urf · H9A5URF2 · 2022-05-18 00:00:00 — 38 § En handling i ett ärende får återlämnas till den som har gett in handlingen om det är lämpligt med hänsyn till allmänna arkivsynpunkter. Den åter- lämnade handlingen får ersättas med en kopia eller, om en kopia inte kan framställas, med en anteckning eller annan dokumentation om handlingens innehåll. Paragrafen, som delvis motsvarar 23 § andra stycket JO-instruktion, innehåller föreskrifter om JO:s möjligheter att återlämna en handling till den som gett in den till JO. Bestämmelsen har ändrats i sak i jämförelse med mot- svarande bestämmelse JO-instruktion. Bestämmelsen ger JO en möjlighet, men innebär inte någon skyldighet, att under vissa förutsättningar återlämna handlingar. Till skillnad mot regleringen i 23 § andra stycket JO-instruktion föreskrivs inte längre något krav om att det ärende i vilket handlingen har getts in också har avgjorts för att handlingen ska få återlämnas. Handlingen kan alltså återlämnas även under en pågående handläggning av ett ärende. En grundläggande förutsättning för ett återlämnande är att återlämnandet är förenligt med syftena i regelverket om arkivbildning. Ett återlämnande får därför bara ske om det bedöms vara lämpligt med hänsyn till allmänna arkiv- synpunkter. Föreskriften om att den återlämnade handlingen får ersättas med en kopia eller, om en kopia inte kan framställas, med en anteckning eller annan dokumentation om handlingens innehåll ligger också i linje med regelverket om handlingsoffentlighet och rätten att ta del av allmänna handlingar. Med utgångspunkt i dessa regelverk ska JO säkerställa att informationen eller uppgift om innehållet i den återlämnade handlingen bevaras på lämpligt sätt hos JO när en handling återlämnas till ingivaren. Övervägandena finns i avsnitt 9.3.6. 39 § En ombudsman får uppdra åt någon annan att leda en förundersökning som ombudsmannen har beslutat och att väcka och utföra åtal som ombuds- mannen har beslutat, om inte åtgärden avser en ledamot av eller . Beslut att överklaga en dom eller ett beslut till högre rätt får inte fattas av någon annan än en ombudsman. I fall som avses i 25 § får en ombudsman förordna en tjänsteman vid ombudsmannaexpeditionen att föra talan på ombudsmannens vägnar. Paragrafen, som motsvarar 22 § första–tredje stycket JO-instruktion, reglerar ombudsmännens möjligheter att bemyndiga någon annan att under vissa förutsättningar leda en förundersökning och väcka åtal samt föra talan på ombudsmannens vägnar. Bestämmelsen har ändrats språkligt och redaktionellt i jämförelse med motsvarande bestämmelse JO-instruktion, dock utan att någon ändring i sak är avsedd. 40 § En ombudsman får genom ett särskilt beslut bemyndiga en tjänsteman vid ombudsmannaexpeditionen att på ombudsmannens vägnar dels genomföra en inspektion, dels fatta beslut i ärenden som väckts genom klagomål. Ett sådant bemyndigande får inte innefatta rätt att 1.göra en framställning enligt 13 §, 2.göra ett uttalande enligt 20 §, 3.vidta en åtgärd mot en befattningshavare enligt 21, 22 eller 23 §, 4.överlämna ett ärende till en annan myndighet enligt 35 §, eller 5.fatta beslut i ett ärende som avgörs efter att ett skriftligt yttrande eller skriftliga upplysningar har inhämtats från en berörd myndighet eller tjänste- man. I ärenden som avses i 22 eller 23 § får en ombudsman bemyndiga en tjänste- man vid ombudsmannaexpeditionen att vidta de handläggningsåtgärder som behövs. Paragrafen, som motsvarar 22 § fjärde och femte stycket JO- instruktion, reglerar bl.a. en ombudsmans möjligheter att bemyndiga en tjänsteman att på ombudsmannens vägnar genomföra inspektioner och fatta vissa beslut i ärenden som väckts genom klagomål samt vidta handläggnings- åtgärder i ärenden som kan ge anledning till disciplinära åtgärder. Bestäm- melsen har ändrats språkligt och redaktionellt i jämförelse med motsvarande bestämmelse JO-instruktion, dock utan att någon ändring i sak är avsedd. 41 § får i arbetsordningen eller genom ett särskilt beslut bemyndiga kanslichefen eller någon annan tjänsteman vid ombuds- mannaexpeditionen att besluta i andra administrativa frågor än de som regleras i 4 §, 6 §, 7 § första stycket eller 34 §. Paragrafen, som delvis motsvarar 15 § andra stycket JO-instruktion, innehåller en föreskrift om att chefsJO i arbetsordningen eller genom ett särskilt beslut får bemyndiga kanslichefen eller någon annan tjänsteman hos JO att besluta i administrativa frågor. Till skillnad från motsvarande bestämmelse JO-instruktion kan chefsJO bemyndiga även andra tjänstemän än kanslichefen att fatta beslut i administrativa frågor. har sådana tjänstemän enbart fått vidta åtgärder för ett sådant ärendes beredande. Vidare följer av den nu föreslagna bestäm- melsen att chefsJO även kan bemyndiga kanslichefen eller någon annan tjänsteman att fatta beslut om att anställa en byråchef, vilket inte har varit möjligt enligt JO-instruktion. ChefsJO:s möjligheter att utifrån vad han eller hon finner lämpligt delegera beslutanderätten i administrativa frågor är stora men inte obegränsade. Beslut som rör övergripande styrning och ledning av JO:s verksamhet bör inte kunna delegeras av chefsJO. Enligt bestämmelsen är det därför inte möjligt för chefsJO att delegera beslutanderätten i frågor som regleras i 4 §, 6 §, 7 § första stycket eller 34 §, dvs. beslut som enligt regleringen i JO-instruktionen direkt anförtrotts åt chefsJO att hantera. Det rör sig om beslut om t.ex. fastställande av arbetsordningen, verksamhetsplanen, årsredovisningen, anslagsframställ- ningen, de ställföreträdande ombudsmännens tjänstgöring och personal- styrkans utformning. Begränsningen i chefsJO:s delegationsmöjligheter omfattar inte 8 §, dvs. chefsJO:s beslut om råd och anvisningar för arbetet inom ombudsmanna- expeditionen. Det är i dessa fall upp till chefsJO att avgöra i vilken utsträck- ning det är lämpligt att en fråga delegeras till kanslichefen eller en tjänsteman hos JO. Vissa av chefsJO:s beslut kan vara av principiell karaktär eller av större betydelse för JO, såsom budget, besluts- och delegationsordning och andra viktiga frågor om ekonomi och organisation. Även dessa beslut är sådana som i normala fall ankommer på en myndighets ledning att fatta och bör inte kunna delegeras. ChefsJO kan dock delegera beslutanderätt i andra administrativa frågor än de som nämnts under förutsättning att besluten inte kan inkräkta på ombudsmännens självständighet på ett otillbörligt eller omotiverat sätt. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.5.6. 42 § Kanslichefen får genom ett särskilt beslut bemyndiga en tjänsteman vid ombudsmannaexpeditionen att fatta beslut i kanslichefens ställe, om chefs- justitieombudsmannens bemyndigande medger det. Bestämmelsen, som är ny, innehåller en föreskrift om att kanslichefen får bemyndiga en tjänsteman hos JO att fatta beslut i kanslichefens ställe. Det är en uppgift för chefsJO att avgöra vilka administrativa beslut kanslichefen ska ha möjlighet att vidaredelegera. En förutsättning för vidare- delegation är därför att det framgår av chefsJO:s bemyndigande av kansli- chefen att kanslichefen får bemyndiga en tjänsteman hos JO att fatta beslut i kanslichefens ställe. Som följer av 41 § kan chefsJO lämna ett sådant bemyndigande och medgivande i arbetsordningen eller genom ett särskilt beslut. Övervägandena finns i avsnitt 8.3.4. 43 § Ombudsmännen ska lämna en tryckt ämbetsberättelse för tiden närmast föregående år–inne- varande år till . Berättelsen ska innehålla en redogörelse för de åtgärder som vidtagits med stöd av 13, 21–23 eller 25 § samt för andra viktigare beslut som ombudsmännen har meddelat. Berättelsen ska även ge en översikt över verksamheten i övrigt. Paragrafen, som motsvarar 11 § JO-instruktion, innehåller före- skrifter om att ombudsmännen ska lämna en redogörelse till , när den ska lämnas samt vad den ska avse och innehålla. Bestämmelsen har ändrats språkligt och redaktionellt i jämförelse med motsvarande bestämmelse JO-instruktion, dock utan att någon ändring i sak är avsedd. 44 § I samband med att ämbetsberättelsen lämnas till ska få tillfälle att ta del av handlingar hos ombudsmän. Paragrafen, som delvis motsvarar 25 § JO-instruktion, innehåller en föreskrift om att JO ska ge tillfälle att ta del av hand- lingar hos JO i samband med att ämbetsberättelsen lämnas till . I jämförelse med motsvarande bestämmelse JO-instruktion anges inte längre att JO som ämbetsberättelsen lämnas till ska lämna diarier, protokoll och registratur för den tid en ämbetsberättelse avser till . Ändringen utgör en anpassning av regelverket till den ordning som tillämpas . I samband med att ombudsmännen lämnar sin ämbetsberättelse till riks- dagen genomför en formell kontroll av JO:s verksamhet och hantering av tillsynsärenden med utgångspunkt i principen om god offentlighetsstruktur. Kontrollen utförs bl.a. med biträde av tjänstemän från som tar del av handlingar hos JO. rätt att ta del av handlingar gäller inte enbart handlingar som är hänförliga till den tid som ämbetsberättelsen avser. Det föreskrivs därför i paragrafen att utskottet har en generell rätt att ta del av handlingar hos JO. Detta utgör dock inte en utvidgning av den kontroll av JO:s verksamhet som utskottet utför . Övervägandena finns i avsnitt 5.2.12.6. 45 § Förvaltningslagen (2017:900) är inte tillämplig i ombudsmännens till- synsverksamhet. Bestämmelsen, som är ny, undantar JO:s tillsynsverksamhet från förvaltnings- lagens tillämpningsområde. JO ska enligt 13 kap. 6 § RF utöva tillsyn över tillämpningen i offentlig verksamhet av lagar och andra föreskrifter i enlighet med den instruktion som beslutar. De förfaranderegler som ska gälla för JO:s tillsynsverk- samhet är samlade i JO-instruktionen. En utgångspunkt är dock att JO agerar på ett sådant sätt att de principer som ligger till grund för förvaltningslagen och god och rättssäker handläggning inte åsidosätts. Eftersom förvaltnings- lagens föregångare ursprungligen i stora delar var en kodifiering av vad som var förvaltningsrättsliga grundsatser är det naturligt för JO att i sin verksamhet följa en stor del av bestämmelserna i förvaltningslagen, trots att de formellt sett inte gäller i JO:s tillsynsverksamhet. JO handlägger även ärenden som inte utgör en del av tillsynsverksamheten. I dessa ärenden ska förvaltningslagen tillämpas i vanlig ordning. I fråga om gränsdragningen för vad som ska anses utgöra tillsyns- verksamhet kan ledning hämtas i bestämmelserna om JO:s tillsynsuppdrag. Av dessa följer att JO ska utöva tillsyn över tillämpningen i offentlig verksamhet av lagar och andra föreskrifter genom prövning av klagomål från allmänheten samt genom inspektioner och andra undersökningar som ombudsmännen finner motiverade. Detta innebär att samtliga tillsynsärenden hos JO utgör en del av tillsynsverksamheten, oavsett om de inleds genom anmälan eller på ombudsmannens eget initiativ eller om det är fråga om genomförandet av en inspektion. JO:s uppdrag och verksamhet som nationellt besöksorgan enligt Opcat anses i det hänseendet utgöra en del av JO:s tillsynsverksamhet. Vidare anses samtliga åtgärder som är nödvändiga för denna ärendehantering utgöra en del av tillsynsverksamheten, vilket innefattar exempelvis registrering, kommunicering, beslutsfattande, publicering, rapportering, behandling av eventuella efterskrifter samt annan handläggning. Det innefattar vidare åtgärder som ärendena kan leda till i form av åtal och talan om disciplin- åtgärder. JO:s administrativa verksamhet i form av bl.a. ekonomi- och personal- administration samt ärenden om utlämnande av allmän handling är inte en del av tillsynsverksamheten. Förvaltningslagen kan därför vara tillämplig i denna verksamhet. Förvaltningslagen kan även vara tillämplig i annan verksamhet hos JO som inte har någon direkt koppling till ett tillsynsärende, såsom JO:s internationella verksamhet och hantering av lagstiftningsremisser. Övervägandena finns i avsnitt 5.5.3.1. 46 § Bestämmelser om internrevision och intern styrning och kontroll finns i lagen (2016:1091) om budget och ekonomiadministration för myndigheter. Paragrafen, som motsvarar 12 § tredje stycket JO-instruktion, är en upplysning om att bestämmelser om internrevision och intern styrning och kontroll finns i den s.k. BEA-lagen. 47 § Bestämmelser om överklagande av beslut som gäller tjänstetillsättning eller som annars rör en tjänsteman vid ombudsmannaexpeditionen finns i lagen (1989:186) om överklagande av administrativa beslut av Riksdags- förvaltningen och myndigheter. Paragrafen, som motsvarar 29 § JO-instruktion, är en upplysning om att det i lagen (1989:186) om överklagande av administrativa beslut av och myndigheter finns bestämmelser om överklagande av beslut som gäller tjänstetillsättning eller som annars rör en tjänsteman vid ombudsmannaexpeditionen. Bestämmelsen har ändrats språk- ligt i jämförelse med motsvarande bestämmelse JO-instruktion, dock utan att någon ändring i sak är avsedd. Lagen föreslås träda i kraft . Lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän föreslås upphävas . Bestämmelserna behandlas i avsnitt 11. 13.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. 9, 33 och 57 §§ Ändringarna i 9, 33 och 57 §§ utgör följdändringar med anledning av att JO-instruktion ersätts av en ny lag med instruktion för ombudsmän. Vidare har det gjorts en språklig ändring i 57 §. Någon ändring i sak är inte avsedd. Lagändringen föreslås träda i kraft . Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11. 13.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:302) om verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård 7 kap. 6 § och 8 kap. 7 § Ändringarna i 7 kap. 6 § och 8 kap. 7 § utgör följdändringar med anledning av att JO-instruktion ersätts av en ny lag med instruktion för ombudsmän. Någon ändring i sak är inte avsedd. Lagändringen föreslås träda i kraft . Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11. 13.5Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 2 § Får en justitieombudsman eller Justitiekanslern i sådan verksamhet som anges i 1 § uppgift från en enskild gäller, i andra fall än som avses i 1 § tredje stycket 1, 1.sekretess enligt 15 kap. endast om det kan antas att lider betydande men om uppgiften röjs, och 2.sekretess till skydd för en enskilds personliga förhållanden endast om en bestämmelse om sekretess eller tystnadsplikt till skydd för sådana för- hållanden skulle ha varit tillämplig hos den myndighet eller i den verksamhet som ärendet får anses avse och det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider betydande men om uppgiften röjs. Paragrafen innehåller föreskrifter om sekretess för uppgifter som enskilda lämnar till JO eller JK för att behandlas i deras tillsynsverksamheter. Ändringen i första punkten är språklig eftersom numera i regel används i stället för riket vid författningsskrivning. Någon ändring i sak är inte avsedd. Ändringen i andra punkten medför att uppgifter om en enskilds personliga förhållanden som en enskild lämnar till JO eller JK under vissa förhållanden kan skyddas av sekretess även i det fall då ärendet hos JO avser något annat organ än en myndighet. Sekretess kan också gälla för sådana uppgifter som är hänförliga till utövare och verksamheter som inte står under JO:s eller JK:s tillsyn, t.ex. i de fall där den enskilde anmält en utövare i tron att utövaren stod under sådan tillsyn. En förutsättning för att sekretess ska gälla för uppgifterna är att det i den verksamhet som ärendet får anses avse finns en författnings- reglerad tystnadsplikt som omfattar sådana uppgifter i den verksamheten. I likhet med vad som gäller för uppgifter i JO:s och JK:s tillsynsärenden som anses avse en myndighet krävs att det kan antas att den enskilde eller någon närstående till honom eller henne lider betydande men om uppgifterna röjs för att sekretess ska gälla för uppgifterna. Det är således fråga om ett kvalificerat rakt skaderekvisit. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.3. 4 § Får en justitieombudsman eller Justitiekanslern i sådan verksamhet som anges i 1 § en sekretessreglerad uppgift från en myndighet eller en uppgift som omfattas av en bestämmelse om tystnadsplikt från ett annat organ, blir sekretessbestämmelsen eller den sekretessbestämmelse som ligger till grund för tystnadsplikten tillämplig på uppgiften även hos ombudsmannen eller Justitiekanslern. Om uppgiften förekommer i en sådan handling som har upprättats med anledning av verksamheten gäller dock, i andra fall än som avses i 1 § tredje stycket 1, sekretessen hos ombudsmannen eller Justitie- kanslern endast om det kan antas att något allmänt eller enskilt intresse lider avsevärd skada eller betydande men om uppgiften röjs. Paragrafen innehåller föreskrifter om sekretess för vissa uppgifter som finns i JO:s eller JK:s tillsynsverksamhet och som lämnats av någon som bedriver verksamhet där uppgifterna kan vara skyddade mot röjande. Genom ändringarna i bestämmelsen omfattas även uppgifter som privat- rättsliga organ lämnar till JO. Det kan vara fråga om t.ex. handlingar som lämnats in av en friskola vars verksamhet omfattas av JO:s eller JK:s tillsyn i den del verksamheten medför myndighetsutövning. En förutsättning är att uppgiften omfattas av en författningsreglerad tystnadsplikt hos det organet. Eftersom offentlighets- och sekretesslagens sekretessbestämmelser som utgångspunkt inte gäller andra organ än myndigheter kan någon sådan bestäm- melse till skydd för uppgifterna inte överföras till JO eller JK. I stället ska den sekretessbestämmelse som kan anses ligga till grund för tystnadsplikten tillämpas hos JO och JK. Sekretessen har samma omfång och styrka hos JO och JK som sekretessen eller tystnadsplikten har i den verksamhet som uppgifterna härstammar ifrån. I likhet med vad som gäller uppgifter som lämnats till JO och JK av enskilda finns ett kvalificerat rakt skaderekvisit för sådana uppgifter som finns i t.ex. yttranden som upprättats särskilt av ett tillsynsobjekt och lämnats till JO eller JK. Sekretessen hos JO eller JK gäller i dessa fall endast om det kan antas att något allmänt eller enskilt intresse lider avsevärd skada eller betydande men om uppgiften röjs. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.3. Lagändringen föreslås träda i kraft . Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11. 13.6Förslaget till lag om ändring i patientsäkerhetslagen (2010:659) 9 kap. 1 § och 10 kap. 11 och 15 §§ Ändringarna i 9 kap. 1 § och 10 kap. 11 och 15 §§ utgör följdändringar med anledning av att JO-instruktion ersätts av en ny lag med instruktion för ombudsmän. Någon ändring i sak är inte avsedd. Lagändringen föreslås träda i kraft . Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11. 13.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2016:1091) om budget och ekonomiadministration för myndigheter 3 § och får ta ut avgifter för kopior, avskrifter och utskrifter av allmänna handlingar. ombudsmän får ta ut sådana avgifter om det finns särskilda skäl. I paragrafen föreskrivs att vissa myndigheter under har rätt att ta ut avgifter för kopior, avskrifter och utskrifter av allmänna handlingar (jfr 2 kap. 16 § TF). Genom tillägget av andra meningen till bestämmelsen ges även JO författningsstöd i BEA-lagen för att ta ut avgifter för kopior, avskrifter och utskrifter av allmänna handlingar. fanns sådant stöd i 27 § JO-instruktion. Någon ändring i sak är inte avsedd. JO får således ta ut sådana avgifter om det finns särskilda skäl, t.ex. vid klara fall av s.k. okynnesbeställ- ningar (jfr bet. KU 1986/87:2 s. 53). Vid bedömningen av vad som utgör särskilda skäl bör en avgifts möjliga inverkan på insynen i tillsynsverksam- heten beaktas. Övervägandena finns i avsnitt 9.3.5. 4 § Avgifter ska, om inte beslutar annat, beräknas så att de högst täcker myndighetens kostnader för verksamheten. Avgifter som avses i 3 § ska dock bestämmas med ledning av de regler som gäller för statliga myndigheter i allmänhet. I paragrafen regleras hur berörda myndigheter ska beräkna de avgifter som de får ta ut. Avgifter för kopior, avskrifter och utskrifter av allmänna handlingar ska beräknas med ledning av de regler som gäller för statliga myndigheter i allmänhet, med vilket i regel avses de föreskrifter som finns i avgifts- förordningen (1992:191). Hänvisningen till 3 § i andra meningen har ändrats med anledning av att 3 § genom den föreslagna lydelsen har endast ett stycke. Någon ändring i sak är inte avsedd. Lagändringen föreslås träda i kraft . Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11. betänkande 1993/94:AU16 Ändrad lagstiftning för statsanställda m.fl. betänkande 2009/10:FiU12 En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn betänkande 2013/14:FiU37 Regeringens förvaltningspolitik betänkande 1975:22 med anledning av propositionen 1975:78 om lagstiftning angående ansvar för funktionärer i offentlig verksamhet, m.m. jämte motioner betänkande 1985/86:24 om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. betänkande 1985/86:34 om tjänsteansvaret m.m. betänkande 1988/89:JuU24 Tjänstefel betänkande 1997/98:JuU17 Översyn av förvaltnings- processen, m.m. betänkande 2017/18:JuU12 Genomförande av oskulds- presumtionsdirektivet betänkande 2020/21:JuU23 Polisfrågor betänkande 2021/22:JuU3 Ett starkare skydd för säkerhet Sammansatta konstitutions-, banko- och första lagutskottets betänkande nr 1963 med förslag till skrivelse angående utredning om JU- och MO- ämbetenas organisation och verksamhetsformer Sammansatt konstitutions- och första lagutskotts betänkande nr 1967 angående omorganisation av ombudsmannaämbeten betänkande 1971:36 i anledning av proposition med förslag till lag om allmänna förvaltningsdomstolar, m.m. betänkande 1971:69 i anledning av motioner angående riksdagsstadgan m.m. betänkande 1973:26 med anledning av propositionen 1973:90 med förslag till ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. jämte motioner betänkande 1975/76:22 med anledning av förslag av JO-utredning beträffande uppgifter och organisation betänkande 1982/83:7 Om översyn av m.m. betänkande 1985/86:KU21 om en ny förvaltningslag, m.m. (prop. 1985/86:80) betänkande 1986/87:2 Om betänkande 1987/88:6 om ombudsmäns och justitiekanslerns ställning som åklagare, m.m. (prop. 1986/86:160 samt motioner) betänkande 1987/88:44 om ändring av tidpunkten för avlämnande av JO:s ämbetsberättelse betänkande 1989/90:KU24 Vissa frågor rörande utskott betänkande 1990/91:KU8 Riksdagsfrågor betänkande 1990/91:KU16 Justitieombudsmännens redovisning av sin verksamhet till 1990/m.m. betänkande 1994/95:KU33 Ställföreträdande ombudsman vid betänkande 1998/99:KU10 Granskning av stats- rådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning betänkande 1998/99:KU16 Vissa revisionsfrågor betänkande 1999/2000:KU1 Utgiftsområde 1 betänkande 2000/01:KU8 och den statliga revisionen betänkande 2001/02:KU3 Ökat informationsutbyte mellan arbetslöshetsförsäkringen, socialförsäkringen och studiestödet betänkande 2002/03:KU9 – ändringar i regeringsformen (vilande grundlagsbeslut) betänkande 2002/03:KU12 betänkande 2005/06:KU39 Ekonomiadministrativ lag för myndigheter betänkande 2006/07:KU10 Granskning av stats- rådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning betänkande 2006/07:KU21 Fastställande av löner för ombudsmän, m.m. betänkande 2008/09:KU1 Utgiftsområde 1 betänkande 2009/10:KU13 Utnämningspolitiken betänkande 2009/10:KU24 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse betänkande 2010/11:KU1 Utgiftsområde 1 betänkande 2010/11:KU7 Delegationsbeslut inom betänkande 2010/11:KU9 Intern styrning och kontroll för myndigheter betänkande 2010/11:KU16 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse betänkande 2010/11:KU17 JO som nationellt besöks- organ enligt Opcat betänkande 2011/12:KU6 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse betänkande 2012/13:KU5 Hanteringsordning av betänkande 2012/13:KU12 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse betänkande 2013/14:KU1 Utgiftsområde 1 betänkande 2013/14:KU10 Granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning betänkande 2013/14:KU11 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse