rfr · H90WRFR4 · 2022-03-31 00:00:00 — stödets viktigaste operativa verktyg får nämligen med nödvändighet penningpolitiska konsekvenser. Erfarenheter från andra länder visar att när man försöker göra en uppdelning mellan verktyg som inriktas på prisstabilitet respektive finansiell stabilitet, kan det leda till åtgärder som inte är optimala för något av målen. har visat att det verkligen behövs en bredd av verktyg för att säkerställa att det penningpolitiska mandatet uppfylls. Denna verklighet avspeglas inte i det snäva fokus som föreslås i lagförslaget. Den mest praktiska konsekvensen av den föreslagna uppdelningen avser kraven i 3 kap. 11 § i lagförslaget i fråga om samarbete med andra statliga myndigheter. Visst kan man i många fall förvänta sig ett sådant samarbete när strukturella policyförändringar planeras. Det bör dock inte bli en rutin att ska förväntas samråda om hur den använder sina likviditetsverktyg. Sista stycket i 3 kap. 11 § är formulerat för att se till att skyndsamma åtgärder inte fördröjs vid ett akut läge som . Men stycket är kanske inte tillräckligt starkt formulerat för att skydda penningpolitiska handlingsutrymme mot förfarandehinder och förseningar. Lagförslagets krav på att andra ska ges tillfälle att yttra sig kan leda till ”inaction bias”från sida. Detta skulle kunna bli aktuellt när det inte är så lätt att avgöra om de bakomliggande skälen för penningpolitiska åtgärder avser målet finansiell stabilitet eller prisstabilitet och när det kan vara svårt att fastställa om omständigheterna är sådana att man bör agera enligt ”krisläge". Penningpolitiska åtgärder kan få viktiga konsekvenser för den finansiella stabiliteten – och inte alltid i stärkande riktning. Den expansiva penningpolitiska miljön har t.ex. lett till tydlig uppåtpress på bostadspriserna, som kan medföra stabilitetsrisker.4 Skolboksreaktionen på sådana konflikter är t.ex. att använda makrotillsynsverktyg för att dämpa ogrundade förändringar i tillgångspriserna. Merparten av dessa verktyg kontrolleras av Fi- nansinspektionen. Om vi utgår från att den nuvarande arbetsfördelningen mellan och ligger fast, kan fortfarande lämna råd (vilket den också gör) om makrotillsyn som ligger utanför dess kontroll. har goda förutsättningar för detta, med tanke på förmågan att bedriva makroekonomisk forskning och stå oberoende från olika former av kortsiktiga politiska påtryckningar, vilket ofta har lett till en motvilja mot att tillämpa makrotillsyn i andra länder. och andra berörda myndigheter bör, om de inte är villiga att agera i enlighet med sådana råd, kunna förväntas förklara varför. R.10 Penningpolitikens sidoeffekter på aspekter av miljö, sociala frågor och styrning Den bredare uppsättning verktyg som centralbanker har använt sedan den globala finanskrisen och de extremt låga räntor som har dominerat under senare 4Kopplingen mellan penningpolitik och bostadspriser i har varit föremål för akademiska ekonometriska studier, t.ex. (2019). 2021/22:RFR4 REKOMMENDATIONER tid har lett till att bortglömda sidoeffekter av penningpolitiken har uppmärksammats. Framför allt har frågorna om penningpolitiken bör ta hänsyn till i) klimatförändring och ii) ojämlikhet hamnat i förgrunden både i och utomlands. I praktiken har penningpolitiska åtgärder inte särskilt stor möjlighet att påverka klimatförändringen, men bör naturligtvis göra sin del. Detta kommer främst att uttryckas genom bankens policy för tillgångsköp. nya hållbarhetsstrategi, som började gälla , verkar vara väl utformad.5 rapporter till om strategins tillämpning bör vara detaljerade och transparenta. Penningpolitikens effekter på inkomst- och förmögenhetsfördelningen är komplexa, men deras generella riktning är tydlig: en expansiv penningpolitik minskar inkomstskillnaderna genom sin effekt på fördelningen av arbetsinkomster, som den ökar förmögenhetsojämlikheten genom sin effekt på tillgångsvärderingar. Att kvantifiera dessa effekter har dock varit en utmaning i alla länder: den expansiva penningpolitiska banan sedan den globala finanskrisen har haft gynnsamma nettoeffekter för inkomstfördelningen i euroområdet, men kan ha varit något negativ i . Effekterna i fråga om förmögenhet kan ha varit sämre. I fall har de data som krävs för att bedöma förändringar i förmögenhetsfördelningen inte samlats in . Detta är något som borde rättas till. Det vore önskvärt att ha fler studier av penningpolitikens effekter på inkomst- och förmögenhetsfördelningen. I de fall där en rad olika penningpolitiska verktyg finns tillgängliga för att säkerställa prisstabiliteten, skulle sådana studier kunna bidra till att göra medveten om vilka val som kan få onödigt negativa effekter på ojämlikheten. Mer generellt finns det mycket att vinna på att i större utsträckning använda mikroekonomiska data i forskningsprogram. De viktigaste verktygen för att påverka inkomst- och förmögenhetsfördelningen ligger dock inom ramen för regeringens fördelningspolitik. Även om en expansiv penningpolitik ökar förmögenhetsojämlikheten, kommer dessutom en åtstramande penningpolitik sannolikt att ge motsatt effekt, vilket betyder att dessa effekter kommer att jämna ut sig under konjunkturcykelns gång. 5Det kan jämföras med de något annorlunda strategier som tillkännagavs av jämförbara centralbanker som ECB, och Federal Reserve. ECB:s ståndpunkt är den som har störst relevans eftersom den också har köpt företagsobligationer i penningpolitiskt syfte. Kapitel 1 Prisstabilitet – att konvergera mot målet 1.1Uppfylla mandatet – prisstabilitet och makroekonomiska sidoeffekter Vi börjar med inflationen. nuvarande lagstadgade mandat för penningpolitiken är trots allt uteslutande inriktat på prisstabilitet. Detta är ovanligt för en modern centralbank. På ett plan skulle det kunna innebära att vår utvärdering kunde inriktas enbart på i vad mån har uppfyllt det målet. Men i sina tal visar policyskaparna tydligt att de relevanta beslutsfattarna även lägger vikt vid bredare konjunkturutveckling och sidoeffekter. I praktiken har alltid vägt in realekonomin när de penningpolitiska åtgärderna har utformats, väl medveten om att ”en varaktigt låg och stabil inflation” inte kan säkerställas i en svag ekonomi. I förslaget till riksbankslag föreslås nu faktiskt att mandat ska utökas, så att produktion och sysselsättning, som i praktiken redan inkluderas, införs formellt som sekundärt mål. I förslaget till riksbankslag finns också en separat bestämmelse om ett sekundärt mandat för finansiell stabilitet. Även detta område har varit en viktig del av överväganden och har påverkat dess åtgärder. I det här kapitlet fokuserar vi på hur har lyckat nå sitt prisstabilitetsmål totalt sett. Kapitlet innehåller även en sammanfattning av hur realekonomin har utvecklats . Här diskuteras besluten om hur inflationen ska mätas för penningpolitiska ändamål och valet av målvariabel. I senare kapitel kommer vi att gå närmare in på de åtgärder som har använt sig av och hur de har påverkat den svenska ekonomin. 1.2 Inflation i förhållande till målet 2015–2020 Åren före den utvärderade perioden präglades av en prisstagnation, som inte började korrigeras förrän efter penningpolitiska skifte i mitten av 2014. Islutet av 2014 hade KPI-inflationen i legat omkring noll – en bra bit under målinflation på . Bland de olika orsakerna till denna långsamma prisökningstakt kan man lätt se vilken betydelse penningpolitik hade. Dess viktigaste penningpolitiska verktyg, reporäntan6, höjdes och 6Reporäntan är främsta styrränta. förvaltar sina finjusterande transaktioner, däribland försäljning av riksbankscertifikat till bankerna, för att säkerställa att det endast är en mindre bankinlåningsvolym som ersätts till lägre inlåningsränta. Även när det finns rikligt med banklikviditet har därför inlåningsränta mindre betydelse. Detta kan jämföras med euroområdet, där ECB:s inlåningsränta är den mest KAPITEL 1 PRISSTABILITET – ATT KONVERGERA MOT MÅLET 2011, vilket dämpade den ekonomiska efterfrågan och fick inflationen att sakta in (diagram 1). började visserligen sänka reporäntan igen strax efter det att KPI hade börjat sjunka (alldeles ), men räntesänkningarna genomfördes ändå alltför långsamt för att inflationen snabbt skulle kunna föras upp till målet igen.7 Anm.: Detta är den förra målvariabeln KPI, som ersattes med KPIF 2017 för att ta bort tillfälliga effekter av ränteförändringar på uppmätt inflation. Källa: SCB. Med betydligt mer expansiva penningpolitiska inriktning från och med mitten av 2014 vände inflationen snart uppåt igen. Den genomsnittliga KPI-inflationen –2019 var , alltså nära målet, och låg till och med under delar av 2017 och 2018. Detta var närmare tvåprocentsmålet än i de flesta andra länder, inklusive euroområdet (och merparten av de jämförbara små öppna ekonomierna (diagram 3)).8 Även om inflationsprognos med osäkerhetsintervall från och med början av 2015 kunde verka ge en alltför optimistisk bild av hur snabbt inflationen skulle återgå till målet, visade sig prognosen ändå vara rätt träff- relevanta styrräntan med överskottslikviditet, vilket nu varit fallet . 7 Eftersom målvariabeln (KPI-inflationen) påverkades automatiskt när bolåneräntorna sänktes, fick den sjunkande reporäntan en något missvisande effekt eftersom den ledde till att den uppmätta inflationen blev lägre . Men inflationen mätt med den alternativa serien KPIF, som är fri från denna artificiella effekt, sjönk så lågt som till noll (diagram 2). 8 För att visa relevanta internationella jämförelser har vi inkluderat enkla genomsnittsdata för samtliga med cirka 5–20 miljoner invånare och en BNP per capita på i köpkraftspariteter, närmare bestämt , , , , , och . (har en befolkning på 10,4 miljoner invånare och en BNP per capita på nominellt och i köpkraftspariteter.) KAPITEL 1 PRISSTABILITET – ATT KONVERGERA MOT MÅLET säker (diagram 4). Om man använder alternativa KPIF-inflationsdata (som förklaras nedan antogs KPIF som formell målvariabel ) låg inflationen gott och väl inom variationsband på +/––2019. Nedgången till en inflation på i genomsnitt under återspeglar tydligt de ovanliga ekonomiska förhållandena det året – 12- månadersinflationen var till och med negativ . Diagram 2 KPIF-inflation och KPIF exklusive energi Anm.: Detta är den nya målvariabeln KPIF. Källa: SCB. KAPITEL 1 PRISSTABILITET – ATT KONVERGERA MOT MÅLET Diagram 3 Inflation i och ett urval länder 2013–2021 Anm.: Målinflation. Det skuggade området motsvarar utfallsintervallet för jämförbara små öppna ekono- mier: , , , , , och . Små öppna ekonomier är ett genomsnitt av dessa länder. Källor: (), Statistik, , statistiska centrabyrå, japanska kabinettkontoret, SCB, schweiziska statssekretariatet för ekonomiska frågor, Statistics , Statistisk sentralbyrå () och . KAPITEL 1 PRISSTABILITET – ATT KONVERGERA MOT MÅLET Diagram 4 inflationsprognos med osäkerhetsintervall Anm.: Osäkerhetsintervallen är baserade på historiska prognosfel. KPIF är KPI med en fast bolåneränta. Källa: penningpolitiska rapport . Det relativt tillfredsställande inflationsresultatet 2015–2019 uppnåddes under makroekonomiska förhållanden som generellt sett var förhållandevis stabila. Den genomsnittliga årliga BNP-tillväxten 2015–2019 var (bäst 2017), med en sysselsättningstillväxt på ungefär hälften av den nivån (diagram 5). BNP-tillväxten per capita uppgick till i genomsnitt 1½ procent. Detta var bättre än euroområdet, men inte lika bra som t.ex. eller genomsnittet av jämförbara små öppna ekonomier. (Om man lägger till 2020 sjunker genomsnittet till .) Det förekom några fläckvisa brister , 2018 och 2019. 2021/22:RFR4 KAPITEL 1 PRISSTABILITET – ATT KONVERGERA MOT MÅLET Diagram 5 BNP, årlig tillväxt i och ett urval länder 2013–2021 Årlig procentuell förändring Anm.: Små öppna ekonomier avser genomsnittet av jämförbara små öppna ekonomier och omfattar , , , , , och . De röda streckade linjerna anger det högsta och lägsta utfallet för dessa länder. Källor: (), Statistik, , statistiska centralbyrå, japanska kabinettkontoret, SCB, schweiziska statssekretariatet för ekonomiska frågor, Statistics , Statistisk sentralbyrå () och . Arbetslösheten låg på i genomsnitt 2015–2019 och var lägre än i början eftersom det hade skett en viss omsvängning . Detta var en betydligt långsammare minskning än i euroområdet och under genomsnittet för jämförbara små öppna ekonomier, men ungefär på samma nivå som i (där emellertid den genomsnittliga arbetslösheten låg strax ) (diagram 6). Invandringen av asylsökande var en bidragande faktor till att minskningen av arbetslösheten saktade in, eftersom många av den senaste tidens invandrare har haft svårt att ta sig in på arbetsmarknaden (diagram 7). KAPITEL 1 PRISSTABILITET – ATT KONVERGERA MOT MÅLET Diagram 6 Arbetslöshet, och ett urval länder 2013–2019 Anm.: Det skuggade området motsvarar utfallsintervallet för jämförbara små öppna ekonomier: , , , , , och . Små öppna ekonomier är ett genomsnitt av dessa länder. Källor: (), Statistik, , statistiska centralbyrå, statistikkontor, arbets- och välfärdsförvaltning (NAV), SCB, schweiziska statssekretariatet för ekonomiska frågor, Statistics och tjeckiska arbets- och socialministeriet. Diagram 7 Arbetslöshet, inrikes och utrikes födda –2021 Inrikes födda, 15-74 år Utrikes födda, 15-74 år Källa: SCB. Precis som på andra håll i världen ledde pandemiutbrottet i till en markant nedgång i den samlade ekonomiska aktiviteten , KAPITEL 1 PRISSTABILITET – ATT KONVERGERA MOT MÅLET en stegrad arbetslöshet och en kraftigt minskad inflation. hade dock en lägre BNP-nedgång än de flesta andra utvecklade ekonomier, men däremot en brantare ökning av arbetslösheten, som legat högre än i de flesta andra utvecklade ekonomier precis före pandemin. Inflationen sjönk , men återhämtade sig snabbt och var tillbaka i närheten av (1,) . Det är också värt att notera att hushållens skuldsättning – som redan låg på rekordnivåer och ökade i snabb takt – planade ut på av den årliga disponibla inkomsten –2020 (diagram 8). Bostadspriserna följde en tämligen likartad bana (diagram 9). Diagram 8 Hushållens skulder som procentandel av disponibel inkomst Källa: SCB. KAPITEL 1 PRISSTABILITET – ATT KONVERGERA MOT MÅLET Diagram 9 Reala bostadspriser 2015–2021 Index, = 100 Anm.: Bostadspriser deflaterade med KPIF. Källor: Valueguard och SCB. Bytesbalansen, som hade legat på av BNP –2014, sjönk till 2017–2019. 1.3 Att mäta inflationen Olika mått på underliggande inflation Tidigare års farhågor när det gäller hur inflationen mäts i har avtagit . Trots att har angett minst sju olika inflationsmätande serier som utgångspunkt, har fokus för diskussionen legat på hur kostnader för ägarbebodda bostäder ska behandlas i KPI (jfr diagram 1 och 2). För att mäta bostadskostnader för ägarbebodda bostäder används ett flertal rätt olika metoder runtom i världen. I det europeiska harmoniserade indexet HIKP, som ECB använder som målvariabel, exkluderas merparten av kostnaderna för ägarbebodda bostäder. Den metod som använder för KPI (att tillämpa en aktuell bolåneränta på ett långt glidande medelvärde för bostadspriser) innebär att en sänkning av styrränta (som förväntas öka inflationen) automatiskt leder till sänkt KPI. Av detta följer att rörelser i styrräntan ger ett visst mått av volatilitet i KPI som kan vara missvisande för penningpolitikens inriktning. För att komma förbi det problemet har länge följt KPIF som ett viktigt mått på underliggande inflationstrender. Efter diskussion ersattes KPI av KPIF som formell penningpolitisk målvariabel . Med tanke på de måttliga ränterörelserna har den här förändringen fått ganska liten faktisk effekt. KAPITEL 1 PRISSTABILITET – ATT KONVERGERA MOT MÅLET Mäta inflation under pandemiåren Precis som i alla länder har pandemiåren lett till stora förändringar i konsumtionens sammansättning, vilket återspeglar konsumtionsbegränsningarna för en rad olika varor och tjänster, särskilt de som inbegriper mänsklig kontakt. Det skulle kunna bli missvisande att använda konsumtionsvikter för att beräkna KPI, och metoden har därför behövt genomgå ad hocrevideringar. i ett penningpolitiskt perspektiv förefaller det rimligt att inte lägga någon större vikt vid nedgången i den uppmätta inflationen när penningpolitiken och framåt ska fastställas. En framåtblickande penningpolitisk strategi skulle bortse från övergående pandemieffekter. 1.4 Utvärdering av inflationsmålet har framträdande forskare i flera länder (se t.ex. de exempel som har tagits upp av Gagnon och 2019) framkastat att kunde vara ett alltför lågt inflationsmål, eftersom nominella styrräntor så ofta når eller närmar sig sin nedre gräns. Oavsett om det ligger något i dessa förslag, vore det ett misstag om en liten och öppen utvecklad ekonomi som införde ett helt annat inflationsmål än sina större handelspartner, särskilt med tanke på den konstanta press detta skulle innebära för valutakursen. En annan tes som har framkastats i internationella diskussioner gäller om ett överskridande av målet ska tillåtas få kompensera för ett underskridande orsakat av att ha nått styrräntans nedre gräns (Bernanke 2017). Ett visst mått av överskridande anges nu i de strategier som har tillkännagetts från såväl amerikanska Federal Reserve som ECB (, 2020; 2021; Reichlin m.fl. 2021). Exakt vilka konsekvenser som dessa nya formuleringar kommer att få är än så länge lite otydligt, även om det står klart att det inte finns någon avsikt att sikta på en genomsnittlig inflation på medellång sikt. sjönk inte den ackumulerade inflationen i lika långt som den gjorde i euroområdet. Det här problemet är därför kanske inte lika akut för del. Man bör dock ha i åtanke att euroområdets penningpolitik kan bli mer expansiv och kommer då att behöva säkerställa att dess penningpolitiska ramverk inte systematiskt bortser från de nya penningpolitiska förutsättningarna, vilket medför en risk för en oönskad appreciering av den svenska kronan. Om inflationen överskrids över tvåprocentsmålet är detta förenligt med det nuvarande ramverket som inbegriper ett variationsband på +/runt tvåprocentsmålet. Kapitel 2 Penningpolitiken i praktiken 2015– 2019 I det här kapitlet beskrivs de penningpolitiska åtgärder som har antagit –2019. De fem åren före pandemin kan delas upp i två ganska tydliga faser när det gäller användningen av penningpolitiska instrument. 2.1 Fas A 2015–2018 Under den här fasen bekräftades att upphört med sin tidigare tendens att ”luta sig mot vinden” för att få bukt med överdrivna tillgångspriser. Den expansiva penningpolitiska inriktningen förstärktes av responsen på ECB:s kvantitativa lättnader och av ECB:s ytterligare sänkning av inlåningsräntan, som redan låg på negativa nivåer. införde negativa räntor i början på 2015.9 det året inledde ECB äntligen sitt program för köp av tillgångar – den mest omfattande lättnaden av dess penningpolitik dittills. , som gradvis hade sänkt sin reporänta från , svarade genom att sänka reporäntan ytterligare 10 baspunkter. Därmed blev den negativ . Ytterligare två sänkningar tillkännagavs (en av dem efter ett extrainkallat möte ), vilket drog ned räntan till −0,. Den sänktes sedan ytterligare i början på 2016, till den lägsta nivån någonsin: −0,. Lättnaderna kan bäst förstås mot följande bakgrundsfaktorer: den faktiska KPI-inflationen låg under sitt mål (efter att ha legat på eller under noll –2014, delvis pga. fallande energipriser), den finansiella marknadens inflationsförväntningar (mätt enligt inflationskompensationen 5 år-5 år) låg fortfarande kring och framför allt fortsatte ECB att sänka sin inlåningsränta, som föll till −0,(se diagram 10 och 11). 9Riksbankens inlåningsränta var negativ tidigare under krisen, men den räntan har inte varit betydande för den penningpolitiska transmissionen eftersom aktivt absorberar överskottslikviditet på interbankmarknaden till en takt nära reporäntan. KAPITEL 2 PENNINGPOLITIKEN I PRAKTIKEN 2015–2019 Källor: Kantar Prospera och . Diagram 11 Huvudsaklig styrränta i och ett urval centralbanker 2013–2021 Det skuggade fältet motsvarar utfallsintervallet för små jämförbara öppna ekonomier: , , , , , och . Små öppna ekonomier är ett genomsnitt av dessa länder. Källor: , , , , Federal Re- serve, , of , nationalbank, riksbank och nationalbank. KAPITEL 2 PENNINGPOLITIKEN I PRAKTIKEN 2015–2019 Den generellt expansiva inriktningen understöddes av kvantitativa lättnader i form av köp av statsobligationer, dock i gradvis minskad omfattning, . KPI-inflationen låg fortsatt nära noll trots en aggressivt expansiv räntepolitik, men fick fart . (KPIF‐inflationen, som inte hade sjunkit lika lågt som KPI, steg också .) 2.2 Fas B 2019 Efterhand som inflationen återgick till målet – och överskred det under korta perioder 2018 och 2019 pga. ökade energipriser – var behovet av extraordinära lättnader inte längre lika stort. Reporäntan ändrades ytterligare två gånger under vår långa utvärderingsperiod: i början och slutet av 2019. Räntan höjdes till −0,(vilket meddelades ) i samband med prognos, som indikerade en förväntning om ytterligare regelbundna höjningar. Nästa höjning skulle ske , och man räknade med att reporäntan skulle passera +0,. Den andra höjningen (till noll) skedde dock inte förrän (vilket meddelades ). Detta åtföljdes av att inte förväntade sig några ytterligare höjningar inom de närmaste sex kvartalen.10 ECB:s sänkning av inlåningsräntan till −0,var sannolikt en bidragande orsak till att räntenormaliseringen bromsade in. Därmed övergavs den negativa räntan. var sist i raden av de fem centralbanker i världen som införde negativ ränta, men först ut att lämna det negativa territoriet. Kan detta förklaras av tidslinjen för inflation och makroekonomiska utveckling, eller återspeglar det snarare strukturella skillnader eller andra synsätt på penningpolitiska alternativ? Låt oss börja med att titta på inflationen. Den genomsnittliga KPIF- inflationen var (och sjönk 2020). Dessutom pekade varken inflationsförväntningarna enligt marknadsprissättningar eller professionella prognoser (från ”penningmarknadsaktörer”) vid slutet av 2018 på att inflationen på medellång sikt skulle vara över 2 procent.11 Vid slutet av 2019 var även egen prognos att KPIF skulle förbli lägre än under de tre nästföljande åren.12 Hur utvecklades arbetslösheten? Fanns det tydliga indikationer på att det behövdes en åtstramning? En kraftig nedgång i arbetslösheten och början av 2018 (till strax ) följdes av en återgång till högre (och ökande) arbetslöshet senare . låg arbetslösheten på och var endast ¾ procentenhet lägre än den hade varit 10Räntekorridoren för styrräntan, som hade legat på +/−75 baspunkter runt reporäntan, blev snävare så att inlåningsräntan endast var 10 baspunkter lägre än reporäntan, medan räntan på den stående utlåningsfaciliteten fortfarande låg 75 baspunkter över. Korridoren smalnade av ytterligare . 11Vid den tidpunkten var prognosen att KPIF och KPIF exklusive energi skulle nå (se diagram 10). 12Hushållen hade fortsatt mycket högre förväntningar än företagen eller de som var verksamma inom finanssektorn, och betydligt högre än den faktiska inflationen. KAPITEL 2 PENNINGPOLITIKEN I PRAKTIKEN 2015–2019 vid slutet av 2014, som den låg över nivån –2008 före den globala finanskrisen (se diagram 6). I jämförbara länder var det en mer omfattande nedgång i arbetslöshet under I grannlandet minskade arbetslösheten med 2,4 procenten- heter, och i euroområdet som helhet sjönk den . hade dock haft en betydligt högre arbetslöshet . arbetslösheten och i med 1,8 procent- Till och med i och , där arbetslösheten låg på bara 4,8 respektive vid periodens början, noterades en minskning på 1,1 Svenska ekonomer verkar vara eniga om att re- sursutnyttjandet och sysselsättningen låg på höga nivåer och att den relativt höga arbetslösheten främst återspeglar en strukturell utmaning att fånga upp invandrare som saknar rätt kompetens för att komma i arbete. bild stämmer dock inte överens med den svaga – men tydliga – uppåttrenden i arbetslöshet bland svenskfödda (se diagram 7).