rfr · H90WRFR13 · 2022-05-19 00:00:00 — Omprioriteringar i försvarsbudgeten skulle genomföras, vilket skulle möjliggöra omställningen till ett mer användbart och tillgängligt insatsförsvar med anställda och kontrakterade soldater och sjömän. Beslutet innebar även att den allmänna värnplikten lades vilande i fredstid.22 invasion av 2008 och annekteringen av 2014 innebar en kraftig försämring av det säkerhetspolitiska läget i . En ny omsvängning i den svenska försvarspolitiska inriktningen kom genom försvarsbeslut genom vilket anslagen till försvaret ökade och fokus åter lades på det nationella försvaret av . I försvarsbeslutet konstaterade regeringen att den säkerhetspolitiska situationen i hade försämrats och att den ryska ledningen hade visat att den var beredd att använda den militära förmågan för att uppnå sina politiska mål. 1995/96:12, bet. 1995/96:FöU1 samt prop. 1996/97:4, bet. 1996/97:FöU1. 1999/2000:30, bet. 1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168. 2004/05:5, bet. 2004/05:FöU4 samt bet. 2004/05:FöU5, rskr. 2004/05:143. 2004/05:5, bet. 2004/05:FöU5, rskr. 2004/05:143. 21Se t.ex. Försvarsberedningen: Ds 2017:66. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292. 2021/22:RFR13 INLEDNING den försämrade säkerhetspolitiska situationen innebar förändrade krav på den svenska försvarsförmågan och underströk att försvaret ytterst skulle kunna möta ett väpnat angrepp. behov av att utveckla multi- och bilaterala försvarssamarbeten ur ett nationellt försvarsperspektiv framhölls som frågan om svensk medverkan i internationella insatser fick en mindre central roll.23 Det ökade fokuset på det nationella försvaret medförde även att regeringen beslutade att den allmänna värnplikten skulle återupptas.24 Försvarsbeslutet innebär en fortsatt satsning på det nationella försvaret. I propositionen till bedömer regeringen att det säkerhetspolitiska läget i närområde och i har försämrats. Ett väpnat angrepp mot kan inte uteslutas. Det kan inte heller uteslutas att militära maktmedel eller hot om sådana kan komma att användas mot . blir oundvikligen påverkat om en säkerhetspolitisk kris eller väpnad konflikt uppstår i närområde. Totalförsvarets förmåga behöver därför fortsätta att stärkas. Mot denna bakgrund ska totalförsvaret utformas och dimensioneras för att kunna möta ett väpnat angrepp mot , inbegripet krigshandlingar på svenskt territorium. Regeringen underströk i sin proposition till att förmåga att ge och ta emot militärt och civilt stöd från andra länder är avgörande för att skapa en reell möjlighet att agera tillsammans och samordnat i händelse av en kris eller krig. Enligt regeringen bidrar deltagande i internationella insatser till att värna och främja övergripande säkerhetspolitiska intressen såsom ökat multilateralt samarbete och en regelbaserad världsordning med som grund. Regeringen framhöll också att en bedömning måste göras av var och i vilka konstellationer kan göra störst nytta med de begränsade resurser som kommer att kunna ställas till förfogande . I varje enskilt fall bör enligt regeringen noggranna bedömningar göras av kostnader samt de sammantagna konsekvenserna för Försvarsmaktens nationella förmåga och möjligheter att genomföra planerad tillväxt. Mot denna bakgrund bedömde regeringen att bör prioritera deltagande i internationella insatser utifrån en samlad ansats.25 Försvarsbeslutet har inte påverkat insatserna i denna uppföljning eftersom undersökningsperioden är 1993–2020. 1.7.3 Finansieringen av internationella insatser beslutar om statens budget och anger även för vilka ändamål som regeringen får använda dessa anslagsmedel. Även om detta är grunden har som nämnts beslutat om olika nivåer på anslagen . Därtill har anslagsändamålen varierat något. Beskrivningen nedan avser därför främst de förhållanden som gäller . 2014/15:109, bet. 2014/15:FöU11, rskr. 2014/15:251. 24Fö2016/01252/MFI, . 2020/21:30 s. 26 och 78–79, bet. 2020/21:FöU4, rskr. 2020/21:135 och 2020/21:136. Kostnader för att upprätthålla förbandens förmåga ska alltid belasta anslaget 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap. Detta gäller oavsett om beslut fattats om att ska delta i en internationell insats eller inte. Anslaget 1:2 Försvarsmaktens insatser internationellt ska enbart belastas med kostnader som tillkommer och som är direkt förknippade med en beslutad insats.26 Enligt villkoren för anslaget 1:2 får det användas för särutgifter, dvs. särskilda utgifter som uppkommer, för den verksamhet med förband utomlands som Försvarsmakten genomför efter beslut av riksdag och regering. Därtill får anslaget bl.a. användas för del av de gemensamma kostnader som kan komma att uppstå i samband med EU-ledda insatser internationellt.27 Innan särkostnadsmodellen infördes användes i viss utsträckning förutom anslaget 1:2 även anslagen 1:1 och 1:328, vilket innebär att uppgifterna inte är jämförbara längre tillbaka än 2009. Uppgifternas jämförbarhet påverkas också av vilka personalkategorier som bemannat insatserna. Utöver kostnader som kan belasta ovanstående anslag medför internationella insatser vissa kostnader för andra myndigheter som i olika hög grad stöder Försvarsmaktens verksamhet, bl.a. (), () och som alla finansieras via andra anslag än anslaget 1:2. Utgifter för anslaget 1:2 Försvarsmaktens insatser internationellt Utvecklingen av statens budget och utfall för anslaget 1:2 Försvarsmaktens insatser internationellt redovisas i diagram 1. Utgifterna var som högst och sjönk sedan successivt för att därefter ha stabiliserats runt till 2020. 26Regleringsbrev för Försvarsmakten, . En s.k. differentialmodell för särkostnader för vilka kostnader som ska belasta olika anslag när det gäller internationella insatser tillämpas . Anslaget 1:2 benämndes då Fredsfrämjande förbandsinsatser. 2021/22:1 utg.omr. 53–54. 28Anslaget 1:3 benämns Anskaffning av materiel och anläggningar, men har tidigare även inkluderat vidmakthållande. 2021/22:RFR13 INLEDNING Diagram 1 Statens budget och utfall för anslag om Försvarsmaktens insatser internationellt 2009–2020 enligt struktur, i Källa: ESV, Årsutfall för statens budget – öppna data. Utfallet för anslaget 1:2 var och budgetramen var 2021 enligt Försvarsmaktens årsredovisning . Det innebär att Försvarsmakten inte förbrukat hela anslaget, vilket även varit fallet . I vilken utsträckning anslagsnivån har sänkts för att anpassas till kostnader för de förväntade insatserna har alltså varierat. anvisades medel på en nivå som gav marginaler för att delta i internationella insatser som inte förutsatts eller inplanerats vid beslutstillfället. För föreslog regeringen ett anslag på och biföll förslaget och godkände även det av regeringen föreslagna ändamålet.29 Uppskattade kostnader per insats redovisas i tabell 4 i kap. 2. 1.8 Utbildning inför internationella insatser Från FN-avdelning till internationell utbildningsenhet fanns en grupp inom Arméstaben kallad Arméns FN- avdelning, med ansvar för rekrytering och utbildning inför internationella insatser. På avdelningen arbetade ett tiotal anställda med ett övergripande administrativt uppdrag. Den praktiska utbildningen av soldater som skulle åka på insatser genomfördes av enskilda regementen, s.k. FN-förband, bl.a. P10 i Strängnäs.30 I samband med insatsen i 1993 genomfördes utbildningen på ett nytt sätt och Försvarsmaktens internationella centrum inrättades genom en omvandling av FN-avdelningen inom Arméstaben. 6, bet. 2021/22:FöU1, rskr. 2021/22:93–95. 30Minnesanteckningar från möte . fick utöver utbildningsansvar även ansvar för insatsens logistik och personalansvar för personalen som deltog i insatsen.31 upplöstes och avvecklades i sin dåvarande form . Utbildningen av utlandsstyrkan övertogs 2004 av Livgardets internationella utbildningsenhet (IntUtbE), medan Högkvarteret övertog ledningsansvaret för utlandsinsatserna. Kvar vid blev stödprojekt och internationell kursverksamhet, bl.a. med inriktning mot FN.32 Försvarsmakten flyttade en del av utbildningen inför internationella insatser till lokala regementen . Införandet av verksamhetsförlagd insatsspecifik utbildning till ”hemförbanden” innebar att personalen kunde tillbringa vid sitt hemförband och mindre tid på IntUtbE.33 Nuvarande utbildning inför en insats Den centralt organiserade insatsförberedande utbildningen vid IntUtbE kompletterar förbandens ursprungliga förmåga och den utbildning som genomförts vid hemförbanden. Den utbildning som den personal som ska åka på en internationell insats får är insatsspecifik och innebär att personalen får utbildning på områden som är specifika för det land och de insatsuppgifter som är aktuella. Utbildningsområden som alltid ingår är bl.a. samverkan, gender och utbildning i den kulturella miljö som de ska möta (cultural awareness). Insatsutbildningen är i grunden oftast densamma för all personal som ska åka på insatsen, men anpassas delvis efter individernas grundförmåga. Exempelvis behöver amfibieutbildade soldater generellt sett få en längre kompletterande fordonsutbildning än förband som normalt nyttjar hjulfordon. Förberedande möten mellan IntUtbE och hemförbandet genomförs inför utbildningsinsatsen för att kartlägga vilken utbildning som behövs i de enskilda fallen.34 Soldater och civila som genomgår insatsutbildningen och den personal som ansvarar för utbildningen, t.ex. instruktörer, lämnar temporärt en vakans på sitt regemente. Av denna anledning söker Försvarsmakten sprida ut ansvaret för uppgifterna på flera regementen. rör det sig om en kommendering för dem som bemannar IntUtbE på bemanningsuppdrag. För att hantera utbildningens behov av specialistfunktioner görs även instruktörsförstärkningar. Det kan röra sig om tjänstgöringstider på på IntUtbE. Exempel på yrkeskompetens som tillförs genom instruktörsförstärkningar är kvalificerad sjukvårdspersonal och tolkar. Instruktörsförstärkningar som är mentorer utgörs av militärer som tidigare deltagit i den aktuella internationella insatsen.35 31Minnesanteckningar från möte . 32https://wp-sv.wikideck.com/F%C3%B6rsvarsmaktens%20internationella%20centrum. 33Minnesanteckningar från möte . 34Minnesanteckningar från möte och . 35Minnesanteckningar från möte . 2 Bakgrund om insatserna För var och en av de fem insatserna som ingår i uppföljningen har fattat beslut om att ska skicka styrkebidrag. I avsnitt 2.1–2.5 nedan beskrivs besluten inför respektive insats första rotation. Enligt Försvarsmakten36 kan syftena som funnits sammanfattas så att styrkebidragen skulle bidra till att •skydda civilbefolkningen, skapa säkerhet i insatsområdet och stärka insatslandets egen förmåga att ta ansvar för sin egen säkerhet •aktivt verka för implementeringen av 1325 om kvinnor, fred och säkerhet •stärka bilden av och Försvarsmakten som en viktig och pålitlig internationell samarbetspartner •bygga förmåga hos Försvarsmaktens nationella krigsförband och staber. En översikt över de fem insatserna, när de ägt rum, deras benämning (s.k. rotationsbeteckning), vilka försvarsgrenar som deltagit och antalet dagar som de pågått samt insatsernas övergripande ledning redovisas i tabell 2 nedan. I tabell 3 redovisas även de svenska förbandsbidragen till de aktuella insatserna när det gäller personalresurser och i tabell 4 redovisas Försvarsmaktens uppskattade kostnader för de olika insatserna. Därefter följer en närmare beskrivning av var och en av insatserna. Tabell 2 Översikt över de fem insatserna Nato/FN/EU BA01–BA12/99 FN → Nato* 2 250** *Under BA05 ändrades insatsens karaktär och övergick från FN till Nato, med organisatoriska förändringar och halvering av styrkebidraget. **Uppgift fram till . Källa: Egen bearbetning av uppgifter i underlag från Försvarsmaktens PM (FM2021-11200:1), 2021-05- 11 och på Försvarsmaktens webbplats. 36Svar från Försvarsmakten i PM (FM2021-11200:3), . Tabell 3 Personalresurser per insats för de svenska förbandsbidragen Anm.: Notera att olika mått används (årsarbetskrafter, antal individer/soldater) varför uppgifterna inte är helt jämförbara mellan insatserna. Orsaken till att olika mått används uppges vara skillnader i den historiska redovisningen. * Uppgifter fram till . Insatsen planeras pågå . Källa: Egen bearbetning av uppgifter i underlag från Försvarsmaktens PM (FM2021-11200:1), 2021-05- 11. 2021/22:RFR13 BAKGRUND OM INSATSERNA Tabell 4 Försvarsmaktens uppskattade kostnader för de fem insatserna Häri ingår kostnaderna i löpande priser för förberedelser inför insatsen, kostnaderna under insatsen samt kostnader för efterarbetet med insatsens genomförande. Uppskattade kostnader () Källa: Försvarsmakten PM (FM2021-11200:3). Kriget i var en följd av upplösningen av Socialistiska federala republiken sönderfall inleddes med och utträden ur och påföljande krig . En folkomröstning om självständighet genomfördes i den multietniska delrepubliken och med en befolkning som huvudsakligen bestod av sunnimuslimska bosniaker (), ortodoxa serber () och katolska kroater (). En majoritet röstade för självständighet. Resultatet av omröstningen avfärdades emellertid av ledande bosnienserbiska politiska representanter som hade bojkottat folkomröstningen och upprättat en egen stat, . Republiken utropade sig självständigt och erkändes också av FN, EU, , och . Självständigheten accepterades emellertid inte av och delar av den serbiska befolkningen i , och krig utbröt när bosnienserbiska styrkor understödda av den serbiska regeringen i och Jugoslaviska folkarmén angrep i syfte att säkra territorium som serberna gjorde anspråk på.38 Flera parter deltog i kriget. De huvudsakliga stridande parterna var styrkorna i och de självutnämnda bosnienserbiska och bosnienkroatiska entiteterna inom , och Herceg-Bosna, som fick politiskt och militärt stöd av respektive . hade enhälligt antagit resolution 743 om att en fredsbevarande FN-styrka, United Nations Protection Force (UNPROFOR) skulle sättas in i . Skälet till detta var att säkerhetsrådet bedömde att situationen i utgjorde ett hot mot den internationella säkerheten och stabiliteten. UNPROFOR:s verkade i första hand i , samt i och hade som mål att en fredlig politisk lösning på konflikten skulle kunna nås genom att säkerställa en 37Jugoslavien bestod av de sex delrepublikerna , , , , och samt de två självstyrande provinserna . 38Silber, (1997). : Death of a Nation, s. 224–225. demilitarisering av de av FN skyddade områdena, skydda befolkningen mot väpnade attacker och möjliggöra för flyktingar att under säkra former återvända hem. Som ett svenskt bidrag till de av beslutade insatserna föreslog regeringen att skulle medge att regeringen ställde en väpnad styrka om högst ca 1 000 personer till FN:s förfogande. beslutade enligt utskottets hemställan.39 I försvarsutskottets yttrande till utrikesutskottet som var huvudansvarig för beredningen av ärendet inför beslutet, framhöll försvarsutskottet att de ökade riskerna till följd av att uppgifterna kunde komma att vidgas jämfört med sedvanliga fredsbevarande operationer i FN:s regi och att detta, som regeringen också angett i propositionen, skulle få påverka den svenska styrkans utbildning och utrustning. Det var enligt utskottet viktigt att styrkan försågs med bättre fordon, tyngre vapen och mer omfattande utrustning i övrigt än vad som varit fallet för svenska FN-styrkor i andra sammanhang. Utskottet delade också regeringens uppfattning att styrkan borde bestå av frivillig personal som helst också skulle ha erfarenhet från tidigare FN-tjänst. Eftersom förluster inte kunde uteslutas i samband med insatsen borde enligt utskottets mening stor omsorg läggas dels på förberedelserna så att riskerna för personalen i största möjliga utsträckning begränsades, dels på stöd åt personalen och deras anhöriga när uppdraget slutförts. anförde vidare att tragiska erfarenheter visat att förluster i människoliv i samband med FN-uppdrag inte kunde uteslutas och att ställningstaganden i fråga om operationer av den art som kunde bli aktuella i det f.d. måste göras i full medvetenhet härom.40 Frågan om eventuella konsekvenser för det nationella försvaret och den nationella försvarsförmågan av den svenska insatsen i Bosnien diskuterades utöver detta inte i betänkandet inför riksdagsbeslutet. Utöver de skäl som regeringen angav i sin proposition inför riksdagsbeslutet och de bedömningar som gjordes i utskottets betänkande menar vissa bedömare också att den diskussion som vid den aktuella tiden pågick i om ett eventuellt svenskt medlemskap41 i EU och det ökade fokuset på europeiskt samarbete och solidaritet bl.a. i säkerhetsfrågor påverkade beslutet att skulle ansluta sig till den internationella insatsen i Bosnien. borde, menade man, genom att delta i insatsen solidariskt bidra till det europeiska säkerhetssamarbetet.42 1992/93:254, bet. 1992/93:UU35, rskr. 1992/93:429. 1992/93:FöU7y. 41Den genomfördes en rådgivande folkomröstning om EU-medlemskap i där en majoritet, röstade för ett medlemskap. Efter folkomröstningen gick med i EU . 42Jfr , och , (2020), (Försvarshögskolan), s. 128–129 och , (2013), Ett krig här och , s. 40 f. Försvarsmaktens insats i inleddes och pågick fram till 2016.43 t.o.m. var FN och övervakningsstyrkorna UNPROFOR huvudman för de fredsbevarande styrkorna. Ett fördrag, det s.k. Daytonavtalet44 om fred i , slöts . FN-förbanden ersattes i samband med detta av de Natoledda multinationella verkställande styrkorna IFOR (Implementation Force) som verkade 1995–1996. IFOR ersattes av de stabiliserande styrkorna SFOR (Stabilisation Force) –2005. Därefter togs huvudmannaskapet över av EU:s fredsbevarande styrka EUFOR45 (European Union Force).46 Den här uppföljningen omfattar Försvarsmaktens deltagande i insatsen i –1999 (BA01–BA12/99) som pågick i under ledning av först FN och sedan Nato. insats i Bosnien omfattade en mekaniserad bataljon med lite olika organisation . Inledningsvis fanns tre mekaniserade skyttekompanier, ett stabs- och trosskompani samt två danska enheter. Under BA05 ändrades insatsens karaktär och övergick från FN till Nato, med organisatoriska förändringar och halvering av styrkebidraget. Försvarsmakten bidrog med resurser från armén motsvarande 4 875 årsarbetskrafter.47 I tabell 5 nedan redovisas en översikt av det svenska styrkebidraget till insatsen i Bosnien –1999. Tabell 5 Svenska styrkor i 1993–1999 Försvarsmaktens styrka bestod av mekaniserad skyttebataljon i Tuzla- området, stabspersonal i högre staber, IFOR/SFOR/S rige etablerade en egen underrättelse- och spaningsfunktion för att öka sä- kerheten för den svenska truppen. 43Uppgifter från , /sv/information-och-fakta/var-historia/mer-historia/avslutade-truppinsatser/eufor- bosnien-hercegovina-truppbidrag/. 44I ingick upprättande av en separationszon mellan de stridande parterna , och den federativa republiken . Uppgifter från Försvarshögskolan (2007), Uppdrag utland – Militära exempel från internationella uppdrag, s. 103. 45EUFOR sätts samman temporärt för specifika uppgifter. 46https:///sv/information-och-fakta/var-historia/artiklar/forsta- svenska-fn-bataljonen-i-bosnien/. 47Uppgifter från Försvarsmakten , PM FM2021-11200:1. BAKGRUND OM INSATSERNA2021/22:RFR13 BA99 (BA13) Källa: och Försvarshögskolan (2007), Uppdrag utland – Militära exempel från internationella uppdrag, s. 103 f. är ett av världens fattigaste och minst utvecklade länder. Landets historia har präglats av politisk turbulens och svaga centralregeringar. Instabiliteten kan bl.a. härledas till motsättningar mellan den sunnimuslimska majoriteten och den shiamuslimska minoriteten och konflikter mellan etniska grupper. Den största etniska gruppen pashtunerna är bosatta på båda sidor gränsen mellan och , och legitimiteten i gränsen mellan de båda staterna ifrågasätts i delar av befolkningen. geopolitiska läge och den nära relationen till grannlandet påverkar även relation till omvärlden, bl.a. . blev självständigt från . –1989 pågick ett krig i landet mellan , som stöttade den marxist-leninistiska regeringen i , och den islamiska mujahedinrörelsen som i sin tur stöddes av . Stormakternas inblandning innebar därmed att konflikten utgjorde ett av proxykrig. Efter 1991 drevs de sovjetiska trupperna ut ur och den sovjetunderstödda regeringen i föll 1992. Ett nytt inbördeskrig mellan de falanger som besegrat sovjetarmén blossade emellertid snart upp. Inbördeskriget pågick då den islamistiska talibanrörelsen grep makten. Efter terrorattackerna mot som kopplades till terrororganisationen som var verksam i bl.a. , anordnade FN en konferens om framtid. beslutade i en resolution48 att auktorisera en multinationell säkerhetsstyrka, In- ternational security assistance force (ISAF) att hjälpa den afghanska regeringen att upprätthålla stabilitet och säkerhet i landet. Uppgiften omfattade bl.a. att avväpna milisförband och att hantera problemen med den omfattande narkotikaproduktionen i Afghanistan.49 48FN:s säkerhetsrådsresolution (2001). 49Försvarshögskolan (2007), Uppdrag utland – Militära exempel från internationella uppdrag, s. 107. ISAF-insatsen inleddes /2002. föreslog regeringen för , efter en förfrågan från som tagit på sig att inledningsvis organisera och leda en multinationell säkerhets- styrka i , att skulle bidra med en väpnad styrka som bidrag till den internationella FN-insatsen.50 I sitt betänkande framhöll det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet vikten av att skulle bidra till att bistå den afghanska interimsmyndig- heten med att upprätthålla säkerheten i med omgivande områden för att interimsmyndigheten och FN:s personal skulle kunna verka under säkra för- hållanden, bl.a. för att möjliggöra humanitära insatser för civilbefolkningen och möjliggöra en långsiktig politisk process för att uppnå stabilitet i landet.51 Frågan om eller hur det svenska bidraget till insatsen skulle påverka Försvars- makten och den nationella försvarsförmågan togs inte upp i samband med riks- biföll regeringens förslag den 18 januari 2002.52 Med stöd av bemyndigande beslutade regeringen att ställa en svensk styrka till förfogande. Det svenska deltagandet i den internationella säkerhets- styrkan i (ISAF) kom därefter återkommande under ett drygt de- cennium att vara föremål för förnyade prövningar.53 Till en början var uppgiften för det svenska styrkebidraget att stödja säker- heten i regionen runt huvudstaden av insatsen bestod det svenska förbandet av en underrättelseenhet som över- gick till en enhet för civil-militär samverkan.55 Det svenska militära bidraget utgjordes av en underrättelsepluton som underställdes brittiskt befäl och vars syfte var att genom övervakning och patrullering bidra till säkerheten.56 Nato tog 2003 över ledningen av ISAF och året därpå avvecklades enheten för civil- militär samverkan och övergick till att bidra till ett brittisklett s.k. Pro- vincial Recontruction Team (PRT) i Mazar-e-Sharif i den norra delen av lan- det.57 PTR var mindre regionala enheter för säkerhet och återuppbyggnad som etablerades av ISAF när säkerhetsläget i försämrades. 2001/02:UFöU2. 2001/02:60, bet. 2001/02:UFöU2, rskr. 2001/02:140. 53 Det svenska deltagandet inom ramen för ISAF var föremål för ställningstagande genom förslag i prop. 2001/02:60 (bet. 2001/02:UFöU2, rskr. 2001/02:140), i prop. 2001/02:179 (bet. 2001/02:UFöU3, rskr. 2001/02:323), i prop. 2002/03:21 (bet. 2002/03:UFöU1, rskr. 2002/03:71), i bet. 2003/04:UU8 (rskr. 2003/04:100), i prop. 2003/04:71, (bet. 2003/04:UFöU2, rskr. 2003/04:245), i prop. 2005/06:34 (bet. 2005/06:UFöU1, rskr. 2005/06:83), i prop. 2006/07:83, (bet. 2006/07:UFöU3, rskr. 2006/07:192), i prop. 2008/09:69 (bet. 2008/09:UFöU1, rskr. 2008/09:146), i prop. 2009/10:38 (bet. 2009/10:UFöU1, rskr. 2009/10:60), i prop. 2010/11:35 (bet. 2010/11:UFöU1, rskr. 2010/11:108), i prop. 2011/12:29 (bet. 2011/12:UFöU2, rskr. 2011/12:81), samt i prop. 2012/13:41 (bet. 2012/13:UFöU1, rskr. 2012/13:130), i prop. 2013/14:33, bet. 2013/14:UFöU1, rskr. 2013/14:129. 54 SOU 2017:16. 55 Svar från Försvarsmakten i PM (FM2021-11200:3), , s. 8. 56 Försvarshögskolan (2007), Uppdrag utland – Militära exempel från internationella upp- drag, s. 107.