rfr · H90WRFR11 · 2022-05-13 00:00:00 — vaccinerat eller har växt dåligt eller hur barnet själv beskriver hur det mår. ställer sig till och med frågande till om LVU-undersökningarna borde finnas över huvud taget, sett ur medicinsk synvinkel, eftersom det mycket sällan finns några hinder för placering av hälsomässiga skäl.100 Den efterfrågade informationen går att få in på annat sätt, menar han, t.ex. genom en snabb konsultation med en skolsköterska eller BVC-sköterska. över att LVU-undersökningarna uppges sakna värde ur medicinskt perspektiv pekar han också på att förekomsten av flera undersökningar leder till risk för Vidare menar han att det inte heller är effektivt eller lämpligt för barnet att först göra ett mindre omfattande läkarbesök inför en eventuell pla- cering och sedan göra den mer omfattande i ett senare skede. Utifrån dessa resonemang har man i fallstudieregionen valt att genomföra en mer omfattande hälsoundersökning, när man ändå träffar barnen. behövs ett skyndsamt läkarbesök som en del i underlaget inför beslut om en placering ska hälsoundersökningen alltså kunna ersätta det. medveten om att tillvägagångssättet kan ”ha rört till det” och att det därigenom bidragit till att det är svårt att förstå vad som är vad.101 Flera av utvecklingsledarna i landet instämmer i läkarens bild av innehållet Bilden bekräftas också i en minnesanteckning i akten inför beslut om nya föreskrifter och allmänna råd om hälso- Där pekar t.ex. en enhetschef i en kommuns individ- och familjeomsorg på att det i utlåtanden från de hälsoundersökningar som görs i samband med LVU ofta står ”utan anmärkning” och inget annat.102 Hälsoundersökningarna är således mer omfattande än läkarundersökning- arna enligt LVU men kan också uppfattas vara för omfattande. chefen för barn- och ungdomsmedicinska mottagningarna i fallstudieregionen menar att de innebär ett ”orimligt uppdrag” utifrån de förutsättningar som re- Den ansvarige läkaren instämmer och menar att det t.ex. är svårt att få en bild av den psykiska hälsan på de som regionen avsatt för hälsoundersökningar, och särskilt om inte barnet är öppet och berättar. uttrycker också frustration i att behöva bedöma ett barns psykiska och orala hälsa utan att ha med en psykolog eller tandläkare. därför begränsad till att bedöma barnets funktionsnivå, om barnet kan ta sig till skolan och om barnet sover och äter. Självdestruktivt beteende eller miss- bruk är exempel på saker som däremot kan vara svåra att fånga utan psyko- logisk kompetens, menar läkaren. Regionens hälsoundersökningar, formulerade i egna pm, har en omfattning som enligt läkaren i fallstudieregionen liknar föreskrift. styrelsens stödmaterial BBIC Anvisningar för läkarundersökningar103 som kom 2006 har väglett arbetssättet. Materialet är framtaget av en barnhälso- vårdsläkare och är sedan reviderat av i samråd med en skol- Intervju medicinskt ledningsansvarig läkare i fallstudieregionen, . Intervju med ansvarig läkare i fallstudieregionen, . (2018). BBIC Anvisningar för läkarundersökningar är en bilaga kopplad till Riktlinje Hälsoun- dersökning inför placering eller utredning och kom 2006. 4 RUTINER OCH DET PRAKTISKA GENOMFÖRANDET AV HÄLSOUNDERSÖKNINGAR Som framgick av figur 4 togs materialet bort 2015. Länken till materialet finns på regionens webbplats (men kan ändå hittas via en annan regions webbplats). Enligt en socialsekreterare i fallstudiekommunen ser man inte alltid att det är ett tillräckligt stort mervärde att göra en hälsoundersökning som bara omfattar den fysiska hälsan och som t.ex. saknar en psykologisk utredning (även om det finns exempel på när hälsoundersökningen lett till upptäckt av tidigare okända medicinska problem som därigenom kunnat hanteras). Nästan alla barn och unga som placeras skulle ha behov av neuropsykiatriska utredningar och mer omfattande undersökningar skulle öka motivationen att begära hälsoundersökningar, menar han.104 Två utvecklingsledare i två andra län har också tagit upp att socialsekreterare i deras län uppfattar hälsoundersökningarna – såsom de utförs i länet – som för smala.105 En läkare i som intervjuats utifrån den omfattning på undersökningarna som regionen har håller delvis med om resonemanget att hälsoundersökningarna behöver vara omfattande för att de ska uppfattas ge mervärde. Han ifrågasätter dock att det bara är neuropsykiatriska besvär som man behöver utreda. Barnet kan ha en problematik som grundar sig i trauma, som han menar att även barn- och ungdomspsykiatrin är dåliga på att diagnostisera. Bristen på tillgång till barn- och ungdomspsykiatrin var något som nämndes redan i direktivet till utredningen som låg till grund för lagändringarna. I direktivet framhölls bl.a. att det saknas kunskap om hur hälso- och sjukvårdsfrågor ska hanteras, vilket leder till att unga på de särskilda ungdomshemmen har svårt att få adekvat hjälp, särskilt från barn- och ungdomspsykiatrin.106 Regeringen ansåg att bestämmelsen om hälsoundersökning var en viktig del för att säkerställa att placerade barn får en god vård inom ramen för samhällets ansvar. 4.5 När är en undersökning obehövlig? I socialtjänstlagen framgår att socialnämndens skyldighet att underrätta regionen om att ett barn eller en ung person ska erbjudas en hälsoundersökning är villkorad. Om hälsoundersökningen bedöms vara ”obehövlig” faller nämndens skyldighet bort.107 I förarbetena till lagen framgår exempel på när en hälsoundersökning kan bedömas som obehövlig. Ett är när barnet eller den unge genomgått en hälsoundersökning . Ett annat exempel är om barnets eller den unges placering förväntas bli mycket kortvarig. Ett tredje exempel är när barnet eller den unge redan erbjudits en hälsoundersökning med stöd av lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. 104Besök på i fallstudiekommunen, –. 105Utvecklingsledare 8 och 15. 2012:79 s. 6. 10711 kap. 3 a § SoL. 4 RUTINER OCH DET PRAKTISKA GENOMFÖRANDET AV HÄLSOUNDERSÖKNINGAR barnet eller den unga har genomgått i sådant fall behöver motsvara den hälso- undersökning som avses generellt för placerade barn och unga.108 Den lokala rutinen i fallstudielänet fastställdes efter att lagen trätt i kraft, men innan föreskrifter och allmänna råd trätt i kraft. nen framgår det att om socialsekreteraren bedömer att det finns brister eller oro kring barnets hälsa, kan det bli aktuellt att en hälsoundersökning ska ge- Det framgår vidare att om socialsekreteraren bedömer att det inte finns någon oro behöver ingen hälsoundersökning göras, utan man kan i stället utgå från konsultationsdokumentet. Rutinen som gällde vid intervjutillfället medförde alltså att alla barn och unga inte behöver en hälsoundersökning om det redan finns god kunskap om barnets hälsa, exempelvis om en skolsköterska inom elevhälsan som känner ett barn har gjort ett grundligt hälsosamtal i sjuan kan det vara så att en hälsoundersökning inte behövs. I de hälsosamtalen, menade läkaren i fallstudieregionen, tittar man på psykosociala symptom, huvudvärk och mag- värk, skolnärvaro, skolprestationer och barnets egna utsagor om hur han eller Om det hälsosamtalet var välgjort och genomfört och inte ger upphov till oro kunde man alltså bedöma att en hälsoundersökning inte Alla elever i , grundsärskolan och specialskolan ska enligt skollagen erbjudas minst tre hälsobesök och i gymnasieskolan minst ett hälso- I dessa ingår att bedöma elevens allmänna hälsotillstånd, tillväxt, ut- veckling och inlärning. Målet är att tidigt upptäcka elever i behov av stöd eller insatser i något avseende.109 Den mindre strikta tillämpningen av regelverket som fallstudielänet använ- der är en rest av det gamla arbetssättet som fanns innan föreskriften kom på Det innebär att socialsekreterarnas egna bedömningar av barns behov påverkar när en hälsoundersökning ska göras. Socialsekreterare kan t.ex. göra bedömningen att hälsoundersökningar inte ger det underlag som behövs för att ge barnet tillgång till barn- och ungdomspsykiatrin och därmed anse att den är De kan också göra bedömningen att en hälsoundersökning inte kommer att ge mer kunskap om barnets hälsa än den som redan finns, t.ex. genom de ordinarie BVC-kontrollerna och tandvård, eller elevhälsans hälso- Flera utvecklingsledare är kritiska till att socialsekreterarna gör egna be- dömningar av när man har tillräcklig kunskap om barnets hälsa.110 Det är t.ex. svårt att avgöra om barnets problem beror på arv eller miljö och familjeförhål- landen, och det är något som behöver diskuteras mellan professionerna för att få en gemensam förståelse över verksamhetsgränserna, menar en utvecklings- 2016/17:59 s. 33–35 och 51. och (2016) s. 127. Exempelvis utvecklingsledare 6, 14 och 19. 111 Utvecklingsledare 19. 4 RUTINER OCH DET PRAKTISKA GENOMFÖRANDET AV HÄLSOUNDERSÖKNINGAR Förståelsen byggs också upp genom samtal med barnet. I en intervju med en ung person som varit familjehemsplacerad lyfte hon fram att det tagit för henne att få en psykiatrisk diagnos. Det är först , med hennes nuvarande socialsekreterare, som hon upplever att bup och försökt lära känna henne och att de tidigare bara ”letade fel”.112 Förståelse för barnets eller den ungas perspektiv behövs alltså också, utöver ovan nämnda förståelse över verksamhetsgränserna. 4.6 Vårdgivaren inhämtar underlag Enligt föreskrifter om hälsoundersökningar som trädde i kraft ska vårdgivaren först hämta in underlag från förlossningsvården, elevhälsan, barnhälsovården, tandvården, barn- och ungdomspsykiatrisk verksamhet och barn- och ungdomsmedicinsk verksamhet. Vårdgivaren ska också hämta in underlag från socialnämndens personakt om barnets eller den unges fysiska, psykiska och orala hälsa. Detta underlag ska ge en bild av barnets eller den unges hälsohistoria, tidigare behandlingar och eventuell ohälsa. Syftet är att vårdgivaren ska få en så heltäckande bild som möjligt av vilka behov barnet eller den unge kan ha och hur pass omfattande hälsoundersökningen behöver vara.113 Det har funnits mycket diskussioner bland utvecklingsledarna och i fallstudielänet om vem det är som ska begära in de underlag som behövs inför en hälsoundersökning, och särskilt vid utomlänsplaceringar.114 Det enda behöver ta fram, som barnsjuksköterskorna i fallstudieregionen har uppfattat det, är det underlag som regionen själva inte kan ta fram, dvs. journalanteckningar från BVC och elevhälsan. Barnsjuksköterskorna behöver också veta om journalen ska vara låst, och att förmedlar tiden för besöket till de som ska vara med. För socialsekreterarna som intervjuats var bilden dock en annan, nämligen att det är olika dokument som vårdgivaren vill ska skickas in. Såväl socialsekreterare som utvecklingsledare har nämnt situationer där i kontakt med vårdgivaren om vem som ska inhämta underlag eller annat frågar ”Hur vill ni ha det?” och får svaret ”Vad behöver ni?”. Socialsekreterarna har kontakt med vårdgivare inte bara i den egna regionen utan med andra som i sin tur har andra överenskommelser och rutiner. Dessa rutiner kan vara utformade efter föreskrift men kan också vara äldre än så. Socialsekreterarnas bild av vilken dokumentation vårdgivaren behöver speglar inte bara den egna regionen utan vårdgivare i hela landet. Vilken information som vårdgivaren ska hämta in från personakt väcker många frågor. Av förarbetena till föreskriften framgår att för- 112Intervju med ung person som varit boende i flera olika familjehem, . 113Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om hälsoundersökningar av barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet (HSLF-FS 2019:19). 114Intervju med socialtjänstchefer i fallstudiekommunen , samt återkommande tema i intervjuer med utvecklingsledarna. 4 RUTINER OCH DET PRAKTISKA GENOMFÖRANDET AV HÄLSOUNDERSÖKNINGAR kunskapen om barnets hälsohistoria och annan bakgrund är viktig för att kunna anpassa och utföra undersökningen på ett bra sätt i det enskilda fallet. framgår dock inte vilken aktör som ska samla in underlaget.115 I fallstudielänets överenskomna rutiner för hälsoundersökningar finns län- kar till de tre konsultationsdokumenten i BBIC som nämndes ovan. tionsdokumenten, framgår det av rutinerna, ger stöd i vad socialsekreteraren kan ta upp inom ramen för en konsultation med BVC, elevhälsan eller tand- Konsultationsstödet innehåller frågor om barnets fysiska och psykiska hälsa som socialsekreteraren kan ställa till den personal som har god kontakt Frågorna kan med fördel användas som stöd vid en intervju. gorna rör exempelvis tidigare hälso- och sjukvård och vaccinationer, barnets känslor och beteende samt föräldrarnas förmåga. Den som konsulteras ska vi- dare, utifrån sin kännedom om barnet, också göra en sammanfattande bedöm- ning av om barnet är i behov av stöd från eller någon annan 4.7 Samtycke när vårdgivaren genomför hälsoundersökning När underlagen är inhämtade ska, enligt föreskrifter och allmänna råd, en läkare eller sjuksköterska genomföra hälsoundersökningen utifrån de inhämtade underlagen och samtal med barnet. Det som kan uppstå i detta skede är att det kan vara svårt att motivera barnet eller den unge att medverka, att barnet eller den unge inte kommer och att socialsekreteraren då måste boka om tiden. Många ungdomar vill inte bli hälsoundersökta, menar socialsekreterare i fallstudiekommunen, särskilt om de själva inte upplever att de har ohälsa. Det har uppstått många frågetecken kring vad som gäller för inhämtande av samtycke till hälsoundersökningar från vårdnadshavare. Socialsekreterare i fallstudiekommunen lyfter fram att de upplever oklarheter gällande inhämtande av samtycke från vårdnadshavare (och den unge om han eller hon fyllt ) om insatser som är beslutade. Det är t.ex. oklart vilka blanketter som vårdnadshavare ska fylla i för att medge samtycke, vad som ska göras om man inte får tag i vårdnadshavarna och hur samtycke går till när det handlar om tvångsvård. För hälso- och sjukvården är frågan om samtycke inget problem, menar barnsjuksköterskorna i fallstudieregionen, eftersom ”samtycke” anses finnas när en person kommer på en undersökning. Det krävs inget formellt samtycke. Det är framför allt att få till ett samtycke från vårdnadshavare som upplever som ett problem. En utvecklingsledare i ett annat län menar att socialsekreterare med denna bild verkar blanda ihop beslutade insatser inom (insatser som kan genomföras i öppenvård och frivilliga placeringar) med vem som ska inhämta samtycke till inhämtande av uppgifter och till hälsoundersökning. Att initiera en hälsoundersökning är inte en 115 (2019a). 4 RUTINER OCH DET PRAKTISKA GENOMFÖRANDET AV HÄLSOUNDERSÖKNINGAR ”beslutad insats” från sida. Dessutom, menar utvecklingsledaren, finns det inget formkrav på samtycke vare sig inom eller hos vårdgivare – ett samtycke kan vara antingen skriftligt eller muntligt (muntligt kan dokumenteras i journal). Andra gånger samtycker vårdnadshavaren, barnet eller den unge inte till behövlig vård, vilket kan leda till en ansökan om tvångsvård enligt LVU. Utvecklingsledaren menar däremot att det är oklart vad man kan, får och bör göra i samband med att ett barn t.ex. är placerat på hemlig ort och vårdgivare inte alls ska kontakta vårdnadshavare för samtycke till inhämtande av uppgifter eller samtycke till undersökning.116 4.8 Vårdgivaren gör ett utlåtande till Enligt föreskrifter och allmänna råd om hälsoundersökningar ska vårdgivaren, utifrån den genomförda hälsoundersökningen, göra en bedömning av barnets fysiska, psykiska och orala hälsotillstånd, samt bedöma om det finns tecken på funktionsnedsättningar. Bedömningen ska också omfatta barnets vårdbehov. Den ska vidare dokumenteras i ett utlåtande som socialnämnden ska få ta del av, om det inte finns hinder enligt bestämmelser om sekretess i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) eller tystnadsplikt i patientsäkerhetslagen (2010:659). Hur utlåtandet utformas beskrivs inte närmare i föreskriften, men av BBIC framgår att det bör utformas på ett sätt så att , som saknar odontologisk och medicinsk kompetens, kan förstå och få en bild av barnets eller den unges hälsotillstånd, eventuella funktionsnedsättningar och vårdbehov.117 Av fallstudielänets rutin för hälsoundersökning, som beslutades , framgår det att man kan använda ett BBIC-stöd som heter Utlåtande till från hälso- och sjukvård om man anser att man behöver ett skriftligt svar på frågorna som ställs vid konsultationen eller resultatet av en hälsoundersökning. Detta BBIC-stöd togs bort i samband med att föreskrifter och allmänna råd beslutades . Läkaren i fallstudielänet har inte använt sig av detta utlåtande som stöd till läkarundersökningen, utan ett BBIC-dokument som fanns och hette ”Anvisningar för läkarundersökningar”. Läkaren i fallstudieregionen menar att det gav en bra vägledning i vad som skulle ingå i en undersökning. Det fanns vid intervjun planer på att göra ett dokument utifrån föreskrifter och allmänna råd, och även det äldre materialet.118 Läkarna behöver vägledning i vad de ska ta upp i hälsoundersökningarna för att det ska passa in i handläggning och uppföljning. I brist på sådan vägledning har de behövt fråga socialsekreterarna om vad det är de vill ha ut av hälsoundersökningen, vilket i sin tur har varit svårt för socialsekreterarna att svara på och därmed skapat den förvirring som redovisats tidigare i kapitlet. 117Dokumentationsstöd BBIC 3.4, s. 49. 118Intervju med ansvarig läkare i fallstudieregionen, . 4 RUTINER OCH DET PRAKTISKA GENOMFÖRANDET AV HÄLSOUNDERSÖKNINGAR Sammanfattningsvis uppstår det flera oklarheter när hälsoundersökningar ska genomföras i samverkan mellan och vårdgivaren. Figur 5 sammanfattar de exempel på oklarheter som framkommit i fallstudien och som beskrivits ovan. Några av dessa beror på att nationella och lokala regler och rutiner inte är samstämmiga. Andra kan bero på att det saknas insyn i varandras verksamhet hos socialsekreterare och de personalkategorier inom hälso- och sjukvården som ska samverka för att barnet eller den unge ska få en hälsoundersökning och därefter vård, möter barnet eller den unga, förmedlar underlag, bokar tider, och planerar och genomför hälsoundersökningar Figur 5 Exempel på oklarheter som uppstått i samband med genomförande av hälsoundersökningar Inhämtande av uppgifter från Hur och vem hanterar sekretess? Vem ska hämta in un- Vilket underlag behövs? inom ramen för utredning samma som vårdgivaren vill ha inför genomförande av hälsounder- Bedömning av uppgifter från När är en hälsoundersökning ”obehövlig”? Vem i regionen ska kontaktas vid placeringar i andra län? Vad ska ingå i hälsoundersökningen? Vem inhämtar samtycke? Vad ska ingå? Hur ska det utformas? Källa: Egen sammanställning. 5Långsam och skev implementering av lagen beslut om lagändringarna kom och lagändringarna trädde i kraft . Utgångpunkten för är att det ska vara minst mellan publiceringsdag och ikraftträdande. I det fall t.ex. myndigheterna behöver vidta större förberedelsearbete kan tiden behöva vara väsentligt längre än . I detta fall ansågs det angeläget att lagen trädde i kraft så snart som möjligt.119 utfärdade regeringen förordningen (2017:212) om hälsoundersökning av barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet. I denna förordning gavs ett bemyndigande att meddela ytterligare föreskrifter om hälsoundersökningar enligt lagen (2017:209) om hälsoundersökning av barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet. Först beslutade om föreskrifter och allmänna råd (HSLF-FS 2019:19) om hälsoundersökningar av barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet. Dessa föreskrifter kom ut från trycket och trädde i kraft , dvs. och 7 månader efter att lagändringarna hade trätt i kraft. I sammanhanget kan även nämnas att konsekvensutredning120 som låg till grund för föreskrifterna färdigställdes och skickades ut på remiss –inför beslut om föreskrifterna . Det dokumentationsstöd som därefter tog fram inom ramen för BBIC med anledning av den nya föreskriften publicerades , dvs. efter att föreskriften hade trätt i kraft. Nedan beskrivs några av de iakttagelser och observationer som gjorts inom ramen för intervjuer m.m. som gäller svårigheter i implementeringen av lagändringarna som beskrivits i utvärderingens tidigare kapitel. Det råder konsensus bland utvecklingsledarna och handläggarna på SKR att det inte var tydligt när lagen kom vad som förväntades av regionerna och kommunerna om vad som var respektive huvudmans ansvar.121 Föreskrifterna från har förtydligat ansvaret men det tog innan det blev tydligt, och det är fortfarande inte tydligt överallt. Utvecklingsledaren i ett län där primärvården ansvarar för hälsoundersökningarna säger att det har varit ”väldigt, väldigt segt” att få ut informationen till hälso- och sjukvården, och att regionens och kommunens ansvar blev 119E-post från , , se även prop. 2016/17:59 s. 48. 121Detta togs upp i merparten av intervjuerna samt i intervju med två handläggare på SKR, . 5 LÅNGSAM OCH SKEV IMPLEMENTERING AV LAGEN Då blev det tydligt att det enda ansvar som har är att initiera en hälsoundersökning i samband med placering och att ”resten” är hälso- och sjukvårdens ansvar, dvs. från vårdnadshavare, rekvirera samtliga journaler, genomföra hälsoundersök- ningen och skicka utlåtande. tolkades det som att dessa uppgifter låg på socialtjänsten.122 En annan utvecklingsledare instämmer i att det gått lång- samt, och att det dröjde innan man förstod skillnaden mellan den mer omfattande hälsoundersökningen och den mindre omfattande läkar- undersökning som görs enligt LVU.123 Alla socialförvaltningar har inte den senaste versionen av BBIC. enligt BBIC-samordnare, sju leverantörer och nio system som används i kommunerna och det tar tid för alla kommuner att uppdatera till den It-leverantörer gör inte uppdateringar per automatik, utan kommunerna måste själva ta initiativ. Det innebär att gamla dokument ”spökar” för socialtjänsten.124 Det finns olika versioner av BBIC-stödet i olika kommu- ner, och gamla texter som inte längre gäller finns utspridda i landet. på nätet går det lätt att hitta gamla versioner av stödet. Det märks på de frågor som kommer in till , menar en BBIC-samordnare på Socialsty- relsen.125 Det finns en medvetenhet om detta i länen. har man t.ex. hanterat problemet med att ladda upp gällande rutiner för begäran om hälsoundersökning på den länsgemensamma samverkansportalen, för de av deras 49 kommuner som inte har en aktuell version.126 SKR har ett bestäl- larnätverk som arbetar med detta. BBIC-samordnarna menar att det förbättrar kommunikationen men att det ändå finns skillnader.127 Förekomsten av olika versioner innebär att det förekommer motstridiga uppgifter för socialsekreterarna om vem som har ansvar för att ta in uppgifter från olika vårdgivare inför en hälsoundersökning. t.ex. begreppet BBIC-undersökning både hos regionen och i kommunen, och syftar på det stöd som fanns innan föreskriften fanns. vänder ett stöd som inte är uppdaterat innebär alltså en risk för att den nya lagen och den nya föreskriften förblir okänd. denna problematik och betonar att BBIC är ett stöd för att underlätta och ge struktur åt arbetet. Att kommunerna uppger att de jobbar utifrån BBIC och inte att de jobbar med stöd och hjälp av BBIC illustrerar problematiken, menar Hon poängterar att det är regelverket, handböcker och vägledningar som styr, inte BBIC. har SKR genomfört tolv länsdialoger där innebörden i Social- styrelsens föreskrifter kommunicerats. En utvecklingsledare menar att det var först då ”polletten trillade ner” och att det krävdes hjälp av en jurist på Social- styrelsen att tolka vad föreskriften respektive huvudmans ansvar i Intervju med BBIC-samordnare, . Intervju med BBIC-samordnare, . Intervju med utvecklingsledare i . 127 Intervju med BBIC-samordnare, . 5 LÅNGSAM OCH SKEV IMPLEMENTERING AV LAGEN dessa olika moment. Det stödet borde ha kommit inför att det kommer en ny lag, menade hon.128 Flera utvecklingsledare ger en likande bild och nämner också SKR:s länsdialoger som centrala för att förstå implikationerna av föreskriften.129 Två representanter för SKR delar också denna bild.