rfr · H90WRFR3 · 2022-03-03 00:00:00 — för den finansiella stabiliteten, eller är det mer en risk för den makroekono- Svaret är att det framför allt är fråga om makroekonomisk UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Ett sätt att illustrera det här är att se hur många hushåll av dem som har lånat som förstagångsköpare som skulle kunna hamna i negativt förmögenhetsläge. Om priserna i vårt stresstest faller och aktierna , hur många är då i ett negativt förmögenhetsläge, det vill säga att deras skulder är högre än deras inkomster? Då visar stresstesterna att så mycket som en tredjedel av de nya låntagarna skulle hamna i så kallad negative equity, som det amerikanska uttrycket är, eller negativ förmögenhetsställning, som den svenska översättningen är. Det här är förstås beroende på att hushållen lånar mycket och därmed är känsliga för nedgångar. Då kan möjligtvis någon som lyssnar på detta tycka att i nedgång på bopriser och på aktier låter mycket, men det är de facto att ta oss tillbaka dit där vi var . Summa summarum är det helt enkelt så att hushållen är väldigt känsliga för prisnedgångar. Låt mig också säga någonting om den debatt som ibland förs om att vi skulle göra det lättare att låna generellt eller lättare att låna för vissa låntagargrupper och på så sätt öppna upp bostadsmarknaden för vissa grupper eller för alla genom att sänka kreditkraven generellt eller ta bort amorteringskraven. Låt oss fundera lite grann på den mekanismen i kombination med en låg utbudselasticitet, det vill säga att det inte är så att byggandet snabbt tar fart när efterfrågan ökar. Ökar vi möjligheten att låna för en viss grupp kommer de konkret att kunna bjuda lite mer i budgivningarna för bostadsrätter och på villamarknaden. Antagligen kommer då andra att bjuda med för att försöka haka på. Resultatet blir i allt väsentligt högre priser men ungefär lika många som får bostad. Det kan möjligtvis göra att man gynnar unga, så att det blir lite fler unga som vinner budgivningar på bekostnad av andra ganska svaga grupper, till exempel ensamstående föräldrar. Den sammantagna bilden av detta blir att det möjligtvis kan leda till omfördelning mellan dem som försöker köpa en bostad. Men den stora slutsatsen är att priset på bostäder går upp och att skulderna stiger. Därför krävs det förstås mer fundamentala åtgärder för att åstadkomma förbättringar. Som tog upp är det mer fundamentala faktorer som måste till. Det handlar om reglering av byggandet, skattesystemet och ränteläget, som är väldigt lågt och som driver ned räntorna och skatterna. Allt detta gynnar skuldsättningen, vilket vi försöker motverka med makrotillsynsåtgärder. Vi har agerat genom kapitalkrav, amorteringskrav och bolånetak. Men jag menar att det även behövs andra åtgärder. Vi har ett skattesystem som kraftigt gynnar skuldsättning kopplat till boende. Det gäller också i andra länder. Kombinationen av mycket låg fastighetsskatt – i alla fall om man köper dyra hus – och höga ränteavdrag gör att vi får en negativ skattekil, det vill säga att man gynnas av skattesystemet om man belånar sig. Det finns en del andra länder som har en liknande situation, som och . Vi vet att också och präglas av väldigt hög skuldsättning. Skattesystemet går i en riktning, räntorna går i en riktning och reglering av byggandet skapar problem med att få UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN bostäder och öka utbudet – allt detta bidrar till att vi ökar de makroekonomiska riskerna. Låt mig övergå till att tala lite grann om de kommersiella fastighetsbolagen. talade om skuldkvoten för fastighetsbolag – jag tror att även nämnde den. Den har ökat till 2021 – för varje krona som bolaget tjänar har det allt större skulder. Lånen tas framför allt från obligationsmarknaden. När lånen generellt sett har gått upp med har lånen på obligationsmarknaden gått upp med Siffrorna är extrema om man tittar längre bakåt i tiden. har upplåningen från fastighetsbolag på företagsobligationsmarknaden stigit med , . Det är långt mer än för andra företag, så vi har börjat få en fastighetsobligationsmarknad snarare än en företagsobligationsmarknad. Den är därmed systemviktig, och det är just därför vi vidtar de åtgärder vi gör. Vi ökar transparensen och driver på för att vi ska få större emissioner och därmed likvidare marknad. Vi sätter press på fondbolagen, så att de inte ska ha för mycket illikvida obligationer som de inte kan sälja i ett stressat läge. Det var ju det som skedde vid krisen . Här krävs det helt enkelt ganska stora reformer. Fastighetsbolagen är helt centrala för den finansiella stabiliteten. Om vi inte får ordning och har koll på den här skuldsättningen riskerar detta att sätta det finansiella systemet i gungning vid nästa kris. Vi har som sagt agerat, men här finns all anledning att vara vaksam . Låt mig avslutningsvis ta upp något som har debatterats en del , nämligen balansen mellan finanspolitik och penningpolitik, samt kopplingen till finansiell stabilitet, något som kanske har diskuterats mindre men som förstås är av stort intresse för och mig. Systemet som byggdes upp efter 90-talskrisen gick ut på att statsfinanserna skulle vara goda. Finanspolitiken skulle ägna sig åt tillväxtpolitik, fördelningspolitik och annat. Det fanns också ett inslag av automatiska stabilisatorer, det vill säga en del bidrag och annat som ökar när man får lågkonjunktur och minskar när man får högkonjunktur. I övrigt skulle stabiliseringspolitiken drivas av . När man fick överhettning och inflationen gick upp skulle räntorna stiga – och vice versa: När man fick lågkonjunktur gick inflationen ned, och då kunde lätta på penningpolitiken. Det var tanken. Systemet kom att fungera relativt väl, men efter krisen ser vi delvis en annan utveckling. Inflationen har varit envist låg, och det har varit svårt att nå inflationsmålet, inte bara i utan även i många andra länder. Det innebär att har tvingats ha extremt låga räntor, även om jag håller med om att detta förstås i mycket är en global utveckling. Man har också tvingats köpa mycket på olika typer av obligationsmarknader – statsobligationsmarknaden, bostadsobligationsmarknaden, kommuner och senast företagsobligationsmarknaden. UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Den penningpolitiska effektiviteten har förstås försvårats av sänkningen av jämviktsräntan. Det innebär, tror jag, att man måste fundera på balansen. Jag tror att en väg framåt är att göra finanspolitiken mer aktiv. Finanspolitiken bör i större utsträckning ha fokus på konjunkturpolitik i och med att och penningpolitiken helt enkelt har svårare att nå det målet. Det här behöver inte innebära en förändring av ramverket – tillåts man ju ha underskott i lågkonjunktur och överskott i högkonjunktur. Men möjligtvis kan man gasa och bromsa lite mer aktivt än man gjort tidigare. Det skulle i ett läge med låg inflation lätta på trycket för centralbankerna. De skulle inte tvingas ha riktigt så låga räntor, och de skulle kanske heller inte tvingas köpa obligationer. Det skulle vara bra för den finansiella stabiliteten. Vi skulle därmed inte få denna väldigt låga räntemiljö, och vi skulle inte heller få de köpen av obligationer. Jag vill säga någonting om köp, som jag tyckte var fullt motiverade och väl avvägda när de genomfördes. De genomfördes och med rätt omfattning och . Men tror jag att det är viktigt att vi kommer ur den här typen av tillgångsköp, för de riskerar att skapa ett moral hazard-problem. De bolag som har fått det här stödet genom centralbanksköp riskerar helt enkelt att ta större risker . Därmed sätts normala marknadsmekanismer delvis ur spel. Det är en balansgång vad man gör på kort sikt och vilka effekter det har på lång sikt. Men det skulle bli lättare med en mer aktiv finanspolitik, och jag tror att det vore bra om redan nu börjar göra detta ännu tydligare. Låt mig sammanfatta mina slutsatser inför den kommande diskussionen! Riskerna har ökat . De har ökat i hushållssektorn. Skuldsättningen ökar nu i tolvmånaderstakt mer än vad den gjort , och andelen högt skuldsatta hushåll ökar. Vi ser också att den kommersiella fastighetssektorn är en större riskfaktor än vad den var . Vi har varnat för den länge och följer den noga. Vi har vidtagit åtgärder. Men det här är en fundamental risk för den finansiella stabiliteten. Jag tror att vi kan göra mer i finanspolitiken och därmed lätta trycket på penningpolitiken. Det skulle bidra till finansiell stabilitet och delvis ge en annorlunda rollfördelning. Ordföranden: Det är verkligen en annan situation som vi befinner oss i nu än . Jag lämnar nu ordet till finansmarknadsminister , som ska få ge sin syn på detta och även få möjlighet att eventuellt komma med lite kommentarer och reflektioner gällande de tidigare talarnas anföranden. Finansmarknadsminister (S): Fru ordförande! Jag tackar de tidigare talarna för mycket intressanta anföranden. Det är första gången jag deltar i den här utfrågningen. Jag tackar utskottet för möjligheten att tillsammans med myndighetscheferna prata om finansiell stabilitet. Jag ska villigt erkänna att det är svårt att ha så mycket att tillägga efter tre så här goda anföranden. Men jag ska göra ett försök. Jag tänkte först kort kommentera det ekonomiska läget UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN och därnäst komma in på dagens tema om skuldsättning. kort kommentera penningtvätt, hållbar finansiering och cybersäkerhet, varef- ter jag lite raskt ska försöka reflektera om något av det som sagts tidigare. Först vill jag alltså säga något om den ekonomiska utvecklingen. har lärt oss här har ekonomin återhämtat sig starkt och klarat sig väldigt väl jämfört med många andra länder i EU. Bnp är tillbaka på de nivåer som vi förutsåg före krisen, det vill säga på samma tillväxtbana som vi såg framför Återhämtningen har gått betydligt snabbare än vi förväntade oss un- der själva pandemin och även snabbare än i tidigare liknande kriser. själv att en avgörande faktor i det här sammanhanget har varit att vi gick in i krisen med mycket starka offentliga finanser. Det gav oss frihetsgrader att agera som vi kunde nyttja när väl krisen var ett faktum. finns det flera osäkerhetsfaktorer som kan påverka den framtida Det är – det har vi också hört – fortsatt hög inflation i omvärlden. Vi har säkerhetsläget i , och vi har också en osäkerhet vad avser pan- demins fortsatta utveckling som skulle kunna komma att påverka ekonomin I jämförelse med tidigare kriser är det väsentligt att den finansiella sektorn den här gången har kunnat bidra till återhämtningen i ekonomin och upprätthållit kreditförsörjningen till företag och hushåll. Det beror framför allt på två faktorer, för det första de omfattande åtgärder som regeringar, myndig- heter och centralbanker runt om i världen har genomfört för att hantera pande- mins effekter på både finansmarknader och ekonomi, för det andra att vi sedan finanskrisen byggt motståndskraft och buffertar bland både hushåll och ban- De här två faktorerna har bidragit till att den finansiella sektorn kunnat upprätthålla sina grundläggande funktioner och bidragit till återhämtning. är frågan när det är dags att börja dra tillbaka olika former av stödåtgär- der från regeringar, myndigheter och centralbanker. Det är någonting som har diskuterats alltmer sedan förra årets utfrågning. Vår uppfattning från regering- ens sida är att det är viktigt att inte dra tillbaka stödåtgärder alltför . har lärt oss från tidigare kriser att det finns risker med det. Men det är en dis- kussion vi behöver ha för att undvika att det byggs upp ytterligare obalanser på de finansiella marknaderna. När det sedermera finns utrymme för det är det viktigt att vi fortsätter att bygga motståndskraft bland hushåll och banker och att de buffertar som vi nu har använt under krisen återställs. Jag tycker att det är positivt att det här arbetet redan har påbörjats. empelvis beslutat om att höja den kontracykliska bufferten. Vad gäller utvecklingen efter den initiala nedgången: Börsen har gått mycket starkt, och flera andra tillgångspriser har stigit i snabb takt, även om erbjudit viss volatilitet och viss nedgång. priserna har, vilket vi hört , lett till en allt högre skuldsättning. in på temat för dagens utfrågning. Skulderna har ökat, både bland hushåll och Som vi alla känner till har hushållens skulder ökat , både i nivå och som andel av de samlade inkomsterna. UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN har länge – det har även de närvarande myndigheterna gjort – pekat på riskerna med en sådan utveckling. Under pandemin har vi sett att hushållens skulder växer allt snabbare. Som framhåller i sin bolåneundersökning tar hushållen allt större lån i förhållande till inkomster och bostadens värde. För att minska riskerna förknippade med hushållens skuldsättning har vi försökt bygga motståndskraft genom makrotillsynsåtgärder. Men hushållens skulder och de risker som är förknippade med dessa är något viframgent behöver följa. De som äger bostäder och aktier har förvisso blivit rikare, men de har också blivit mer skuldsatta. Jag vill även kommentera läget i fastighetssektorn, vilket många före mig också gjort. Det finansiella systemet i har stora exponeringar mot fastighetssektorn. Det gäller inte minst storbankerna. En stor del av deras utlåning till icke-finansiella företag går till fastighetsföretag. Historiskt har fastighetssektorn haft en betydande roll vid finansiella kriser. Det här är viktiga anledningar till att vi ska följa den här sektorn särskilt ur ett finansiellt stabilitetsperspektiv. Fastighetsföretagen har generellt klarat pandemin relativt väl. Till viss del beror det på stödåtgärder som regeringen och har vidtagit. har deras skulder fortsatt att öka under pandemin, som vi sett här . De kommersiella fastighetsföretagen finansieras inte bara via banklån. har finansieringen via obligationer och certifikat blivit en allt viktigare finansieringskälla för företagen. Det finns flera positiva aspekter med att företagen på detta sätt diversifierar sin finansiering. Men vi vet också, inte minst , att det finns risker förknippade även med marknadsfinansiering. Räntorna och finansieringskostnaderna för bolagen är låga, men det finns ingenting som säger att det alltid kommer att vara på det sättet. Det är bra att vi diskuterar riskerna förknippade med den kommersiella fastighetssektorn, och det här är en fråga som vi kommer att behöva följa fortsatt. Som jag var inne på upplevde företagsobligationsmarknaden i problem . Det fanns många som ville sälja obligationer, som få ville köpa. Det ledde till likviditetskriser i fonder som erbjöd daglig inlösning. Problemen som uppstod för företagsobligationsfonder försämrade i sin tur läget ytterligare på företagsobligationsmarknaden. Den oro vi såg på företagsobligationsmarknaden skapade också oro för flera företag, inte minst fastighetsföretagen, gällande deras framtida finansieringskostnader. Just nu pågår ett arbete kopplat till företagsobligationsmarknaden och fonder i på europeisk nivå. Syftet är att förbättra investerarskyddet och bidra till finansiell stabilitet. Bland annat lämnade ett förslag på EU-gemensamma verktyg för likviditetshantering. Förhandlingar pågår just . På uppdrag av regeringen har också utrett verktyg för likviditetsriskhantering i . Det här arbetet kommer att bidra till en bättre fungerande fondmarknad med ett bättre investerarskydd och bättre UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN förutsättningar för finansiell stabilitet. När det gäller företagsobligationsmark- naden pågår slutligen EU-förhandlingar om ändringar i transparensreglerna med syfte att förbättra marknadens funktionssätt. Detta var vad jag hade att säga om den kommersiella fastighetsmarknaden och företagsobligationer. Jag vill nu säga några korta ord om tre teman jag nämnde: penningtvätt, hållbar finansiering och cybersäkerhet. Jag börjar med penningtvätt. med finansiell stabilitet handlar om att bygga motståndskraft, förhindra finan- siella obalanser och minska riskerna för en finansiell kris. också om att skapa långsiktighet och förtroende på de finansiella marknaderna. I det sammanhanget är arbetet mot penningtvätt centralt. met ska inte missbrukas. Kriminella ska inte kunna tvätta sina pengar. Regeringen har bestämt sig för att knäcka de kriminella gängen. gäller finansmarknadsfrågorna är det kampen mot penningtvätt som gäller. känner alla till att det har funnits problem av den här arten i och Bal- Om det uppstår återkommande problem med penningtvätt kan det skada förtroendet för det finansiella systemet, vilket i förlängningen kan få följdverkningar för den finansiella stabiliteten. Arbetet mot penningtvätt mot- verkar också att kriminella kan utnyttja välfärdssystem och bidrar till att kon- kurrensskadliga missförhållanden kan upptäckas. Här behöver varje del av samhället fundera på vad som kan göras och vad som går att göra för att för- hindra att det finansiella systemet missbrukas. Regeringen har vidtagit en mängd åtgärder mot penning- tvätt, och arbetet kommer att fortsätta. På EU-nivå pågår viktiga förhandlingar, och vi ska genomföra ett paket för att stärka arbetet mot penningtvätt. kort säga att vi i regeringen just nu jobbar med ett förslag som ska göra det möjligt för bland annat banker och polis att samverka och utbyta uppgifter mellan varandra i syfte att bekämpa olika former av penningtvätt utan att hind- ras av sekretess och andra tystnadsplikter. Regeringen har för avsikt att lägga en proposition med ett sådant förslag på bord . Frågor om hållbarhet, framför allt när det gäller klimatet, är centrala för att skapa stabilitet och långsiktighet på de finansiella marknaderna. lan hållbarhet och den finansiella sektorn är inte längre ifrågasatt. arbetet ses som en naturlig utvidgning och utveckling av arbetet med att främja finansiell stabilitet. Men det handlar också om att värna väl fungerande marknader och ett gott konsumentskydd. Finansmarknaden kan bidra till hållbarhetsarbetet genom att identifiera, prissätta och hantera hållbarhetsrisker. De här delarna är centrala för att åstad- komma ett effektivt och motståndskraftigt finansiellt system, och det är nöd- vändigt när klimatrisker och miljörelaterade risker väntas öka för investerare, finansiella institutioner och det finansiella systemet i sig. Det handlar å ena sidan om de fysiska riskerna, som naturkatastrofer med mera, å andra sidan om risker kopplade till omställningen som skulle kunna följa av exempelvis högre pris på koldioxidutsläpp. Ett viktigt arbete pågår nu på europeisk nivå, där kommissionen föreslagit att hållbarhetsrisker ska integreras i flera centrala regelverk för de finansiella UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Det handlar om att integrera hållbarhet i tillsynsarbetet, både när det gäller kapitaltäckningsregelverk för banker och när det gäller försäkringsföretagens solvensreglering. Det handlar också om att stärka bankernas och försäkringsföretagens motståndskraft mot sådana risker. Här pågår just nu förhandlingar. På utfrågningen var temat bland annat cybersäkerhet. Nu- mera råder det ingen tvekan om att cyberattacker kan utgöra ett hot mot den finansiella stabiliteten. Det som händer i omvärlden och det rådande säkerhetsläget gör det alltmer aktuellt att fortsätta arbetet med att stärka den digitala motståndskraften, inte minst för den finansiella sektorn. På EU-nivå arbetar man bland annat med en förordning om digital operativ motståndskraft i den finansiella sektorn, den så kallade DORA-förordningen, som blir ett harmoniserat regelverk om cybersäkerhet för finansmarknadernas aktörer. Men även på nationell nivå behöver vi arbeta vidare med att stärka beredskapen och motståndskraften mot cyberattacker. Det som hände i och i Coopbutiker kan även drabba andra aktörer, inklusive aktörer på finansmarknaderna. Här är det förebyggande arbetet viktigt, och utövar tillsyn över finansiella företags hantering av informations- och cyberrisker. Jag har några kommentarer till de tidigare talarna. Jag tänkte börja med , som lyfte fram problemen med likviditet på statsobligationsmarknaden. Jag inser att sådana problem må föreligga. Jag kan emellertid försäkra er om att det inte finns några intentioner just nu att förändra den hållning med återhållsamhet i finanspolitiken som gör att mängden statsobligationer är låg. Någon ökad upplåning för att avhjälpa dessa problem ser jag inte framför mig. lyfte upp ett antal problem på bostadsmarknaden. Detta är något som har diskuterats , också vid tidigare utfrågningar. Jag kan säga att just nu ligger inga förändringar av skattesystemet i korten. När det gäller hyresreglering gjorde regeringen ett modest försök till förändringar , vilket lände oss en misstroendeomröstning och sedermera att statsministern fick avgå. Aptiten på sådana förändringar tror jag därför är synnerligen begränsad. Det torde däremot vara en framkomlig väg att återigen se över vad det offentliga kan göra för att underlätta byggandet och planeringen. Detta är inte nödvändigtvis mitt bord eller min expertis, men det tror jag är en mer framkomlig väg framgent. Ingves nämnde den gemensamma debattartikel som publicerades om benchmarkobligationer. Jag kan bara applådera. Jag tycker att det låter som en sund väg framåt, även om jag antar att det är något som marknaden i sig väntas åstadkomma. Slutligen har jag några kommentarer till . Thedéen lyfte upp att det finns många propåer om att det borde bli lättare att låna för hushållen och att detta skulle avhjälpa några av hushållens problem. Jag tror att analysen är helt riktig. I ett läge där vi lättar på amorteringskraven kommer alla att kunna låna mer, bostadspriserna kommer att stiga och skuldsättningen UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN kommer att öka, men detta kommer inte att ändra köordningen till bostäder. Jag tror att de hushåll man ömmar särskilt för – unga människor som försöker etablera sig –inte kommer att komma närmare en bostad till följd av sådana förändringar. Där delar jag Thedéens analys helt och fullt. Det fördes också en kortare diskussion om ansvarsfördelningen mellan finans- och penningpolitiken. Jag tycker att erfarenheten från pandemin är att finanspolitiken har frihetsgrader att agera mycket kraftfullt. Den gjorde det, och detta var fullt förenligt med det finanspolitiska ramverk och den ordning Jag tycker därför att the proof of the pudding is in the eating. I detta fall visade det sig att de frihetsgrader som åtminstone jag har sökt på detta område är för handen. Jag ser således ingen anledning att hasta i väg med något tänkande kring förändringar där. Däremot är det allom bekant att och alla partier som står bakom överenskommelsen om det finanspolitiska ramverket gemensamt kommer att samlas för att se över eventuella förändringar . I en sådan diskussion tycker jag att inspelen från har en rimlig plats. Det är sådant som vi bör reflektera över i god ordning utan att rusa i väg. Sammanfattningsvis har vi sett en kraftfull återhämtning i svensk ekonomi. har vi sett både tillgångspriser och skulder eskalera. Detta gäller inte minst i den kommersiella fastighetssektorn. Detta är en utveckling som vi måste hålla ögonen på . Jag har gjort några utvikningar om penningtvätt, hållbar finansiering och cybersäkerhet, och sedermera har jag korthugget kommenterat tidigare talare. (S): Ordförande! Jag tackar för intressanta föredragningar. Många av diskussionerna har förts . Mycket av materien är bekant, men det är väl så att man behöver nöta på för att påverka en debatt. Jag vill trots detta ställa två frågor, en som berör räntekänslighet och en som berör inflation. Den första frågan vill jag ställa till framför allt och Riksgälden. Det har återkommande talats om räntekänslighet. Samtliga talare har nämnt den. Men det finns andra debattörer som påpekar att det är en ny räntemiljö än jämfört med för till exempel .