urf · H9A5URF2 · 2022-05-18 00:00:00 — Detta stadgande hade sitt ursprung i ett beslut från JO som överlämnats till Justitiedepartementet.973 I beslutet hade JO prövat frågan om myndigheters nedstängning under s.k. klämdagar och funnit att en total stängning under en hel arbetsdag är mindre väl förenlig med regelsystemet, men att en i förväg tillkännagiven inskränkning i öppethållandet till minst skulle kunna accepteras. Därigenom skulle allmänheten enligt JO få den service som följer av reglerna om allmänna handlingars offentlighet och om myndigheternas tillgänglighet.974 I förarbetena till den nu gällande förvaltningslagen uttalade regeringen att bestämmelsen om tillgänglighet inte bör avse en viss bestämd tid för öppet- hållande utan ges en utformning som bättre stämmer överens med huvudregeln om att myndigheter ska vara tillgängliga för allmänheten i så stor utsträckning 972Med söckendag avsågs dagarna måndag–lördag. 1998/99:52 s. 5 och redog. 1997/98:JO1 s. 487. 1997/98:JO1 s. 493. Syftet var att undvika misstolkningar och onödig detaljreglering. Regeringen föreslog därför att bestämmelsen skulle uttryckas som en påmin- nelse till myndigheterna om att de måste vidta de åtgärder i fråga om till- gänglighet som behövs för att de ska kunna upprätthålla sina skyldigheter gentemot allmänheten enligt den i tryckfrihetsförordningen reglerade rätten att ta del av allmänna handlingar.975 8.2.3 Justitieombudsmännens inbördes självständighet Det personliga uppdraget I avsnitt 5.1 behandlas grunderna för självständighet i förhållande till , regeringen och andra organ. JO har en i stor utsträckning oberoende konstitutionell ställning i förhållande till den styrande makten och de tillsynsobjekt vars verksamhet JO ska granska. Detta skulle kunna benämnas som ”yttre” självständighet, medan de respektive ombudsmännens relation inbördes och till myndighetens ledning skulle kunna benämnas som ”inre” självständighetsfrågor. Självständigheten för de enskilda ombudsmännen och det personliga ämbetet har kommit att kvarstå i takt med att utökats med flera ombudsmän som tjänstgör . En justitieombudsman väljs av och kan entledigas om förlorar förtroendet för honom eller henne. Vikten av att ombudsmännen har ett personligt ansvar framhölls i samband med såväl 1967 och reformer som reform.976 Detta personliga ansvar är grundläggande för justitieombudsmännens uppdrag och förutsätter att ombudsmännen kan bedriva sin verksamhet självständigt i förhållande till såväl andra organ som myndighetens ledning och de andra ombudsmännen. måste justitieombudsmännen förhålla sig till chefsJO:s ledarskap över myndigheten. I JO-instruktionen kommer det personliga uppdraget till uttryck i att det är ombudsmännen och inte myndigheten ombudsmän som anför- trotts tillsynen (se 1–3 §§). Det är den enskilda ombudsmannen som fattar beslut om bl.a. framställningar till , genomförandet av inspektioner, väckande av initiativärenden, uttalanden av kritik eller väckande av åtal (se 4, 5 och 6 §§). Ombudsmännens oberoende sinsemellan uttrycks tydligt genom föreskriften att ombudsmännen inte står under tillsyn av varandra (se 2 § fjärde stycket JO-instruktionen). Av detta följer också att chefsJO inte kan överpröva de övriga ombudsmännens beslut. Handläggningsbestämmelserna i är vidare utformade på så sätt att den enskilda ombudsmannen, förutom att besluta i tillsynsärendena, även förutsätts vara den som fattar beslut om att ta upp ett förhållande till utredning, verkställa nödvändig utredning m.m. (se 18–21 §§ JO-instruk- tionen). 975 Se prop. 2016/17:180 s. 69. 976 Se bet. KU1LU 1967:1 s. 8, bet. KU 1975/76:22 s. 64 och bet. KU 1986/87:2 s. 41 f. Inom de ramar som följer av JO-instruktionen, arbetsordningen och de övriga eventuella riktlinjer eller motsvarande som chefsJO har beslutat om avgör en ombudsman således själv hur tillsynen ska bedrivas och vilka åtgärder som ska vidtas i ett ärende. Det kan emellertid noteras att ombuds- männen måste samråda med chefsJO inför ett beslut om att göra en fram- ställning till eller regeringen, genomföra en inspektion eller inleda ett initiativärende (se 4 och 5 §§). Utifrån vad som framkommit vid ett sådant samråd är det dock ombudsmannen som ska fatta beslut om bl.a. huruvida en åtgärd ska vidtas.977 Vissa åtgärder som en ombudsman då kan ha för avsikt att vidta, t.ex. att inleda ett inspektions- eller initiativärende, skulle eventuellt förutsätta att ombudsmannen får tillgång till ytterligare ekonomiska eller personella resurser, medan andra åtgärder, såsom att ta fram framställningar till och regeringen, torde kunna genomföras inom ramen för befintliga resurser. På motsvarande sätt skulle normalt sett inte heller ett eventuellt samråd med som skulle genomföras av ombudsmannen själv påverka ombudsmannens resursbehov. I det följande behandlas de enskilda ombudsmännens personliga uppdrag och inbördes oberoende ställning utifrån vissa aspekter när det gäller styr- ningen av JO som myndighet, dvs. ombudsmännens inre självständighet. I avsnitt 8.2.4 lyfts vissa av dessa frågor fram för att belysa eventuella konsekvenser som den nuvarande ordningen kan ha på bl.a. chefsJO:s möjlig- heter att leda myndigheten och på ombudsmännens oberoende ställning. Ansvarsområden och fördelningen av ärenden En ombudsmans uppdrag omfattar det ansvarsområde som han eller hon tilldelats enligt den arbetsordning som chefsJO beslutat om efter samråd med ombudsmännen. Omfattningen av respektive ansvarsområde framgår av bilagan till arbetsordningen för JO. Områdena definieras i regel genom att vissa myndigheter eller typer av frågor anges, alternativt att det rör en fråga som avser ärenden vid ett visst departement eller en myndighet som hör till departementet och frågan inte faller in under något annat ansvarsområde hos JO. Kommittéväsendet, personalärenden, ärenden om tryckfrihet, yttrandefrihet, offentlighet och sekretess samt lagstiftningsremisser fördelas på de ansvarsområden där de från saklig synpunkt hör hemma. Klagomål utanför JO:s kompetensområde och skrifter med oklara yrkanden tillhör ansvarsområde 2. Övriga ärenden som inte är hänförliga till något av ansvarsområdena 1–3 tillhör ansvarsområde 4. Av arbetsordningen framgår att ett ärende som berör mer än ett ansvars- område handläggs av den ombudsman till vars ansvarsområde ärendet huvud- sakligen hör. I tveksamma fall bestämmer chefsJO vilken ombudsman som ska handlägga ärendet. (Se 2 § första stycket.) Har ärenden som tillhör olika ansvarsområden nära samband med varandra, bestämmer chefsJO enligt arbetsordningen vem som ska handlägga ärendena. 977Jfr Axberger (2014) s. 69. Om en ombudsman på grund av jäv eller av annan anledning inte kan handlägga ett ärende som hör till hans eller hennes ansvarsområde, bestämmer chefsJO vem som ska överta ärendet. (Se 2 § andra stycket.) Även chefsJO har ett tilldelat ansvarsområde där han eller hon utövar tillsyn i likhet med de övriga ombudsmännen. Vidare har han eller hon i sin roll som chefsJO möjlighet att utöva tillsyn över samtliga tillsynsobjekt som står under Som framgår av redovisningen i avsnitt 8.2.2 får chefsJO oberoende av vad som följer av arbetsordningen genom särskilt beslut före- skriva att ett visst ärende eller en grupp av ärenden ska hänskjutas till honom eller henne eller någon av de andra ombudsmännen (se 15 § första stycket JO- Av de förarbeten som återges i avsnitt 8.2.1 framgår dock att det inte bör få förekomma att chefsJO annat än efter överenskommelse med den handläggande ombudsmannen tar över ett ärende där handläggningen Däremot bör chefsJO enligt förarbetena vara oförhindrad att i samband med fördelningen av inkommande ärenden besluta sig för att själv handlägga ett ärende, oavsett den inbördes fördelningen mellan ombuds- Vidare bör chefsJO enligt förarbetena kunna ta initiativ över hela fältet när det gäller inspektioner och projekt.978 Enligt den gällande ordningen bestämmer varje enskild ombudsman själv bl.a. vad som ska utredas inom det tilldelade ansvarsområdet, på vilket sätt utred- ningen ska bedrivas samt i vilken utsträckning inspektioner ska genomföras (se t.ex. 5 och 21 §§ JO-instruktionen). Myndighetsstyrningen av JO förutsätter dock att det finns en planering för hur verksamheten ska utformas och bedrivas. En sådan planering kan ha relevans för bl.a. personalfrågor och resursfördelningsfrågor och för utvärde- ringen av verksamhetens resultat. Ombudsmännen har således att förhålla sig till vad som anges i planen. Som framgår av redovisningen i avsnitt 8.2.2 ska chefsJO besluta om en verksamhetsplan efter samråd med de övriga ombudsmännen (se 12 § andra stycket JO-instruktionen). för reformen av den interna styrningen och kontrollen av myndigheter 2011 upprättade inte JO Enligt den utredning som låg till grund för den nu gällande bestämmelsen fanns skäl även för JO att upprätta en verksamhetsplan som var ändamålsenlig och motsvarade behoven vid JO. dock inte närmare vad en sådan plan bör innehålla för JO:s del.979 Det kan i sammanhanget noteras att chefsJO enligt 12 § första stycket JO- instruktionen också ska bestämma inriktningen av JO:s verksamhet i stort. I för 2022980 sätts det upp ett antal övergripande mål för verksamheten för att, som det anges, säkerställa att JO:s verksamhet ska 978 Se bet. KU 1986/87:2 s. 42. 979 Se 2008/09:URF4 s. 35. 2009/10:RS6 och bet. 2010/11:KU9. 980 Se JO:s ärende med dnr ADM 31-2021. åtnjuta högt förtroende hos allmänheten och granskade myndigheter och för att JO ska utgöra en förebild för offentlig verksamhet. Vidare anges ett antal strategier som JO utarbetat i syfte att genomföra sitt uppdrag och uppnå verk- samhetsmålen. Bland dessa strategier kan nämnas att arbetet hos JO ska präglas av samarbete, effektivitet och enhetlighet. Det anges särskilt att JO:s handläggningsrutiner, om inte särskilda skäl motiverar annat, ska vara enhet- liga. I verksamhetsplanen anges även särskilda verksamhetsmål . Av avskrivningsärendena ska vara avslutade från det att de kom in. Utgångspunkten är att klagomålsärenden i övrigt ska avgöras i den ordning som de kommit in. Det anges att antalet klagomåls- ärenden som är ska minska, och att det ska göras särskilda ansträngningar för att nå detta mål. Enligt verksamhetsplanen ska av de remitterade ärenden som avslutas vara högst . Handläggningen av ärenden som rör myndigheternas hantering av begäran om allmän handling kan prioriteras, särskilt om klago- målet rör en åtgärd som ännu inte vidtagits. I fråga om inspektioner anges i verksamhetsplanen att sedvanlig inspek- tionsverksamhet ska återupptas, förutsatt att det med hänsyn till corona- pandemin är möjligt och lämpligt. Om så är fallet ska minst 30 inspektioner avslutas , fördelade på tillsynsavdelningarna och Opcat-enheten. Det är enligt planen särskilt angeläget att inspektioner inom ramen för Opcat- uppdraget genomförs regelbundet. Vidare anges att inspektionsärendena ska vara avslutade efter det att inspektionen genomfördes, om det inte finns särskilda skäl. Av de lagstiftningsremisser som JO tar emot ska de som behandlar frågor av central betydelse för JO:s uppdrag prioriteras enligt verksamhetsplanen. Därutöver anges särskilda mål för den internationella verksamheten hos JO (jfr avsnitt 6.7.2). I sammanhanget kan noteras att JO i sin verksamhetsplan bl.a. angav att särskilt fokus skulle läggas på frågan om domstolars och andra myndigheters utformning av avgöranden samt att antalet klagomålsärenden som blir föremål för fullständig utredning skulle öka under 2020.981 Denna tidigare plan angav således en i vissa avseenden mer precis anvisning om vilken inriktning verksamheten skulle ha . Enligt beslutsprocessen för verksamhetsplanen ska kanslichefen ta fram ett utkast till plan för . Underlaget för verksamhetsplanen är bl.a. en strategisk plan som tas fram efter diskussion i plenum och som avser de två följande kalenderåren, måldiskussioner som hållits i plenum samt resultatet av diskussioner som avdelningarna haft om mål och planer.982 Enligt arbetsordningen beslutar chefsJO efter samråd med de övriga ombudsmännen också om riktlinjer för Opcat-enhetens verksamhet och plan 981Se JO:s ärende med dnr ADM 101-2019. 982Se ombudsmäns (JO) process för planering och uppföljning av verksamheten (JO:s ärende med dnr ADM 271-2018). för inspektionsverksamheten (se 5 § tredje stycket). samhet ska enligt riktlinjerna planeras på årsbasis och målen fastställas i JO:s Enhetschefen ansvarar för att ta fram förslag till plan för Antalet planerade inspektioner ska framgå liksom eventuella fokusområden eller tematisk inriktning. Samråd ska hållas med berörda byrå- Byråcheferna ska hämta in eventuella synpunkter från sina respektive ChefsJO beslutar om den årliga inspektionsplanen efter samråd med berörda ombudsmän. ChefsJO kan också revidera planen efter samråd med den berörda ombudsmannen eller byråchefen.983 För att bedriva sin verksamhet har ombudsmännen behov av olika former av resurser i form av bl.a. handläggare och administrativ personal. ekonomiska resurser kan krävas för att t.ex. genomföra inspektioner. Enligt 13 § JO-instruktionen finns för verksamheten ombudsmannaexpedi- I JO-instruktionen anges dock inte närmare hur resurserna inom expeditionen ska fördelas mellan ombudsmännen, annat än att chefsJO beslutar om bl.a. organisationen av verksamhet och förslag till budget samt bestämmer personalens tjänstgöring (jfr 12 och 13 §§ JO-instruktionen). Kanslichefen leder under chefsJO arbetet på ombudsmannaexpeditionen och har i uppdrag att besluta om anställning av föredragande och annan personal vars anställning inte ska beslutas av chefsJO (se 13 § andra stycket JO- instruktionen och besluts- och delegationsordningen för JO).984 I arbetsordningen anges att ombudsmännen för beredning av klagomåls- och initiativärenden samt lagstiftningsremisser biträds av en kanslichef och av tillsynsavdelningar bestående av byråchefer, områdesansvariga föredragande Vid varje tillsynsavdelning finns också ett ärendekansli. 4 § första stycket.) Ombudsmännen biträds således av en grupp tjänstemän från vilken de är Eftersom personalansvaret för JO ligger hos chefsJO och kanslichefen kan ombudsmännen ha en påverkan på avdelningarnas utform- ning främst vid de samråd som chefsJO ska ha med ombudsmännen. Ombudsmännen kan därutöver påverka tillsynsavdelningarnas arbete genom att ombudsmännen bestämmer bl.a. tillsynsarbetets inriktning inom sina Fördelningen av tillsynsavdelningarnas beredningsansvar framgår av en bilaga till arbetsordningen. Av bilagan följer att två av tillsynsavdelningarnas sakområden kan omfatta frågor inom flera ombudsmäns ansvarsområden. Efter en omorganisation 2019/20985 bistår exempelvis tillsynsavdelning 1 tre 983 Se Riktlinjer för JO:s verksamhet enligt Opcat (JO:s ärende med dnr ADM 95-2019). 984 Se Besluts- och delegationsordning för ekonomi- och personaladministrativa frågor hos ombudsmän (), JO:s ärende med dnr ADM 63-2022. 985 Huvudsyftet med omorganisationen var att åstadkomma en jämnare arbetsfördelning för de fyra ombudsmännen, där det också gavs utrymme för chefsJO:s uppdrag. sättningar var bl.a. en jämnare arbetsbelastning för byråchefer och föredragande, att alla ombudsmän med handläggarresurser medan tillsynsavdelning 2 bistår två ombudsmän (se organisationsskissen i avsnitt 2.4.2). Ombudsmännen behöver således dela på handläggarresurserna på de nämnda avdelningarna. Hur ombudsmännen ska fördela avdelningarnas resurser sinsemellan framgår dock inte av arbetsordningen. För att fullgöra de uppgifter som ligger på ett nationellt besöksorgan enligt Opcat biträds ombudsmännen enligt arbetsordningen av en särskild enhet, Opcat-enheten. Denna enhet består av en enhetschef, en biträdande enhetschef och föredragande. Som framgår av föregående avsnitt beslutar chefsJO enligt arbetsordningen om riktlinjer för Opcat-enhetens verksamhet och plan för inspektionsverksamheten efter samråd med berörda justitieombudsmän. Efter omorganisationen 2019/20 bistår enheten samtliga ombudsmän i deras uppdrag som nationellt besöksorgan. Ombudsmännen får således även dela på Opcat-enhetens resurser. (Se 4 § andra stycket och 5 § andra stycket.) Enligt den besluts- och delegationsordningen som chefsJO fastställt får ombudsmännen beställa resor och taxiresor och göra övriga utlägg i samband med resor i tjänsten. Ombudsmännen har då att förhålla sig till de ram- och avropsavtal och andra upphandlingsregler som gäller för myndigheten. Inför inspektionsresor och genomförandet av vissa andra undersökningar ska ombudsmännen också samråda med chefsJO. Även om det är den enskilda ombudsmannen som fattar beslut om huruvida en framställning ska göras till eller regeringen, en inspektion ska genomföras eller en undersökning ska inledas på ombudsmannens initiativ föreskrivs det i JO-instruktionen att sådana åtgärder får vidtas först efter att han eller hon samrått med chefsJO (se 4 § andra stycket och 5 § andra stycket). En sådan samrådsplikt föreskrivs även i 14 § tredje stycket JO-instruktionen inför att en ombudsman med stöd av tilläggsbestämmelse 13.2.1 i riksdags- ordningen begär samråd med om arbetsordningen eller andra frågor av organisatorisk art. Skyldigheten för ombudsmännen att samråda med chefsJO inför vissa beslut och åtgärder infördes på initiativ vid JO-reform. Någon närmare motivering till varför ombudsmännen skulle sam- råda med chefsJO inför framställningar till eller regeringen eller inför en begäran om samråd med angavs inte. Konstitu- tionsutskottets förslag kan dock ses i ljuset av utskottets allmänna önskan att stärka chefsJO:s roll, med målsättningen att ge den auktoritet och genomslagskraft som var nödvändig för en sådan extraordinär institution som JO. För att uppnå detta mål var det enligt utskottets mening av största vikt att chefsJO hade befogenhet att bestämma inriktningen i stort. ombudsmän skulle vara delaktiga i Opcat-verksamheten samt att samarbetet mellan tillsyns- avdelningarna skulle öka. (Se JO:s ärende med dnr ADM 97-2021.) vidare att chefsJO:s huvuduppgift borde vara att ha det övergripande ansvaret för verksamheten och ämbetets organisation.986 I fråga om samråd inför genomförande av en inspektion eller annan under- sökning angav i författningskommentaren till bestäm- melsen att den i första hand syftade till att underlätta samordningen inom JO- ämbetet. Inspektioner och undersökningar som en ombudsman genomför som ett led i utredningen av ett enskilt ärende som han eller hon handlägger skulle däremot inte omfattas av bestämmelsen.987 De nu nämnda samråden hålls ofta formlöst och kan genomföras såväl skriftligen som genom föredragningar inför chefsJO. Det kan i sammanhanget konstateras att chefsJO inte har någon mot- svarande samrådsskyldighet gentemot de övriga ombudsmännen i de frågor som nämnts. Som framgår av redovisningen i avsnitt 8.2.2 måste dock chefsJO samråda med de övriga ombudsmännen inför sina beslut om arbets- ordning, verksamhetsplan, årsredovisning och förslag till anslag på statens budget för JO (se 12 § andra stycket JO-instruktionen). Enligt uttalanden i förarbetena syftar chefsJO:s samrådsplikt till att balansera chefsJO:s roll som myndighetsledning och därmed som verksamhetsansvarig mot intresset att övriga justitieombudsmäns autonomi i deras tillsynsverksamhet inte åsido- sätts.988 används i huvudsak plenum som organ för chefsJO:s samråd med de övriga ombudsmännen. Plenum hålls i regel en gång . I sin bok – i beskriver tidigare justitieombudsmannen plenum enligt följande:989 I praktiken fungerar ”plenum” som ett beslutsorgan i samrådsfrågor och som en informell ledningsgrupp. Det förhåller sig med denna del av organisationen som med tillsynsavdelningarna. Den är inte förutsedd i den rättsliga regleringen och inte heller antydd i arbetsordningen men den utgör en naturlig konsekvens av hur JO-institutionen som helhet är organi- serad. Det behövs ett samrådsforum där gemensamma frågor kan disku- teras och gemensamma viljeriktningar kan komma till uttryck, och därför har ett sådant etablerats. JO-instruktionen innehåller få bestämmelser om hur en ombudsman ska hand- lägga ett ärende. Allmänna bestämmelser för handläggningen har samlats i 18– 24 §§. Grundläggande för handläggningen är föreskriften i 21 § JO-instruk- tionen om att en ombudsman ska verkställa de utredningsåtgärder som fordras för prövning av klagomål och andra ärenden. Av bestämmelsen följer att den enskilda ombudsmannen i stort fritt väljer hur han eller hon önskar bedriva sin KU 1986/87:2 s. 40 f. KU 1986/87:2 s. 47. 988Se 2008/09:URF4 s. 35 och framst. 2009/10:RS6 s. 27. En skyldighet för den ombudsman som var administrativ chef att samråda med de övriga ombudsmännen innan arbetsordningen fastställdes eller anslag begärdes för verksamheten fanns tidigare JO-instruktion (se 14 §). En sådan skyldighet fördes dock ursprungligen inte in JO-instruktion. 989Se Axberger (2014) s. 70. tillsynsverksamhet och om ett klagomål över huvud taget ska utredas. Utöver att det i 24 § andra stycket JO-instruktionen anges att det i fråga om varje beslut ska finnas en handling som utvisar vem som har fattat beslutet och vem som har varit föredragande samt beslutets dag och innehåll, saknas särskilda föreskrifter om hur besluten ska utformas. I arbetsordningen för JO anges i fråga om handläggning av tillsynsärenden i huvudsak att en ombudsmans slutliga beslut ska undertecknas av ombuds- mannen och ingå i registraturet samt att en ombudsman får bestämma att beslutet ska tillkännages på annat sätt än genom att tillsändas berörda eller att beslutet inte behöver sändas till klaganden (se 10 §). Det står således varje enskild ombudsman i mångt och mycket fritt att efter eget omdöme handlägga sina ärenden och utforma sina beslut. Hos JO finns emellertid dokument som styr hur ärenden ska handläggas vid myndigheten eller vars existens kan ha en styrande eller ensande effekt på handläggningen och utformningen av besluten. Som nämnts ovan under rubriken anges också i verksamhetsplanen för JO att handläggningsrutinerna ska, om inte särskilda skäl motiverar annat, vara enhetliga. Exempelvis finns det en av kanslichefen fastställd kanslihandbok som beskriver rutiner och arbetsmoment som främst utförs av den administrativa personalen på tillsynsavdelningarna, men där flera moment utförs av övrig personal på avdelningarna. I handboken behandlas bl.a. diarieföring och expediering samt hur samråd mellan avdelningarna ska gå till. I en bilaga till handboken anges de statistikkoder som ska användas när ett ärende avslutas. I fråga om koderna framgår av handboken att det är en handläggare eller en byråchef som beslutar vilka statistikkoder som ska registreras och att det är byråchefen som är ytterst ansvarig för att korrekt statistikkod anges.990 Hos JO finns även en handbok om ärendehandläggning som tagits fram av en arbetsgrupp i vilken bl.a. kanslichefen ingått. I inledningen till handboken anges bl.a. att den främst vänder sig till nya föredragande och ger en intro- duktion till arbetet hos JO och i första hand beskriver föredragandenas arbetsuppgifter. Vidare anges att handboken utgör en dokumentering av de etablerade rutiner som kompletterar JO-instruktionens och arbetsordningens bestämmelser om hur JO:s ärenden ska handläggas. I de fall variationer före- kommer mellan avdelningarna har ambitionen för arbetsgruppen varit att i handboken beskriva det arbetssätt som bedömts vara mest ändamålsenligt. Enligt handboken ska avdelningarna i största möjliga mån arbeta på det sätt som handboken beskriver. Det anges vidare att ett enhetligt arbetssätt främjar samhörigheten och gör det lättare för personalen att växla mellan avdel- ningarna.991 990Se (JO:s ärende med dnr ADM 52-2014). 991Se (version ), JO:s ärende med dnr ADM 226-2019. Därutöver finns hos JO bl.a. riktlinjer för utformningen av pressmed- delanden, dokument med skriv- och språkregler samt mallar för utformningen av beslut i myndighetens ärendehanteringssystem.