rfr · H90WRFR10 · 2022-05-04 00:00:00 — Slaggen håller en betydande vanadinhalt (3–V2O5) och lakningstester har visat mycket positiva resultat. Ingen primär produktion av vanadin sker inom EU men metallen utvinns ur slagg i flera länder (, , , och snart troligen även i ). Primära fyndigheter utgörs av vanadinhaltig magnetit i basiska intrusioner med de mest lovande fyndigheterna förekommande i , , och utanför EU i södra . Stora fyndigheter av vanadin förekommer även i alunskiffer i och i och som en möjlig biprodukt i kopparfyndigheter (et al. Förutsättningarna för en ekonomisk produktion av vanadin är troligen god i liksom i om marknadspriserna är tillräckligt höga. 4.5.1 Typ av fyndigheter och viktiga producentländer Grafit har många användningsområden på grund av flera unika egenskaper, bland annat god elektrisk ledningsförmåga vilket gör att det kan användas till elektroder i batterier. Grafit av hög kvalitet har tidigare huvudsakligen producerats i men produceras numera i många länder med som största producent (av världsproduktionen) men med som en snabbt växande producent. I har grafit förekommit i grovkristallin form i hydrotermala gångar medan de flesta andra fyndigheterna i världen utgörs av metamorfa kolhaltiga sedimentära bergarter där grafithalten oftast understiger (men kan lokalt uppgå till 30–). Marknadspriset på grafit är beroende på renhet och i viss mån kornstorlek. Flaky grafit av hög renhet (75–grafit) betingar högst pris medan amorf grafit (kornstorlek <4 µm) med grafithalt på 60–är betydligt billigare och har sitt huvudsakliga ursprung i metamorft omvandlad stenkol. Syntetisk grafit kan produceras av hög kvalitet men till relativt hög kostnad. BILAGA 1 KARTLÄGGNING ÖVER FORSKNING OM INNOVATIONSKRITISKA METALLER OCH 4.5.2 Historisk produktion i Grafit har producerats i små mängder från flera förekomster i och användes i äldre tider främst till smörjmedel. Störst produktion har skett i Bergslagen i och men även i liten mängd i (tex. Försöksbrytning av grafit har även gjorts i Nunasvaara i i för att användas som bränsle i värmeverket i och ca producerades från Nybrännan i Masugnsbyn för att användas i metallurgiska processer vid NJA () i Lu- leå 1955–1958. Den enda mer omfattande produktionen av grafit har skett i Kringeltjärn i –2001 då grafit (flaky) utvanns av . Gruvan lades dock ner på grund av bristande lönsamhet men med anläggningarna bevarade för eventuell återöppning . 4.5.3 Tidigare undersökningar i De tidigaste mer systematiska undersökningarna av grafitförekomster skedde i där betydande förekomster av grafit påträffats vid Nunasvaara. Undersökningarna omfattade kartering och dikesgrävning samt provtagning varvid grafitskiffer med 20–grafit och en mäktighet kunde påvisas. Grafiten var dock mestadels finkornig (<0.06 mm och klassad som amorf grafit) och kunde inte utvecklas till en kommersiell produkt. Liknande fyndigheter av grafitskiffer har påträffats på flera andra platser i Malmfälten i samband med kartläggning av berggrund (SGU) och prospektering (SGU, , ) där några av fyndigheterna har påvisats genom borrning. I samband med prospektering efter basmetaller i påträffades flera grafitfyndigheter av SGAB varav fyra bedömdes vara ekonomiskt intressanta och belades med utmål. De har också undersökts närmare med borrning, mineralogiska och metallurgiska tester åren 1983–1991. Kringeltjärn utvecklades därefter till en producerande gruva av (tillhörande Tricoronakoncernen) 1996. Den har en bearbetningskoncession gällande till 2041 och de närbelägna fyndigheterna Månsberg till 2024, Mattsmyran till 2025 och Gropabo också till 2025. Raitajärvi i var känd och undersöktes av SGU 1974–1978 och senare av SGAB på NSG’s begäran 1989–1992 med dikesgrävning, borrning samt mineralogiska och metallurgiska tester och resursberäkningar. En mer systematisk inventering av kända grafitförekomster gjordes av SGAB på uppdrag av NSG åren 1983–1992 där det även ingick att ta fram nya objekt. Objektgenereringen baserades på att fokusera på berggrund med sedimentär berggrund av hög metamorfosgrad och där flygelektriska mätningar användes för att lokalisera möjliga objekt. Uppföljning gjordes i fält med kartering, blockletning och provtagning. Arbetena utfördes huvudsakligen i , och med mindre insatser i Norbergsområdet, och . KARTLÄGGNING ÖVER FORSKNING OM INNOVATIONSKRITISKA METALLER OCH BILAGA 1 objektsgenererande delen av uppdraget gav inga mer positiva resultat då endast objekt med låg grafithalt och ofta hög sulfidhalt påträffades. Undersökningen av de redan kända förekomsterna i främst och var delvis mer positiva och mineralogiska och metallurgiska undersökningar gjordes på ett flertal fyndigheter. Anrikningsförsök visade att koncentrat av god kvalitet kunde erhållas från vissa objekt. har flera av de kända objekten i och belagts med undersökningstillstånd och försök har gjorts att återstarta gruvan i (Leading Edge I har ett flertal grafitobjekt där fokus har varit att utveckla grafitförekomsten i Nunasvaara till en kommersiell produkt. Företaget har gjort kompletterande borrningar, malmbasberäkning, provbrytning och anrikningsförsök. Den ursprungliga tanken var att framställa grafen men efter flera tester där man inte lyckades få tillräckligt hög kvalitet på produkten blev inriktningen i stället att använda råvaran för att tillverka elektroder till litiumjonbatterier med en förläggning av produktion i . 4.5.4 Ekonomisk potential för svenska förekomster Till skillnad från de kända förekomsterna av grafit i som är relativ små och har en medelhög halt så är grafitförekomsterna i Malmfälten i mycket stora och med en internationellt sett mycket hög grafithalt. Mestadels är grafiten tämligen finkornig vilket medför vissa anrikningstek- niska-metallurgiska utmaningar att övervinna för att erhålla en grafitprodukt av hög kvalitet. Om detta kan uppnås finns några av världens största och rikaste grafitförekomster i Malmfälten med ett tonnage som troligen kan uppgå till och med en halt av 20–grafit ner i Nunasvaara-området. Liknande fyndigheter finns på några andra platser i Malmfälten och värdet av dessa fyndigheter kan avsevärt höjas om det även är möjligt att framställa grafen av hög kvalitet. Ingen grafit bryts inom EU men mindre mängder produceras i (<2% av världsproduktionen). Däremot är grafitfyndigheter kända i flera EU-länder med en viss tidigare produktion i , , , och . Halt och tonnagesiffror saknas i allmänhet förutom för några fyndigheter från och vilka kan ha en viss ekonomisk potential (et al. Viss prospektering pågår i och möjligheten till fynd av ekonomiska förekomster kan finnas. 4.6 Sällsynta jordartsmetaller (Rare earth elements, REE) 4.6.1 Typ av fyndigheter och viktiga producentländer Sällsynta jordartsmetaller (REE) används i många olika tillämpningar men mestadels i små kvantiteter. har dock efterfrågan ökat kraftigt då BILAGA 1 KARTLÄGGNING ÖVER FORSKNING OM INNOVATIONSKRITISKA METALLER OCH vissa av dem har fått ökad användning i superstarka magneter i elmotorer, ge- neratorer och flera typer av högteknologiska tillämpningar. ten av var den viktigaste producenten men numera dominerar De viktigaste fyndigheterna utgörs av alkalina intrusioner (, , ) och av låghaltiga fyndigheter där REE är absorberat i sekundära bildade genom vittring av granitiska-syenitiska bergarter i tropiskt klimat (). Dessutom finns låghaltiga vaskfyndigheter vilka inte längre står för någon betydande produktion då REE-mineralet monazit även innehåller höga halter torium vilket medför att det är radioaktivt. REE förekommer även i flera andra typer av fyndigheter som potentiellt ut- I finns flera olika typer av fyndigheter med förhöjda halter av REE omfattande bland annat granitiska och alkalina in- trusioner, hydrotermala gångar, fosforitfyndigheter, REE associerat med järn- i Bergslagen och i de norrbottniska malmfälten, samt i pegmatiter. Flera olika begrepp används för att ange innehållet av REE i fyndigheter. TREE syftar på det totala innehållet av alla 17 jordartsmetallerna. avses det totala innehållet av REE räknat som oxider. LREE utgör de med lägst atomnummer (La till Sm) medan HREE utgör de med högst atomnummer (Eu till Lu). 4.6.2 Historisk produktion i Flera av de 17 grundämnena som tillhör REE-gruppen har upptäckts i från , exempelvis cerium i mineralet cerit från av och yttrium i mineralet gadolinit från av Gadolin. Mindre mängder REE-malm har utvunnits från Bastnäs i mellan 1860–1880 och från utanför –1893. av dessa fyndigheter har dock undersökts närmare i modern tid. 4.6.3 Tidigare undersökningar i Pegmatiter med REE-haltiga (NYF-typ) har varit kända i (t ex i , ett flertal i och i Jokkmokks- området) och delvis varit föremål för närmare mineralogiska studier (t ex Yt- terby och Ruoutevare). De mer vanliga REE-mineralen utgörs av allanit, monazit, fergusonit, gadoinit, euxenit och xenotim vilka innehåller olika pro- portioner av LREE och HREE. Dessa innehåller vanligtvis även bety- dande halter av uran och/eller torium. Genomsnittshalterna av REE är dock mestadels mycket låga i denna typ av fyndigheter. gjort flera utvärderingar av den ekonomiska potentialen av järnmalmernas in- nehåll av REE där förhöjda halter varit kända . arna har främst varit inriktade på innehållet av REE i mineralet apatit som utgör ett av de vanligare mineralen i malmerna. Halterna uppgår vanligtvis till TREE, dominerat av LREE. Mineralogiska studier har visat att en betydande del av malmernas REE-innehåll även uppträder i mineralen monazit Anrikningsförsök har gjorts 1979 och med KARTLÄGGNING ÖVER FORSKNING OM INNOVATIONSKRITISKA METALLER OCH BILAGA 1 framtagning av apatitkoncentrat och där resultaten visar att en större andel HREE följer med i apatitkoncentratet jämfört med LREE. Lakförsök för utvinning av REE ur apatitkoncentrat har utförts av samt vid med något blandade resultat. Undersökningar av REE-halt och utbyte vid provanrikning har även gjorts för mineralet titanit från Kiirunavaara. Prospekteringsinsatser riktade mot REE har gjorts av främst SGAB. En genomgång av tungmineralkoncentrat från moränprovtagningar beställda av NSG och SKB har identifierat flera områden med intressanta halter av i flera olika delar av landet. En sammanställning av kända REE-förekomster har också gjorts av SGAB på uppdrag av NSG där ett antal nya uppslag identifierades i samband med uranprospekteringen . Förhöjda halter av REE har bland annat noterats i vissa graniter och granitassocierade mineraliseringar i olika delar av landet. I Mölndalsområdet i sydvästra förekommer stora områden av granit med en ofta påtaglig förhöjning av REE, Zr, Nb, Th (U, Sn, Be) med totalhalter på REE i enstaka prover. Ingen prospektering eller andra undersökningar har dock gjorts för att få bättre kunskap om den ekonomiska potentialen. Möjligheten till stora men relativt låghaltiga tonnage av REE-mineralisering kan dock vara goda. Höga halter av yttrium har noterats på ett flertal platser i Västerviksområdet där omfattande uranprospektering har bedrivits av bla , , och SGU. Uppföljande arbeten utfördes av SGAB 1991 på utvalda objekt med positiva resultat endast i Västerviksområdet och i . Vid Näverån i förekommer block med monazit och xenotim med förhöjda halter av yttrium (Y). Uppföljande borrning har endast påträffat smärre sektioner med högre halter (Y i upp till meterbreda sektioner). I Tåsjö finns ett sediment med en tjocklek på 2–3 m och P2O5 och REE. Ett apatikoncentrat innehöll REE, men anrikningsförsök med flotation och lakning gav ett dåligt utbyte. Fyndigheten har undersökts närmare av åren 2006–2010 med ytterligare borrning varefter ett uppskattat tonnage uppgår till 75–med 0.03– uranoxid och 0.11–TREE. Ett flertal block av glimmerskiffer och gnejs med höga halter REE (1.2- REE) bundet till monazit, och med förhöjda halter av torium (), zirkonium (Zr) och fosfor (P2O5) har påträffats vid . Blocken tros ha sitt ursprung i Burefjärden vilket omöjliggjort närmare undersökningar av mineraliseringens omfattning. I uppsöktes, i samband med regionala geologiska fältarbeten, ett mineraljaktsfynd av molybden i granit vid Tåresåive i Porjusområdet. Fyndet visade sig hålla höga halter av REE (upp till ). Mineraliseringen är även påtagligt anrikad på uran och torium och REE-bärande är bland annat xenotim och allanit. Ytterligare sporadiska fynd i häll och BILAGA 1 KARTLÄGGNING ÖVER FORSKNING OM INNOVATIONSKRITISKA METALLER OCH block med höga REE-halter har gjorts i norra men då ingen uppfölj- ning gjorts kan fyndens värde inte bedömas, men de indikerar att ännu okända mer betydande REE-fyndigheter möjligen kan förekomma. En omfattande genomgång av kända objekt med REE har gjorts av SGU (Sadeghi 2019) och med kompletterande data från av SGU utförda prov- tagningar i samband med . SGU har även gjort översiktliga undersökningar i form av provtagning av sandmagasin, gråbergsupplag, och borrkärnor i flera olika projekt (och 2020). vetenskapliga publikationer och avhandlingar har gjorts om REE-fyndigheter av Bastnäs-typ i Bergslagen av forskare från främst universitet och SGU med tyngdpunkt på mineralogi och bildningssätt. logiska-mineralogiska-genetiska aspekterna av fyndigheten i Olserum i Små- land har också studerats. Sammanställningar av REE-förekomster i har utförts baserat på opublicerat forskningsmaterial och analys- data i prospekteringsrapporter där ett flertal olika och ej tidigare kända före- 4.6.4 Ekonomisk potential för svenska förekomster är en relativt stor fyndighet som om den visar sig vara tekniskt- ekonomiskt-miljömässigt möjlig att exploatera kan bli en viktig producent av REE inom EU. Den har fördelen av att inte innehålla förhöjda halter av uran och torium men har en relativt låg halt av REE som dessutom uppträder som en mindre beståndsdel i mineralet eudialyt. Det innebär att ny teknik måste utvecklas för extraktion av REE och att en stor mängd koncentrat måste pro- Olserum som ligger i östra är en REE-fyndighet av annan typ och har ett mindre känt tonnage men en något högre halt av REE. har fördelen av att REE uppträder i specifika REE-rika vilket medger att ett mycket högvärdigt koncentrat kan produceras men med nackdelen att REE-mineralen även innehåller höga halter av uran och torium. Ett mera lovande projekt bedrivs av där planen är att tillvarata apatit från järnmalmsbrytningen i Malmfälten och från den framställa fosfor och Projektet har fördelen att något som varit ett avfall används för en betydande produktion av EU-kritiska ämnen och med en begränsad miljö- Ett liknande projekt är planerat i där apatit i existe- rande deponier skall utgöra råvaran. Projektet är dock ännu bara på idéstadiet. Möjligheten kan även finnas att utvinna REE som biprodukt från andra plane- rade eller producerande gruvor (t ex Kankberg, , Blötberget, De kända REE-förekomsterna i Bergslagen tycks med nuva- rande geologisk kunskap ha en begränsad ekonomisk potential då de förekom- mer i till stor del utbrutna järnmalmsförekomster. Dessa är dessutom mesta- dels av liten storlek även om halterna delvis kan vara höga. De flesta andra kända REE-objekt i har nackdelen av att även in- nehålla höga halter uran och/eller torium. KARTLÄGGNING ÖVER FORSKNING OM INNOVATIONSKRITISKA METALLER OCH BILAGA 1 prospekteringsinsatser finns det eventuellt möjlighet att påträffa nya REE- fyndigheter med låga halter av radioaktiva ämnen och då framför allt i Malmfälten där indikationer finns på sådana förekomster. Historiskt har mindre mängder REE förutom i även producerats i och . sker ingen primär produktion av REE inom EU men det finns ett stort antal kända förekomster varav de flesta är kopplade till alkalina bergarter. Förhöjda halter förekommer även i bauxit i , kaolinvittrad berggrund i och i skiffrar i . Den största fyndigheten finns på (Kvanefjeld) där det har funnits planer på att eventuellt starta brytning. Detta tycks inte längre vara aktuellt då fyndigheten även innehåller uran och det beslutats att uran inte får utvinnas på . Det finns även några andra men mindre undersökta förekomster med viss ekonomisk potential på . I finns ett flertal eventuellt ekonomiska fyndigheter och en betydande REE-fyndighet finns även i (Fen) men har nackdelen att den innehåller höga halter av torium och uran. 4.7 Gallium, germanium, indium 4.7.1 Typ av fyndigheter och viktiga producentländer Gallium utvinns huvudsakligen som biprodukt från aluminiumframställning från bauxitmalm vilket är råvaran för aluminium och har en medelhalt av 57 ppm gallium. Gallium utvinns även som biprodukt vid framställning av zink från zinkblände med en genomsnittshalt i zinkkoncentrat på 100-250 ppm gallium men med relativt dåligt utbyte i processen. Indium utvinns också som biprodukt vid framställning av zink från zinkblände med ett genomsnitt i zinkkoncentrat på 107–138 ppm indium, men förhöjda halter är även kopplat till greisenförekomster med basmetaller, silver, tenn och . Även germanium utvinns som biprodukt vid framställning av zink från zinkblände med halter i zinkkoncentrat varierande mellan 46 och 750 ppm germanium, men utvinns i viss mån även från aska vid förbränning av stenkol. Den enda fyndigheten som brutits med indium som huvudmetall är Toyohagruvan i med en medelhalt av 150–250 ppm indium, och den enda fyndigheten som brutits med gallium och germanium som viktiga metaller är Apex i med en genomsnitthalt av 320 ppm gallium. Beträffande zinkblände varierar halterna av gallium, germanium och indium mycket mellan olika malmfyndigheter och delvis även inom samma fyndighet. BILAGA 1 KARTLÄGGNING ÖVER FORSKNING OM INNOVATIONSKRITISKA METALLER OCH Omfattande studier av halten gallium, germanium och indium i sulfidmineral har gjorts från svenska malmförekomster . Analysmetoden hade dock så hög detektionsgräns (ca 10 ppm) att inga egentliga analysresultat kunde erhållas. I en annan studie analyserades spårelement i zinkblände från ett stort antal malmfyndigheter i . Högsta halten erhölls för indium från (800 ppm) och från och Bjurfors i (250–500 ppm) och av proverna hade >100 ppm. Högsta halten för gallium erhölls i Rävliden (300 ppm) och (100 ppm) och av proverna hade >100 ppm. Högsta halten för germanium erhölls i och (100 ppm). Gallium: SGU genomför dokumentering av kritiska metaller i framför allt Bergslagen och där har även studier av gallium, germanium och indium ingått. Geokemiska studier av järnmalm från visar på delvis förhöjda halter av gallium (30–50 ppm) i vissa delar av malmkropparna. Även REE- fyndigheten har förhöjda halter av gallium (56-111 ppm Ga). En översiktlig provtagning av olika typer av malmfyndigheter har gjorts i Bergslagen för analysering av gallium och germanium. Tämligen höga halter av gallium (upp till 922 ppm men oftast mindre än 300 ppm) påvisades i REE- haltiga järnmalmer i området Nora-Riddarhyttan-Norberg. Indium: Förhöjda halter av indium har noterats i gresienbildningar i där halten uppgår som högst till 98 ppm i samband med Cu-Zn-Bi mineraliseringar i . Fyndigheten är liten och ingen mineralogisk studie har gjorts för att påvisa hur indium uppträder. I en mindre sulfidmineralisering (Linboms skärpning) i sydvästra har indiummineral (roquesite) påträffats och delvis höga halter indium i zinkblände (). Även i det närbelägna Gåsborn har samma indiummineral påträffats och halter på indium i zinkblände. Båda fyndigheterna är obetydliga och saknar ekonomiskt värde. Halter på upp till 1000 ppm har i äldre arbeten rapporterats för zinkblände från men inte kunnat bekräftas med moderna analysmetoder. Germanium: De höga halter av germanium i malm från som rapporterats av SGU 2003 har inte kunnat bekräftas i senare undersökningar. Nå- got förhöjda halter av germanium (131 ppm) har rapporterats från Malmkärra i . KARTLÄGGNING ÖVER FORSKNING OM INNOVATIONSKRITISKA METALLER OCH BILAGA 1 4.7.4 Ekonomisk potential för svenska förekomster Förhöjda halter av gallium har påvisats i kopparfyndigheten i med halter på upp till 90 ppm och ansågs eventuellt kunna bidra till fyndighetens värde som biprodukt vid en brytning av kopparmalmen. Då kopparfyndigheten inte anses ekonomiskt brytvärd och galliumhalten är tämligen låg jämfört med andra objekt, och det dessutom är okänt i vilket som gallium uppträder, saknar den värde även som galliumförekomst. Vissa REE-rika järnmalmer i Bergslagen har kraftigt förhöjda halter av gallium (upp till 922 ppm) och om de kan påvisas vara tillräckligt stora och med REE i ekonomiska halter skulle de kunna brytas med produktion av både REE och gallium. Malmerna innehåller ibland även andra metaller som koppar, vismut, molybden och som eventuellt kan bidra till fyndigheternas ekonomiska värde. Då de har brutits som järnmalmer och dessutom varit tämligen små i storlek så är det tveksamt om det kan finnas tillräckligt stora kvarstående tonnage för ekonomisk utvinning. Möjligen har utvinning av gallium som biprodukt från järnmalmer av Kirunatyp en något större ekonomisk potential även om halterna är relativt låga (30–50 ppm) då tonnagen är stora. Utifrån nuvarande information finns inget som tyder på att halterna av indium och germanium är så höga att de skulle kunna utvinnas som biprodukt från kända i , men då kunskapsläget är mycket begränsat kan ingen säker bedömning göras. Den enda produktionen av gallium inom EU sker i och är baserad på importerad bauxitmalm. Gallium finns rapporterat som förekommande i en del zinkmalmer inom EU men ingen närmare information om halter och mängder finns varför inget säkert kan säjas om deras ekonomiska potential men den är troligen begränsad. En fyndighet som kan ha en ekonomisk potential för produktion av gallium som en biprodukt är Fe-Ti-V-PGE fyndigheten Skaergaard på som bedöms innehålla gallium (et al. Några närmare planer att påbörja brytning av denna fyndighet finns dock inte. Mindre mängder germanium har producerats inom EU från importerad malm. Något förhöjda halter av germanium har rapporterats från olika typer av basmetallfyndigheter och kolförekomster i en del länder inom EU men inga egentliga resursberäkningar har gjorts (et al. 2018) och möjligheten till ekonomisk utvinning är troligen begränsad. Den största förekomsten av indium finns förmodligen i Cu-Zn-Sn fyndigheten Neves Corvo i med ett totalt innehåll av indium. Huruvida indium utvinns som biprodukt är något oklart. Pöhla är en volfram- tenn-flusspatfyndighet i som planeras för brytning med indium som en möjlig biprodukt. Mindre mängder indium är även konstaterat i flera basmetallfyndigheter inom EU (et al. 2018) men saknar troligen större ekonomiskt värde. 2021/22:RFR10 BILAGA 1 KARTLÄGGNING ÖVER FORSKNING OM INNOVATIONSKRITISKA METALLER OCH Uppskattning av nuvarande kunskapsläge i gällande utvalda ICM (baserat på texten ovan) Den samlade omfattningen av forskning vid svenska universitet och högskolor inom området ICM, i en värdekedja som innefattar prospektering och utvinning av juvenilt material, utvinning ur gruvornas restprodukter, samt miljöaspekter av detta, är relativt begränsad, i synnerhet i förhållande till de behov som identifierats i och med den gröna omställningen. Ett flertal lärosäten i bedriver forskning på ICM, men det rör sig mestadels om endast 1–6 seniora forskare per lärosäte som då bedriver forskning på ett fåtal ICM inom ett visst område inom värdekedjan, undantaget där ca 25 seniora forskare bedriver forskning relaterat till ICM längst hela värdekedjan (prospektering, malmkaraktärisering, brytning, utvinning, återvinning och miljöpåverkan). Här följer några exempel: EU-finansierad forskning om vanadin, skandium och REE-utvinning från europeiska bauxitmalmer (en malmtyp som vi inte har i ) bedrivs på KTH (ex. SCALE-up med start ) och Linnéuniversitetet (), medan man på bland annat studerar redox-sensitiva ämnen i skiffrar från och , med analyser av vanadin. En malmgenetisk studie av en koppar-kobolt-fyndighet i Bergslagen har också utförts i form av en studentuppsats ().