådant nationellt besöksorgan som beskrivs i Opcat. Ombudet ska ha en särskild rådgivande kommitté för arbetet som besöksorgan. (Se 3 § c samt 17 och 19 §§ sivilombudslagen, jfr avsnitt 3.5.2.) Sivilombudet har rätt att, utan hinder av tystnadsplikt, få de upplysningar och handlingar som han eller hon kan behöva för att utföra sitt uppdrag från de som omfattas av hans eller hennes verksamhetsområde. Ombudsmannen har även rätt att få tillträde till fysiska platser och tillgång till system. (Se 20 § sivilombudslagen.) Som utgångspunkt är handlingarna som tagits fram i Sivilombudets ären- den offentliga, med undantag för bl.a. handlingar och uppgifter som omfattas av sekretess och handlingar som tagits fram eller hämtats in under handlägg- ningen. Ombudsmannen och anställda vid sekretariatet har tystnadsplikt i fråga om uppgifter om förhållanden av personlig karaktär och uppgifter om affärs- eller driftsförhållanden. (Se 22 och 26 §§ sivilombudslagen.) På grundval av vad som framkommit vid handläggningen av ett klagomåls- ärende får Sivilombudet uttala sig om huruvida han eller hon anser att det har begåtts fel i förvaltningen, att det har agerats oförsvarligt eller i strid med god förvaltningssed. Ombudsmannen kan vidare uttala sig om huruvida ett beslut är ogiltigt eller uppenbart oskäligt, det finns berättigade skäl att ifrågasätta förhållanden av betydelse för ärendet eller det finns omständigheter som kan leda till ersättningsansvar. Om ombudsmannen gjort ett sådant uttalande får han eller hon även ange att ett fel bör rättas, att ett ärende bör omprövas eller att ersättning bör beviljas. Någon skyldighet att följa ombudsmannens uttalanden föreskrivs dock inte. (Se 12 § sivilombudslagen.) Om Sivilombudet finner särskilda skäl för det kan han eller hon även informera åklagarmyndigheten eller den myndighet som anställt en berörd tjänsteman om vad som framkommit i utredningen (25 § andra stycket sivil- ombudslagen). Ombudsmannen kan också när som helst avsluta ett ärende på grundval av att ett fel rättas eller att saken omprövas eller om han eller hon av annan anled- ning finner att det inte finns tillräckliga skäl att fortsätta utredningen (10 § sivilombudslagen). NORDISKA OMBUDSMANNAINSTITUTIONER OCH INTERNATIONELLA ORGAN – ETT URVAL Sivilombudet får delegera sina befogenheter till anställda vid sitt sekre- Ombudsmannen ska dock personligen ta ställning i de fall där det är aktuellt att kritisera ett beslut eller agerande eller om det är fråga om att lämna rekommendationer som nationellt besöksorgan enligt Opcat. (Se 33 § sivil- Som nationellt besöksorgan har Sivilombudet enligt sivilombudslagen de befogenheter som anges i artikel 19 och 20 i Opcat. vidare ge rekommendationer som syftar till att förbättra behandlingen av och villkoren för frihetsberövade och till att förhindra tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. myndigheten ska behandla rekommendationerna och inleda en dialog med ombudsmannen om möjliga åtgärder. (Se 17 § andra stycket och 18 § sivil- Om Sivilombudet finner att det finns brister i lagar, föreskrifter eller förvaltningspraxis kan han eller hon meddela organ inom den offentliga förvaltningen om detta (25 § tredje stycket sivilombudslagen). Ombudsmannen ska lämna en rapport till om sin verk- samhet (5 § andra stycket sivilombudslagen). Europeiska ombudsmannen inrättades 1992 genom fördraget om Europeiska unionen (). Den förste ombudsmannen valdes av Europa- parlamentet 1995. Reglering i fördrag om Europeiska ombudsmannen finns i artikel 228 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF). Enligt artikel 228.4 i FEUF ska fastställa regler och allmänna villkor för ombudsmannens ämbetsutövning på eget initiativ genom förordningar i enlig- het med ett särskilt lagstiftningsförfarande. Regler och allmänna villkor för ombudsmannens ämbetsutövning fanns ursprungligen i beslut 94/262/EKSG, EG, Euratom av om föreskrifter och allmänna villkor för ombudsmannens ämbetsutövning. Beslutet har sedermera ersatts av förord- ning (EU, Euratom) 2021/1163 av om föreskrifter och all- männa villkor för ombudsmannens ämbetsutövning (Europeiska ombuds- mannens stadga) och om upphävande av beslut 94/262/EKSG, EG, Euratom.88 87 Ett första initiativ till att inrätta en europeisk ombudsman togs . Därefter tog det till valet av den första Europeiska ombudsmannen. För en historisk redogörelse för processen, se Parliament and the of a European Ombuds- man: Twenty years of debate, 1974-1995, publicerad i serien Historical Archives of Parliament, European Parliament History Studies, European Parlia- mentary . 88 Genom förordningen har stadgan reviderats, i huvudsak för att stärka Europeiska ombuds- mannens oavhängighet och opartiskhet, för att ge bättre möjligheter för ombudsmannen att NORDISKA OMBUDSMANNAINSTITUTIONER OCH INTERNATIONELLA ORGAN – ETT URVAL I den fortsatta framställningen används benämningen stadgan. Europeiska ombudsmannens verksamhet regleras även av de genom- förandebestämmelser som ombudsmannen har antagit i enlighet med artikel 18 i stadgarna.89 På ombudsmannens webbplats publiceras dessutom andra beslut och rikt- linjer som avser ombudsmannens arbete.90 4.3.2 Uppdrag och verksamhet I artikel 228.1 i FEUF föreskrivs att en europeisk ombudsman, som är vald av , har befogenhet att ta emot klagomål från varje unions- medborgare eller varje annan fysisk eller juridisk person som är bosatt eller har sitt säte i en medlemsstat. Klagomålen kan gälla missförhållanden i unions- institutionernas, unionsorganens eller unionsbyråernas verksamhet, med undantag för Europeiska unionens domstol när den utövar sina domstols- funktioner. Europeiska ombudsmannen ska undersöka och rapportera om dessa klagomål. Vidare anges att ombudsmannen inom ramen för sitt uppdrag ska göra de undersökningar som han eller hon finner berättigade, antingen på eget initiativ eller på grundval av de klagomål som framförs till honom eller henne direkt eller genom en ledamot av ; detta gäller dock inte om de påstådda förhållandena är eller har varit föremål för ett domstolsförfarande. Om ombudsmannen konstaterar att ett missförhållande har förekommit, ska han eller hon hänskjuta frågan till den institution, det organ eller den byrå som berörs, som ska ha en frist för att delge ombudsmannen sina synpunkter. Ombudsmannen ska därefter lämna en rapport till Europaparla- mentet och den institution, det organ eller den byrå som berörs. Den klagande ska underrättas om resultatet av dessa undersökningar.