urf · H9A5URF2 · 2022-05-18 00:00:00 — Biträdande kanslichefen är, under chefsJO, säkerhets-, säkerhetsskydds- och beredskapsansvarig samt ansvarar, under kanslichefen, för myndighetens arkiv. Biträdande kanslichefen utför särskilda utredningar efter beslut av chefsJO, bereder ärenden som tilldelas honom eller henne och biträder ombudsmännen i övrigt enligt chefsJO:s bestämmande. Biträdande kansli- chefen får i de ärenden som handläggs av honom eller henne besluta om remisser och annat utredningsförfarande. Biträdande kanslichefen får också på uppdrag av en ombudsman verkställa inspektion, dock med vissa begräns- ningar när det gäller framställning av anmärkningar och uttalanden. När den biträdande kanslichefen inte är i tjänst fullgörs hans eller hennes uppgifter av kanslichefen. Om inte heller kanslichefen är i tjänst får den biträdande kansli- chefen förordna en byråchef eller enhetschefen för som vikarierande biträdande kanslichef. , ekonomi- och lokalfrågor leds av ekonomichefen. Till enheten hör personal för ekonomi- och personaladministration, expedi- tionsassistenter och lokalvårdare. och arkiv leds av den biträdande kanslichefen. Till enheten hör huvudregistrator, registratorer och receptionist. Den biträdande kanslichefen leder även enheten för administrativ juridik. Till enheten hör en administrativ föredragande. Den biträdande kanslichefen leder och fördelar också arbete som utförs åt den administrativa avdelningen av andra före- dragande, exempelvis med analys av handlingar som kommer in till myndig- heten. It-enheten leds av en it- och it-säkerhetschef. Till enheten hör en system- förvaltare av JO:s ärendehanteringssystem, tillika it-support. Kommunikationsenheten leds av en informationschef. Till enheten hör en kommunikatör. Om chefsJO är förhindrad att utöva sin tjänst, ska den av de andra ombudsmännen som har varit ombudsman tjänstgöra i hans eller hennes ställe (jfr 16 § JO-instruktionen). Om någon av de andra ombuds- männen är förhindrad att utöva sin tjänst, ska chefsJO eller den ombudsman alternativt ställföreträdande ombudsman som chefsJO utser tjänstgöra i hans eller hennes ställe. Inom sitt ansvarsområde tar en ombudsman de initiativ som han eller hon anser vara påkallade. Ombudsmännen ska dock samråda med chefsJO om inspektioner och andra undersökningar som de avser att genomföra (jfr 5 § JO- instruktionen). Ombudsmännen samråder i övrigt när det finns behov av det. I fråga om beslut och inspektionsprotokoll gäller i huvudsak följande. En ombudsmans slutliga beslut ska undertecknas av ombudsmannen och ingå i registraturet. En kopia av beslutet ska tillföras akten i ärendet. Motsvarande gäller när ett slutligt beslut fattas med stöd av bemyndigande. En kopia av beslutet ska skickas till klaganden och, i förekommande fall, till myndigheter och tjänstemän som yttrat sig i ärendet eller som beslutet särskilt rör (10 § andra stycket). En ombudsman får bestämma att beslutet ska tillkännages på annat sätt eller att beslutet inte behöver skickas till klaganden (10 § tredje stycket). Bestämmelser om ordningen för prövning av begäran om utlämnande av allmänna handlingar respektive utlämnande av allmänna handlingar finns i 11 och 12 §§. Regler om öppethållande, expeditions- och telefontider finns i 13 §. I 14 § anges att arbetsuppgifterna för vissa anställda framgår av särskilda befattnings- och arbetsbeskrivningar samt av delegationsbeslut och att annan delegerad beslutsrätt regleras i dokumentet Regler för rätten att besluta i ekonomi- och personaladministrativa frågor hos ombudsmän – JO (besluts- och delegationsordning).15 15Detta dokument är ersatt av ett dokument med rubriken och delegations- ordning för ekonomi- och personaladministrativa frågor hos ombudsmän (), JO:s ärende med dnr ADM 63-2022. 2.5.5 Jäv och bisysslor Ombudsmännen är undantagna från lagen (1994:260) om offentlig anställning, , och bisysslereglerna i den lagen gäller därför inte för dem (jfr 3 § 2 ). gäller dock för anställda hos JO, som alltså inte får ha förtroendeskadande bisysslor och måste lämna uppgifter till JO om bisysslor som kan vara förtroendeskadliga (jfr 7–7 c §§ ). När det gäller ombudsmännen finns inte heller någon annan lagstiftning om bisysslor eller innehav av egendom och anmälan av finansiella instrument. JO har dock utarbetat egna riktlinjer om detta. I riktlinjen om jäv/intressekonflikter, bisysslor och mutor16 anges således bl.a. att det inte finns någon författningsbestämmelse som direkt reglerar jävsfrågor hos JO, men att förvaltningslagens regler kan ligga till grund vid en bedömning. Det noteras att ombudsmännen och deras medarbetare ska vara särskilt uppmärksamma på att inget kan uppfattas som otillbörligt. I fråga om jäv ges exempel på omständigheter där det finns anledning att särskilt uppmärksamma om en jävssituation föreligger, bl.a. släktskap, vän- skap, ovänskap och om ärendet rör medarbetarens tidigare arbetsplats. Det anges att medarbetaren är skyldig att anmäla omständigheter som kan antas utgöra jäv. Om det är fråga om jäv får medarbetaren inte delta i hand- läggningen av ärendet. Vidare ges anvisningar om hanteringen av ett ärende i en jävssituation. I fråga om bisysslor noteras bl.a. att det är avgörande för verksamheten att allmänheten och myndigheterna har förtroende för JO. I riktlinjen ges också exempel på bisysslor som har godtagits och sådana som inte har godtagits. Exempelvis har som bisyssla eller uppdrag godtagits författare till juridisk litteratur, föreläsare, deltagare i kommunala nämnders seminarier om ärende- handläggning samt sekreterare i nämnder och organisationer som inte står under JO:s tillsyn. Som exempel på bisyssla eller uppdrag som, med något undantag, normalt sett inte har godtagits nämns bl.a. deltagande som expert eller sakkunnig i statliga utredningar – dock att sådana uppdrag har fått full- följas ifall vederbörande har haft uppdraget när han eller hon tillträdde sin anställning hos JO – och utredningsuppdrag från regeringen. Ombudsmännen är enligt kollektivavtal skyldiga att lämna uppgifter till riksdagsstyrelsen om och i vilken omfattning de innehar eller avser att åta sig bisysslor.17 Enligt 3 § andra stycket i avtalet får riksdagsstyrelsen besluta att en ombudsman helt eller delvis ska upphöra med en bisyssla, eller avstå från att åta sig en bisyssla som inverkar hindrande på arbetet. I sammanhanget noteras att riktlinjen även innehåller regler om gåvor. 16 ombudsmän, om jäv/intressekonflikter, bisysslor och mutor, dnr ADM 196-2017. 17 Avtal om beslut av riksdagsstyrelsen, riksbanksfullmäktige och till ombudsmän och riksrevisorerna om avlöningsförmåner m.m. för vissa högre anställningar m.fl. Bilaga till förhandlingsprotokoll dnr 231-2375-2010/11. I42 kap. 1–4 §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, finns sekretessbestämmelser för JO:s tillsynsverksamhet. Grundtanken bakom regleringen är att JO:s verksamhet, på grund av dess art och ändamål, bör bedrivas under största möjliga öppenhet och insyn. Enligt 42 kap. 1 § andra stycket gäller sekretess inte i något fall beslut av en justitieombudsman som innebär att ett ärende avgörs. Det finns alltså en mycket långtgående presumtion för offentlighet när det gäller uppgift i en handling som har lämnats in till JO av en enskild. Således anges i 42 kap. 2 § 1 OSL att för uppgift i en handling som har lämnats in till JO av en enskild gäller sekretess enligt 15 kap. OSL endast om det kan antas att riket lider betydande men om uppgiften röjs. Vidare anges i 42 kap. 2 § 2 OSL att sekretess till skydd för enskilds personliga förhållanden gäller endast om en sekretessbestämmelse till skydd för sådana förhållanden skulle ha varit tillämplig hos den myndighet som ärendet får anses avse och det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider betydande men om uppgiften röjs. Genom en hänvisning i 42 kap. 3 § OSL gäller vissa av OSL:s bestäm- melser om förundersökningssekretess även i JO:s verksamhet när JO har beslutat att inleda en förundersökning. Dessa bestämmelser är 18 kap. 1–4 §§ och 35 kap. 1, 2 och 6–10 §§ OSL. Sekretess för uppgift som förekommer i en handling som JO har fått från en myndighet överförs från myndigheten till JO när uppgiften lämnas dit i ärenden i JO:s tillsynsverksamhet (42 kap. 4 § OSL). Detta är viktigt, bl.a. mot bakgrund av JO:s oinskränkta rätt enligt 13 kap. 6 § RF att få tillgång till domstolars och förvaltningsmyndigheters protokoll och handlingar. Det före- skrivs dock en viktig begränsning. Om uppgiften förekommer i en handling hos JO som har upprättats med anledning av JO:s tillsynsverksamhet gäller sekretess endast om ett särskilt kvalificerat skaderekvisit är uppfyllt. För och dess myndigheter finns bestämmelser om säkerhetsskydd dels i säkerhetsskyddslagen (2018:585), dels i lagen (2019:109) om säker- hetsskydd i och dess myndigheter, här benämnd lag. Dessa lagar är alltså tillämpliga i bl.a. Enligt 1 kap. 3 § första stycket säkerhetsskyddslagen ska endast bestäm- melserna om säkerhetsskyddsklasser i 2 kap. 5 §, säkerhetsprövning i 3 kap. och säkerhetsintyg i 5 kap. gälla för och dess myndigheter. Vidare framgår av bestämmelsen att lag ska gälla i övrigt för och dess myndigheter. lag definieras inledningsvis tre centrala begrepp för säkerhets- skyddslagstiftningen: säkerhetskänslig verksamhet, säkerhetsskydd och säker- hetsskyddsklassificerade uppgifter (2 §). I den mån JO bedriver säkerhetskänslig verksamhet ska myndigheten göra en säkerhetsskyddsanalys, varvid behovet av säkerhetsskydd ska utredas (jfr 3 § första stycket lag). Med utgångspunkt i säkerhetsskyddsanalysen ska JO vidta de säkerhets- skyddsåtgärder som behövs med hänsyn till verksamhetens art och omfattning, förekomsten av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter och övriga omstän- digheter (jfr 3 § andra stycket lag). I 5–9 §§ lag anges vad som avses med säkerhetsskyddsåtgärderna informationssäkerhet, fysisk säkerhet och personalsäkerhet. Således ska informationssäkerheten dels förebygga att säkerhetsskyddsklassificerade upp- gifter obehörigen röjs, ändras, görs otillgängliga eller förstörs, dels förebygga skadlig inverkan i övrigt på uppgifter och informationssystem som gäller säkerhetskänslig verksamhet. Genom fysisk säkerhet ska förebyggas bl.a. att obehöriga får tillträde till områden eller byggnader där de kan få tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller där säkerhetskänslig verksamhet i övrigt bedrivs. Personalsäkerhet ska bl.a. förebygga att personer som inte är pålitliga från säkerhetssynpunkt deltar i en verksamhet där de kan få tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller i en verksamhet som av någon annan anledning är säkerhetskänslig. Av 2 kap. 5 § säkerhetsskyddslagen följer att säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som förekommer hos JO ska delas in i säkerhetsskyddsklasser utifrån den skada som ett röjande av uppgifterna kan medföra för säkerhet. I bestämmelsen anges hur indelningen i olika säkerhetsskyddsklasser ska göras. Den som genom en anställning eller på något annat sätt hos JO ska delta i säkerhetskänslig verksamhet ska säkerhetsprövas (3 kap. 1 § säkerhetsskydds- lagen). Säkerhetsprövningen syftar bl.a. till att klarlägga om en person kan antas vara pålitlig från säkerhetssynpunkt och att identifiera eventuella sårbar- heter i säkerhetshänseende (3 kap. 2 § säkerhetsskyddslagen). En säkerhets- prövning ska innefatta grundutredning och kan även innefatta registerkontroll och särskild personutredning (3 kap. 3 § säkerhetsskyddslagen). Närmare bestämmelser om registerkontroll och särskild personutredning finns i 3 kap. 13–18 §§ säkerhetsskyddslagen. En anställning eller något annat deltagande i säkerhetskänslig verksamhet hos JO ska placeras i säkerhetsklass i den utsträckning som följer av 3 kap. 6– 10 §§ säkerhetsskyddslagen (jfr 3 kap. 5 § säkerhetsskyddslagen). JO utfärdar säkerhetsintyg och beslutar om registerkontroll enligt 5 kap. 1 och 2 §§ säkerhetsskyddslagen för personer som deltar i myndighetens verksamhet (jfr 11 § andra stycket lag). Av 12 § lag följer att JO i vissa upphandlingar behöver teckna ett säkerhetsskyddsavtal med leverantören. Det är också JO:s uppgift att inom sitt verksamhetsområde se till att de som berörs av bestämmelserna lag informeras om innehållet i lagen och ges utbildning i frågor om säkerhetsskydd (13 § lag). JO får vidare meddela de närmare föreskrifter som behövs för myndig- hetens tillämpning av lag och säkerhetsskyddslagens bestämmelser om säkerhetsskyddsklasser, säkerhetsprövning och säkerhetsintyg (14 § andra stycket lag).18 I sammanhanget noteras följande: beslutade riksdagsstyrelsen att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en fortsatt översyn av regelverket om säkerhetsskydd i och dess myndigheter (dnr 1971-2019/20). överlämnade utredningen sitt betänkande Kompletteringar till regelverket om säkerhetsskydd i och dess myndigheter (2020/21:URF3) till riksdagsstyrelsen. I sin framställning till 2021/22:RS5 Kompletteringar till regel- verket om säkerhetsskydd i och dess myndigheter föreslår riksdags- styrelsen ändringar lag och i säkerhetsskyddslagen. Ändringarna innebär bl.a. följande: –Det ska ske en granskning av myndigheternas efterlevnad av regelverket om säkerhetsskydd och av det interna regelverkets ändamålsenlighet. –, , ombudsmän respektive ska ha en säkerhetsskyddschef. –Det införs en skyldighet att skyndsamt anmäla säkerhetshotande händelser och verksamhet i den egna verksamheten till Säkerhetspolisen. –myndigheter ska ingå säkerhetsskyddsavtal i fler situationer. –myndigheter ska göra en särskild säkerhetsskyddsbedömning och pröva lämpligheten av utkontrakteringar och liknande förfaranden som kräver säkerhetsskyddsavtal, samt i vissa fall samråda med Säkerhets- polisen. Riksdagsstyrelsens förslag behandlas i betänkande 2021/22:KU19. 2.5.8 Ersättning till ombudsmän Vid omorganisationen av den statliga revisionen 2002 inrättades Riks- revisionen som en myndighet under . I samband med myndighetens tillkomst inrättades på initiativ en särskild av riksrevisorernas löner och vissa andra anställningsförmåner för dem, till riksrevisorerna. Enligt utskottets mening var det angeläget att riksrevisorernas anställningsförmåner bestämdes på ett sätt som inte kunde anses inkräkta på deras oberoende. Den särskilda nämnden inrättades därför efter mönster av hur arvodena bestämdes för statsråden och riksdagsledamöterna.19 18 I 2020/21:URF3 (s. 77 f.) anförs bl.a. följande. ”JO har inte några myndighetsgemensamma föreskrifter om säkerhetsskydd. Inom de delar av verksamheten där säkerhetskänslig information förekommer finns dock internt utarbetad praxis för hanteringen av sådan information. Arbetet med att ta fram skriftliga rutiner och föreskrifter har pågått och är långt framskridet.” 2002/03:KU12 s. 16. bestämdes justitieombudsmännens löner av riksdags- styrelsen. Vid en årlig lönerevision behandlades ombudsmännens löner tillsammans med lönerna till riksdagsdirektören, riksdagsdirektörens ställ- företrädare (kanslichefen i kammarkansliet), administrativa direktören och förhandlingschefen vid riksdagsförvaltningen. I sin framställning till 2006/07:RS1 Fastställande av löner för ombudsmän konstaterade riksdagsstyrelsen emellertid att det fanns goda skäl för att även justitieombudsmännens löner och övriga anställningsförmåner skulle bestämmas på ett sätt som inte riskerade att inkräkta på deras oberoende ställning. Riksdagsstyrelsen föreslog därför att löner skulle få fastställa även ombudsmännens löner och övriga anställningsvillkor. Nämnden skulle också byta namn till till ombudsmän och riksrevisorerna. Riksdagsstyrelsens förslag bereddes av konstitutionsutskottet.20 Utskottet tillstyrkte förslagen och beslutade i enlighet med förslagen.21 Således bestäms det belopp som ska betalas i lön till justitieombudsmännen av till ombudsmän och riksrevisorn. Nämnden, som alltså är en myndighet under , ska också besluta om avgångsersättning och om övriga anställ- ningsförmåner (1 § lagen [2012:882] med instruktion för till ombudsmän och riksrevisorn). Nämndens beslut får inte över- klagas (16 §). Nämnden består av en ordförande och två övriga ledamöter. De väljs var för sig av efter ett ordinarie val till för tiden till dess att ett nytt val till nämnden har ägt rum. Om en ledamot av sjukdom eller annan orsak blir förhindrad att utföra sitt uppdrag, väljer en person i hans eller hennes ställe så länge hindret varar. (Se 13 kap. 16 § RO.) Val av ledamöter till nämnden bereds av (tilläggsbestämmelse 13.16.1 i riksdagsordningen). Enligt 12 § lag ska nämnden lämna en redogörelse till för sin verksamhet under det senaste kalenderåret. Nämnden reviderar lönerna till justitieombudsmännen. Av nämndens verksamhetsredogörelse framgår att revisionen bereds genom att nämndens sekreterare tar fram uppgifter om aktuella avtal som träffats på arbetsmarknaden med tonvikt på de offentliga avtalsområdena.22 Vidare sammanställs viss statistik för att möjliggöra jämförelser med löneläget för likartade högre befattningar på det statliga området. I verksamhetsredogörelsen anges även att justitieombudsmännen före nämndens interna överläggningar får möjlighet att kommentera sin verksam- het, viktigare händelser och förändringar inom sitt område. De kan då också ge sin syn på lönesituationen. Detta följer även av 6 § i nämndens arbets- ordning, där det föreskrivs att befattningshavare, vars löner och andra anställ- 2006/07:KU21. 2006/07:172–174. 2020/21:NL1. ningsförmåner beslutas av nämnden, före avgörandet i lämplig form ska ges möjligheter att framföra synpunkter. har justitieombudsmännen en månadslön om och chefsJO en månadslön om . Nämndens verksamhetsredogörelse bereds och behandlas på sedvanligt sätt i . Redogörelsen bereds i . Enligt 1 § riksdagsstyrelsens föreskrift (RFS 2016:8) om tillämpningen av förordningen (2016:411) om tjänstepension, inkomstgaranti och avgångs- vederlag till myndighetschefer ska föreskriften tillämpas på arbetstagare som efter beslut av och dess myndigheter har tillträtt chefsanställning när anställningen är tidsbegränsad enligt 9 § 1 anställningsförordningen (1994:373). Av 2 § föreskriften följer bl.a. att förordningen (2016:411) om tjänstepension, inkomstgaranti och avgångsvederlag till myndighetschefer ska gälla för arbetstagare som avses i 1 §, dock endast om inte annat följer av beslut av till ombudsmän och riksrevisorn. 2.5.9 Budgetprocessen och anslaget till JO Budgetprocessen innebär i huvudsak att regeringen lämnar budgetförslag till i propositioner, varefter behandlar förslagen och fattar beslut om dem. Enligt 9 kap. 2 § RF lämnar regeringen således en budgetproposition till och i 9 kap. 5 § första stycket RO anges att regeringen ska lämna en proposition med förslag till statens inkomster och utgifter för det kommande budgetåret (budgetproposition). Budgetåret sammanfaller med kalenderåret. Budgetpropositionen ska lämnas , med undantag då riksdagsval hålls eller september (se tilläggsbestämmelse 9.5.1 i riksdagsordningen). beslutar om budget för det följande budgetåret eller, om det finns särskilda skäl, för en annan budgetperiod. beslutar därvid om en beräkning av statens inkomster och om anslag för bestämda ändamål. (Se 9 kap. 3 § första stycket RF.) Anslag och inkomster får inte användas på annat sätt än vad har bestämt (9 kap. 7 § RF). Budgetpropositionen ska innehålla en finansplan och ett förslag till beslut om statens budget. I förslaget till statens budget ska utgifterna hänföras till utgiftsområden som anslagen ska fördelas på, om inte med stöd av 11 kap. 18 § RO genom lag har beslutat något annat. (Se 9 kap. 5 § andra stycket RO.) Utgifterna i statens budget är indelade i 27 utgiftsområden med ca 650 anslag. De särskilda utgiftsområden till vilka statens utgifter ska hänföras anges i tilläggsbestämmelse 9.5.3 i riksdagsordningen. Beslut om vilka ändamål och verksamheter som ska innefattas i ett utgiftsområde fattas i samband med beslut med anledning av den ekonomiska vårpropositionen med förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken, som regeringen ska lämna (tilläggsbestämmelse 9.5.2 och 9.5.3 i riksdagsordningen). Inom utgiftsområde 1 lämnar regeringen, riksdagsstyrelsen, JO och förslag om anslag inom utgiftsområdet. Förslag till anslag för JO:s verksamhet lämnas således i utgiftsområde 1 . Av 11 kap. 15 § andra stycket RO följer att ett ärende som gäller statens budget för närmast följande budgetår ska avgöras före budgetårets början, om det ”inte utan olägenhet för beslut om statens budget kan avgöras senare”. För beslut om statens budget tillämpas den s.k. rambeslutsprocessen, om inte genom lag har beslutat något annat (11 kap. 18 § RO). Ram- beslutsprocessen innebär att beslut om statens budget för det närmast följande budgetåret fattas i två steg (11 kap. 18 § RO). I första steget i budgetprocessen fastställer genom ett enda beslut bl.a. en utgiftsram för varje utgifts- område. Utgiftsramen anger det belopp som utgiftsområdets anslag högst får uppgå till. I det andra steget fastställer genom ett enda beslut hur anslagen för varje utgiftsområde ska fördelas inom utgiftsramen. I detta steg beslutas även om bemyndiganden om ekonomiska åtaganden. Budgetförslagen för utgiftsområde 1 bereds av konstitu- tionsutskottet (se bilagan till riksdagsordningen, tilläggsbestämmelse 7.5.1 punkt 1 j). Det är alltså som föreslår för hur anslagen ska fördelas inom utgiftsområdesramen när det gäller detta utgifts- område, som alltså innefattar bl.a. anslaget till JO. Som redan har framgått, fastställer sedan fördelningen genom ett beslut. Ytterligare bestämmelser om budgetprocessen finns bl.a. i budgetlagen (2011:203). Se även lagen (2016:1091) om budget och ekonomiadministration för myndigheter (avsnitt 2.5.10). JO:s verksamhet finansieras genom anslag via statens budget. JO upprättar sitt eget förslag till anslag på statens budget.23 I ett dokument som beskriver JO:s årliga process för planering och uppföljning av verksam- heten24 ges en schematisk bild av bl.a. budgetprocessen. Av dokumentet framgår i huvudsak följande: JO:s budgetäskande – dvs. förslag till anslag på statens budget – tas fram av JO:s administrativa direktör25 och kanslichefen. Den administrativa direktören påbörjar arbetet med att ta fram budgetäskandet , och arbetet fortsätter . Underlagen för budgetäskandet utgörs av de strategier som JO har beslutat när det gäller långsiktiga mål för verksamheten och de eventuella åtgärder som ska vidtas efter uppföljningen 23Enligt 2 § första stycket 1 lagen (2011:745) med instruktion för ska , om annat inte är särskilt föreskrivet, upprätta förslag till anslag på statens budget för och . Det följer alltså av bestämmelsen att det inte är uppgift att upprätta förslag till anslag på statens budget för JO. 24Riksdagens ombudsmäns (JO) process för planering och uppföljning av verksamheten, fastställt enligt beslut av dåvarande chefsJO (dnr ADM 271-2018). 25Denna funktion har numera i huvudsak ersatts av en ekonomichefsfunktion. av den riskanalys som utförs i verksamheten. Budgetäskandet diskuteras på plenum och beslutas av chefsJO . Därefter lämnar JO sitt budgetäskande till – Statsrådsberedningen, förvaltnings- chefens kansli – som regel . I budgetäskandet beräknar JO hur stora utgifterna väntas bli och hur de ska finansieras samt redovisar uppgifter om bl.a. investeringar. JO:s årliga förslag till anslag på statens budget leder i regel inte till några särskilda kontakter med . har det dock utvecklats en praxis som innebär att chefsJO informerar om verksamheten och om JO:s budgetäskande. ChefsJO beslutar alltså om bl.a. förslag till anslag på statens budget för ombudsmännen (12 § JO-instruktionen).