rfr · H90WRFR13 · 2022-05-19 00:00:00 — intensifierades den väpnade konflikten i , bl.a. på grund av talibanrörelsens återkomst, vilket ledde till förstärkningar av ISAF såväl geografiskt som styrkemässigt.58 Det svenska styrkebidraget utökades –2006 till att omfatta stabs-, säkerhets- och samverkanspersonal samt personal ur specialförbandet Särskilda skyddsgruppen (SSG). bidrog även med ett flygtransportförband baserat i Termez i Uzbekistan.59 tog över ledningsansvaret av Provincial Reconstruction Team – Mazar-e (PRT-MeS) med säkerhetsansvar för de fyra provinserna i norra . Syftet med de svenska styrkebidragen var att ha en stabiliserande närvaro i de fyra provinserna genom s.k. militära observationsteam (MOT). Kontingenterna var förlagda till Camp Northern Lights i Mazar-e och genomförde bl.a. upprorsbekämpning och blev inblandade i fler stridsincidenter. Som en konsekvens av det försämrade säkerhetsläget fasades de militära observationsteamen ut till förmån för en kontingentsstruktur liknande en lätt manöverbataljon. Kontingenterna fick tyngre utrustning och verksamheten riktades mot specifika problemområden.60 utökades styrkan med bl.a. transportflyg, helikoptrar och med ytterligare personal.61 började ISAF lämna över säkerhetsansvaret till de afghanska säkerhetsstyrkorna62 och tonvikten i insatsen försköts till att öka de afghanska säkerhetsstyrkornas förmåga. Användningen av s.k. utbildnings- och samverkansgrupper (OMLT63) ökade. bidrog också med rådgivare och utbildningspersonal till de afghanska säkerhetsstyrkorna i norra . gick det svenska bidraget in i ett samarbete tillsammans med , och och bildade Nordic-Baltic Transition Support Unit (NB TSU).64 Insatsen övergick 2014 till att vara en rådgivande insats och bidraget minskades till en stabsfunktion.65 överlämnades den svenska basen till den afghanska staten. var majoriteten av det kvarvarande svenska bidraget grupperat på flygbasen utanför Mazar-e . Uppdraget var då att fortsätta att stötta Af- ghanistans regering med att åstadkomma säkerhet i landet. –2015 upphörde ISAF-insatsen och ersattes 2015 med en annan Natoledd 58SOU 2017:16, s. 19. 59Försvarshögskolan (2007), Uppdrag utland – Militära exempel från internationella uppdrag, s. 107. 60SOU 2017:16, s. 21. 61Svar från Försvarsmakten i PM (FM2021-11200:3), , s. 8. 62SOU 2017:16, s. 19. 63Operational and Liaison Team. 64Samarbete Nordic-Baltic Transition Support Unit upplöstes . Uppgifter från , ion-och-fakta/var-historia/mer-historia/avslutade-truppinsatser/afghanistan-isaf/. 65Svar från Försvarsmakten i PM (FM2021-11200:3), , s. 8. 66Fram till 2014 arbetade totalt fler än 7 000 personer på den svenska basen, . överlämnades basen till den afghanska staten. Uppgift från , fakta/var-historia/mer-historia/avslutade-truppinsatser/afghanistan-isaf/. insats, Resolute Support Mission (RSM), som även deltog i. insats i omfattas dock inte av denna uppföljning. När det gäller de politiska målsättningarna för insatsen i bedömde den s.k. att dessa för det svenska engagemanget –2014 formulerats på varierande sätt . Utredningen identifierade sex övergripande målsättningar för Afghanistaninsatsen som sammanfattningsvis handlade om att bidra till minskad fattigdom, säkerhet och stabilitet, social och ekonomisk utveckling, ett demokratiskt samhälle, en stärkt ställning för kvinnor samt trovärdigheten för och förmågan hos som deltagare i internationella insatser. bedömde att de målsättningar som man identifierat också överensstämde med de övergripande målsättningarna för insatser i som regeringen presenterade 2010 i Strategi för stöd till det internationella engagemanget i Afghanistan67.68 beslutade Nato att en avveckling av RSM skulle genomföras inom några månader.69 i samband med det att Nato och övriga länder som bidragit till insatsen i börjat dra sig tillbaka, lyckades talibanerna återta makten från den civila afghanska regeringen. insats i –2014 (FS01–FS28) pågick i totalt och omfattade bidrag från armén samt militärt transportflyg och helikoptrar. Totalt deltog militär personal motsvarande 4 507 årsarbetskrafter från Försvarsmakten.70 Sammanlagt har 8 024 soldater tjänstgjort i de svenska militära insatserna. Det svenska styrkebidraget i var som störst 2011 då drygt 570 soldater deltog.71 beräknas FS-insatserna ha kostat knappt 10 miljarder kronor.72 I tabell 6 nedan redovisas en översikt av det svenska styrkebidraget till ISAF-insatsen i –2014. Tabell 6 Svenska styrkor i –2014 (FS01–FS28) Styrka (ISAF) En militär enhet för civil-militär Tillfälligt sammansatta förband ur 67Regeringen , se regeringens webbplats regionsstrategier/2010/07/strategi-for-sveriges-stod-till-det-internationella-engagemanget-i- /. 68SOU 2017:16, s. 20. 69Uppgifter från , . 70Uppgifter från Försvarsmakten PM (FM2021-11200:1), . 71SOU 2017:16, s. 21. 72Svar från Försvarsmakten i PM (FM2021-11200:3), , s. 8. BAKGRUND OM INSATSERNA2021/22:RFR13 Styrka (ISAF) (I 19) Ar- (I 19) flygflottilj (F 21) Artilleriregementet (A 9) (P 4) (I 19) Livgardet (LG) flygflottilj (F 21) Södra skånska regementet (P 7) (P 4) Livregementets husarer (K 3) Delar ur NBG 11 Södra skånska regementet (P 7) Amfibieregementet (Amf 1) Livgardet (LG) (I 19) (P 4) 2014, (januari–) Källa: SOU 2017:16 s. 64, avhandling , s. 96 (FS11–FS24), och telefonsamtal med Försvarsmakten . Republiken bildades genom en sammanslagning av de tidigare kolonierna Brittiska Somaliland och Italienska Somaliland. styrde landet diktatoriskt . har inte haft någon fungerande centralregering och inbördeskrig har rasat. utanför är en betydelsefull transportled för fartyg mellan och som passerar . Kollapsen av den somaliska staten och störtandet av centralregeringen innebar att landet saknar en fungerande statsapparat och institutioner som kunnat upprätthålla lag och ordning. Detta möjliggjorde bl.a. framväxten av omfattande sjöröveri. Utan någon kustbevakning kunde beväpnade pirater kapa fartyg och kräva stora lösensummor för att släppa fartyg och besättningar, och pirater utgjorde ett stort hot mot fartyg i dessa farvatten. gick (WFP) och Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) ut med en internationell förfrågan om assistans för eskort av WFP:s humanitära hjälpsändningar som transporterades sjövägen Mot denna bakgrund antog –2016 flera resolutioner73 i vilka konstaterades att situationen i utgjorde ett hot mot internationell fred och säkerhet. Med stöd av kapitel VII i uppmanade säkerhetsrådet stater och regionala organisationer att bidra till kampen mot sjöröveri och väpnat rån mot fartyg utanför samt skydda fartyg som deltog i transporter av humanitära hjälpsändningar till So- beslutade Europeiska unionens råd (rådet)74 med utgångspunkt i FN-resolutionerna om att EU skulle genomföra en gemensam marin operation i syfte att bidra till att avvärja, förebygga och bekämpa sjörö- veri och väpnade rån utanför . En marin styrka (Naval Force, EU NAVFOR) med bidrag från flera EU-länder inrättades för operationen, som innebar således att den grova organiserade brottsligheten som sjöröveriet utgör skulle bekämpas med militära medel.75 Rådet beslutade sedan vid flera till- fällen om att förlänga operationen.76 Även andra insatser för att bekämpa sjö- röveriet har genomförts i de aktuella farvattnen, bl.a. EU-insatsen EUCAP Det svenska deltagandet inom ramen för inleddes efter att bifallit regeringens proposition om ett svenskt deltagande i EU:s beslut gällde under förutsätt- ning att det även fortsättningsvis skulle finnas ett mandat för styrkan enligt beslut av FN:s säkerhetsråd.77 kom efter det inledande beslutet vid flera tillfällen att behandla frågan om att förlänga det svenska bidraget till Ata- I sitt betänkande inför det första riksdagsbeslutet framhöll det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet att operationen skulle ge skydd åt FN:s världs- livsmedelsprograms humanitära hjälpsändningar genom att avvärja, förebygga och bekämpa sjöröveri och väpnade rån utanför . höll även betydelsen av att svensk militär personal som deltog i insatsen skulle erhålla klara riktlinjer och insatsregler för att säkerställa att omhändertagna misstänkta sjörövare, liksom eventuella skyddssökande flyktingar, skulle få en rättssäker behandling i enlighet med folkrätten och de mänskliga 73FN:s resolutioner (2008), 1838 (2008), 1846 (2008), 1851 (2008), 1897 (2009), 1918 (2010), 1950 (2010), 1976 (2011), 2015 (2011), 2018 (2011), 2020 (2011), 2039 (2012), 2077 (2012), 2125 (2013), 2184 (2014), 2246 (2015) och 2316 (2016). 74Europeiska unionens råd: 2008/851/Gusp om Europeiska unionens militära operation. 75Britz, (Ed.) (2016), European Participation in International Operations. The Role of strategic Culture. 76Därefter har mandatet förlängts genom påföljande beslut: 2009/907/Gusp, 2010/766/Gusp, 2012/174/Gusp, 2014/827/Gusp och 2016/2082/Gusp. 2008/09:108, bet. 2008/09:UFöU3 och rskr. 2008/09:190. 2008/09:108, bet. 2008/09:UFöU3, rskr. 2008/09:190, prop. 2009/10:84, bet. 2009/10:UFöU3, rskr. 2009/10:196, prop. 2012/13:66, bet. 2012/13:UFöU2, rskr. 2012/13:162, prop. 2014/15:14, bet. 2014/15:UFöU1, rskr. 2014/15:72, prop. 2016/17:177, bet. 2016/17:UFöU5, rskr. 2016/17:311. rättigheterna.79 Frågan om eller hur det svenska bidraget till insatsen skulle påverka Försvarsmakten och den nationella försvarsförmågan togs inte upp. EU:s militära styrka, men även andra länder utanför EU bidrog till insatsen80 som löpande utgjordes av fyra till sju stridsbåtar (surface combat ) och två till fyra övervakningsflygplan.81 bidrog –2017 till Operation med fem förband, se tabell 7. I den fjärde och femte rotationen var den svenska besättningen stationerad på det nederländska örlogsfartyget de Witt med ett svensklett styrkehögkvarter. Detta bilaterala bidrag var unikt genom att ett styrkehögkvarter under ledning av ett land () var baserat på ett flaggskepp som var under ledning av ett annat land ().82 engagemang i Operation pågick – 2017, sammanlagt . Styrkebidraget kom från marinen och totalt bidrog med 371 årsarbetskrafter.83 I tabell 7 nedan redovisas en översikt av det svenska styrkebidraget till Operation . Tabell 7 Svenska styrkor i –2017 Källa: Försvarsmaktens webbplats om avslutade internationella insatser, /sv/var- verksamhet/forsvarsmakten-utomlands/avslutade-internationella-insatser/somalia-eu-navfor/. blev självständigt 1951 efter att först ha varit en osmansk och sedan italiensk koloni som efter administrerats av och . genomfördes en statskupp under ledning av som avsatte kungen. Med början 2010 bröt folkliga uppror ut mot auktoritära regimer i delar av i det som populärt har kommit att benämnas ”den arabiska våren”. utbröt även omfattande demonstrationer i mot general som då suttit vid makten i drygt fyra decennier. På Gaddafis order försökte de libyska säkerhetsstyrkorna slå ned protesterna med våld, men misslyckades. 2008/09:UFöU3. 80Utöver deltog , , , , , , , , , , och i insatsen. 81Britz, (Ed.) (2016), European Participation in International Operations. The Role of strategic Culture. 82FOI (2015), Bilateralt samarbete på rätt köl – Svenska och nederländska styrkors integrering i EU Naval Operation , 2015, s. 3. 83Uppgifter från Försvarsmakten , PM FM2021-11200:1. antogs 1970 med inne- börden att betecknade angreppen mot civila i som brott mot mänskligheten och påminde om de libyska myndigheternas skyldighet att skydda sin befolkning. Beslutet innebar även att tillgångar för företag och per- soner med koppling till Gaddafiregimen frystes och att ett vapenembargo upp- genomförde Gaddafis styrkor en offensiv och återintog kontrollen från oppositionen över flera städer i östra och inbördeskrig Cirka en miljon libyer, motsvarande av befolkningen flydde Som en reaktion på de fortsatta stridigheterna antog säkerhetsrådet den 17 mars resolution i enlighet med kapitel VII i . slog säkerhetsrådet fast att situationen i utgjorde ett hot mot interna- tionell fred och säkerhet. krävde ett eldupphör och att våldet mot civila skulle upphöra. I syfte att skydda civila bemyndigade sä- kerhetsrådet FN:s medlemsstater att vidta alla nödvändiga åtgärder och att upprätta en flygförbudszon över . Vidare förstärktes vapenembargot i enlighet med den tidigare antagna resolution . uppmanades att bistå när det gällde att genomföra dessa åtgärder.84 Nato beslutade att ta över hela ansvaret för den internationella militära insatsen till stöd för 1973, inklusive skydd av civila, flygförbudszonen och vapenembargot. Kort därefter vände sig Nato till med en förfrågan om ett svenskt bidrag. regeringen i en proposition att skulle medge att regeringen ställde en svensk väpnad styrka bestående av högst 250 personer till förfogande i högst för att delta i den internationella militära insatsen i för att upprätthålla en flygförbudszon i enlighet med beslut i FN:s säkerhets- råd.85 därpå, , biföll förslaget med förbe- hållet att styrkan inte fick angripa markmål mer än i självförsvar.86 Insatsen som ingick i benämndes Operation Unified Protector (OUP). mansatta utrikes- och försvarsutskottet konstaterade inför riksdagsbeslutet att bemyndigande till regeringen att sända en svensk väpnad trupp på uppdrag i annat land var ett beslut som innebar ett betydande ansvar och att tidigare tragiska erfarenheter hade visat att förluster i människoliv i samband med fredsfrämjande uppdrag och krishanteringsinsatser inte kunde uteslutas. Utskottet konstaterade att det var Försvarsmaktens uppgift att göra en hot- och riskbedömning för de insatser som skulle utföras och vidta nödvändiga åtgär- der med ledning av dessa bedömningar. Utskottet underströk också betydelsen av att styrkan hade tillgång till kvalificerade sjukvårdsresurser. ler hur det svenska bidraget till insatsen skulle påverka Försvarsmakten och den nationella försvarsförmågan togs inte upp. 2011/12:5 s. 4, bet. 2011/12:UFöU1, rskr. 2011/12:3. 2010/11:111, bet. 2010/11:UFöU3, rskr. 2010/11:207. 2010/11:UFöU3, rskr. 2010/11:207. , efter riksdagsbeslutet, lyfte de första stridsflygplanen från F 17 och med destination Sigonella flygbas på som var den internationella insatsens bas. Det svenska bidraget samgrupperades tillsammans med delar av bidrag och anslöt också . Utöver på kom svenska officerare även att placeras vid staber och stridsledningscentraler i och i samt i i . Eftersom insatsen genomfördes i närhet kunde baser i EU- och Natoländer användas.87 Då inbördeskriget i fortsatte lämnade regeringen en ny proposition88 till där man föreslog att skulle bemyndiga regeringen att förlänga medverkan i insatsen i för fortsatt deltagande i den internationella militära insatsen i . biföll riksdagen89 regeringens förslag. lämnade regeringen ytterligare en proposition90 till om ytterligare en förlängning av det svenska deltagandet i den militära insatsen i . biföll även detta förslag.91 Den svenska insatsen avslutades då de svenska stridsflygplanen och övrig personal återvände till Sverige.92 I insatsen deltog , ett transportflygplan 84 samt ett signalspaningsflygplan och basförband, baserade på flygbasen på . Under andra halvan (FL02) var förbandet något mindre.93 I insatsen ingick som mest fem Gripenplan, spanings- och stödresurser, personal för informationsoperationer och en enhet för lufttankning.94 De stora avstånden till insatsområdet och i insatsområdet gjorde det nödvändigt att lufttanka, ofta i flera led.95 Flygvapnet hade huvudansvaret för utbildningen inför insatsen i . Eftersom det var en flyginsats, som inte nödvändigtvis skiljer sig speciellt mycket åt från en nationell flyginsats, och med anledning av att förbandet var stationerat i var behovet av utbildning från den internationella utbildningsenheten inte lika stort som för övriga internationella insatser.96 insats i pågick och omfattade ca 250 personer97, motsvarande 100 årsarbetskrafter.98 Insatsen beräknas ha kostat ca 87FOI (2012), Internationella insatser i – En analys av den militära kampanjen mot Gaddafis regim, s. 9. 2010/11:127. 2010/11:UFöU4, rskr. 2010/11:308. 2011/12:5. 2011/12:5, bet. 2011/12:UFöU1, rskr. 2011/12:3. 93Svar från Försvarsmakten i PM (FM2021-11200:3), . 94Försvarsmaktens webbplats , och-fakta/var-historia/mer-historia/avslutade-truppinsatser/oup-libyen/. 95FOI (2012), Internationella insatser i – En analys av den militära kampanjen mot Gaddafis regim, s. 31. 96Minnesanteckningar från möte . 97Svar från Försvarsmakten i PM (FM2021-11200:3), . 98Uppgifter från Försvarsmakten , PM FM2021-11200:1. 2021/22:RFR13 BAKGRUND OM INSATSERNA 236 miljoner kronor.99 I tabell 8 nedan redovisas en översikt av det svenska styrkebidraget till . Tabell 8 Svenska styrkor i Källa: Försvarsmakten, ria/mer-historia/avslutade-truppinsatser/oup-libyen/ och , , . är ett av världens fattigaste länder. erövrades det område som kallas av och fick namnet Franska . Franska blev självständigt från kolonialmakten och bytte namn till 1960. råder ett spänt förhållande inom mellan å ena sidan folkgrupperna i den södra delen av landet, som traditionellt dominerar det politiska och ekonomiska livet, och å andra sidan olika minoritetsfolk, bl.a. tuareger, i norr. har motsättningarna övergått i väpnad konflikt. Kriminella aktiviteter, såsom illegal handel med vapen, droger och människor, samt kidnappningar och terroristaktiviteter, har ökat i och i den större Sahelregionen. har den islamistiska terrororganisationen i islamiska () etablerat sig bl.a. i de norra delarna av . uppstod det en säkerhetskris i , då en sekulär tuareggrupp, Nationella rörelsen för Azawads befrielse (MNLA), tog till vapen mot försvarsmakt i syfte att ta kontrollen över området Azawad i norra . MNLA utmanövrerades av olika väpnade extremistgrupper och kriminella grupper100 lierade med AQIM. Dessa väpnade extremistgrupper kom att kontrollera två tredjedelar av territorium där de införde strikta sharialagar. I protest mot regeringens oförmåga att hantera det väpnade upproret i norr och arméns bristfälliga resurser genomförde en grupp armésoldater en militärkupp . slöts ett ramverksavtal som ledde till att kuppmakarna trädde tillbaka och en nationell övergångsregering tillträdde.101 Som en reaktion på utvecklingen i antog resolution där rådet uttalade att situationen i utgjorde ett hot mot internationell fred och säkerhet. 99Vid sidan av den Natoledda operationen genomfördes flera operationer av enskilda länder (, , och ) som också kom att ha en stor inverkan på förloppet. FOI (2012), Internationella insatser i – En analys av den militära kampanjen mot Gaddafis regim, s. 9. 100De under krisen mest framträdande av dessa extremistgrupper var och jihad i (MUJAO), vilket var en avknoppning från AQIM och den islamistiska tuareggruppen Ansar al-Din. 2013/14:189 s. 5 f., bet. 2013/14:UFöU2, rskr. 2013/14:335. resolution där det internationella samfundet uppmanades att stödja försvars- och säkerhetsstyrkor med utbildning och rådgivning. fattade beslut (resolution ) om en afrikanskledd internationell stödinsats (Afisma102) i och ombad FN:s generalsekreterare att upprätta en FN-närvaro i landet. inledde de väpnade extremistgrupperna i norra en offensiv söderut mot huvudstaden . begärde och fick militärt stöd av . inleddes den franska militära insatsen (Operation Serval) i syfte att hejda de väpnade extremistgruppernas framryckning och stödja säkerhetsstyrkor. ersattes Operation Serval, som var begränsad till , av den regionala franskledda insatsen Operation Barkhane som efter ökad aktivitet från terroristgrupper kom att inkludera en multinationell specialförbandsstyrka benämnd Task Force Takuba som sedermera också kom att delta i.103 beslutade EU grundat på 2071 (2012) och efter inbjudan av att inrätta en militär insats för bidragande till utbildning av försvarsmakt, European Union Training Mission (EUTM ). Regeringen beslutade att skulle delta i EUTM Mali.104 antog resolution (2013), som med stöd av kapitel VII inrättade en FN-ledd stabiliseringsinsats i , United Nations Multidimensional Integrated Stabilization Mission in (Minusma). 105 skickade FN en formell förfrågan till FN:s medlemsländer om styrkebidrag till FN-insatsen. Regeringen hörsammade FN:s förfrågan och lämnade en proposition till med förslag om att en svensk väpnad styrka bestående av högst 160 personer skulle ställas till förfogande för deltagande i Minusma. biföll propositionen den 18 juni.106 förberedde Försvarsmakten i enlighet med beslutet att skicka ett styrkebidrag bestående av en flygtransportenhet, en flygsäkringsstyrka och en nationell stödenhet samt stabsofficerare. inleddes det svenska deltagandet med stabsofficerare i Minusma. meddelade dock FN att militärt transportflyg av det slag som erbjudit, tvärtemot tidigare uppgifter från FN, inte skulle vara möjliga att använda i insatsen som var aktuell för det svenska bidraget.107 102Afisma (Support Mission to ). 103I propositionen Svenskt deltagande i militär insats för stärkt säkerhet i föreslog regeringen att skulle ställa en väpnad styrka, som under normala omständigheter skulle uppgå till högst 150 personer på plats, till Task Force Takubas förfogande. godkände förslaget (prop. 2019/20:86, bet. 2019/20:UFöU4, rskr. 2019/20:324). 104Beslutet innebar att skulle bidra med högst 15 personer . har emellertid därefter deltagit med personal till insatsen, och beslutade regeringen att förlänga det svenska deltagandet i EUTM till . 105Den integrerades Afismas militära styrkor i FN-insatsen. 2012/13:173, bet. 2012/13:UFöU4, rskr. 2012/13:291. 2013/14:189 s. 4. 2021/22:RFR13 BAKGRUND OM INSATSERNA skickade FN:s sekretariat en ny förfrågan till om att skicka ett styrkebidrag till underrättelseenheten (All Sources Information Fusion Unit, Asifu) i Minusma. föreslog regeringen för att ställa en svensk väpnad styrka till förfogande för deltagande i FN:s stabiliserande insats i . Den skulle bestå av ett underrättelsekompani och en nationell stödenhet vars huvuduppgift skulle vara att förse insatsens underrättelseenhet med information som kunde användas för att uppfylla säkerhetsrådets mandat. beslutade i enlighet med regeringens förslag.108 Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet konstaterade att målet för svenskt deltagande i insatsen var att bidra till att uppfylla Minusmas mandat enligt säkerhetsrådets resolution och därigenom bidra till förbättrad säkerhet i . Utskottet underströk även att när bemyndigar regeringen att sända en svensk väpnad trupp på uppdrag i ett annat land är det ett beslut som innebär ett betydande ansvar och att tragiska erfarenheter visat att förluster av människoliv i samband med fredsfrämjande uppdrag och krishanteringsinsatser inte kan uteslutas. Frågan om eller hur det svenska bidraget till insatsen skulle påverka Försvarsmakten och den nationella försvarsförmågan togs i övrigt inte upp. antog resolution som förlängde Minusmas mandat med till . fattade regeringen beslut om att ingå ett samförståndsavtal med FN om ett svenskt styrkebidrag till Minusma. Avtalet undertecknades av utrikesministern . Eftersom FN meddelat att man hade en begränsad förmåga att förse den svenska styrkan med förläggning, fattade Försvarsmakten beslut om nyttjande av nationella ingenjörsresurser för detta ändamål. Försvarsmakten påbörjade etableringen och byggnationen av den svenska förläggningen Camp i närheten av Timbuktus flygplats. Förläggningen, med kapacitet för ca 300 personer, färdigställdes . bidrog 2014–2020 med ett underrättelseförband och sedan med ett skyttekompani.109 2018 bidrog även med taktisk flygtransportförmåga bestående av ett flygplan av typen med tillhörande personal för drift och underhåll. Bidraget ingick i en samnordisk rotation tillsammans med och och utgjorde en del av det svenska stödpaketet till efter att den franska regeringen åberopat artikel 42.7 i EU-fördraget.110 Flygtransportförbandet FM02 som ingick i styrkebidraget stationerades i huvudstad beslutade på förslag av regeringen att det svenska styrkebidraget skulle bestå av ett lätt skyttekompani och en nationell 2013/14:189, bet. 2013/14:UFöU2, rskr. 2013/14:335. 109 Svar från Försvarsmakten i PM (FM2021-11200:3), .