rfr · H90WRFR14 · 2022-06-14 00:00:00 — Mycket av diskussionen, även före fjolårets diskussion, fördes mot bak- grund av en situation med mycket låga räntor och en föreställning om att pen- ningpolitiken skulle vara impotent i hög utsträckning och att det därför behöv- des en mycket aktiv finanspolitik. Det hade vi inget emot utan konstaterade tvärtom att det var fullt rimligt i en sådan situation. Tack vare att vi har så goda statsfinanser var det också möjligt att bedriva det. Det var i själva verket också vad som skedde, framför allt under och efter pandemin. Det gick ju utmärkt, så bevisbördan ligger lite på den som säger att ramverket satte stopp. UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Som sa är läget ett helt annat , och det är en ganska dramatisk förändring. Jag brukar inte ha så mycket synpunkter på vad gör och inte gör, men jag kan säga att när det gäller den amerikanska förvånade det mig mycket när de långa räntorna gick upp och man bemödade sig med att gång på gång tala om att det var fel eftersom det var tillfälliga effekter som drev det. Jag tyckte att det var konstigt, om inte annat så taktiskt, av centralbankschefer att göra det, för det brukar alltid vara bättre om marknaden drar upp räntorna än om man är tvungen att sitta i tv-rutan och göra det själv. Man argumenterade så säkert för en ståndpunkt som sedan visade sig ohållbar. Jag tycker att det är uppenbart att den amerikanska har varit för sent ute. Huruvida det nu går eller inte går att undvika att höja räntorna till en högre nivå än vad som hade behövts om man hade agerat lite tidigare är en öppen fråga. Men det är uppenbart att det innebär risker. De ser dock lite olika ut i olika länder, för betydligt högre räntor kommer att utsätta det europeiska systemet för stora störningar eftersom det finns länder som har väldigt stora statsskulder. Men i länder som vårt kommer de huvudsakliga effekterna vara via tillgångsprismarknadernas effekter på hushållen eller via bostadsmarknaden om vi hamnar i ett sådant scenario. Med reservation för vad som kan hända så delar jag uppfattning att som det nu ser ut talar mycket för att en relativt återhållsam finanspolitik är det lämpligaste framöver för att göra det lättare för att inte behöva höja räntorna så mycket. är de mycket beroende av vad som händer i utlandet, så det är långt ifrån bara som styr detta. Jag tror att jag sa detta , men jag vill gärna säga det igen: När blev legalt oberoende tyckte jag att det var fullständigt oproblematiskt att föra samtal med dem som bedrev finanspolitiken. Det var ju alldeles uppenbart att vi hade vårt uppdrag och att vi skulle göra det själva. Jag utgår från att det finns en dialog mellan dem som bedriver finanspolitik och dem som bedriver penningpolitik i landet så att man vet vad den ene och den andre befinner sig någonstans i sina tankar. Även om var och en har sitt ansvar har man en kunskap om hur de andra resonerar. I den meningen menar jag att en samordning är ganska oproblematisk. I fjolårets rapport välkomnade vi explicit mer av en öppen diskussion i samhället i dessa frågor och kanske utfrågningar med både finansminister och riksbankschef på något valfritt sätt. Jag kan förstå om de inte vill sitta och debattera, men man kan ha inlägg av bägge och kommentarer av externa experter eller dylikt. , : Som ni kanske noterade tog jag min utgångspunkt i mina kommentarer i den granskningsverksamhet som bedriver. Så jobbar vi på ; vi uttalar oss ogärna utan att ha täckning i en granskningsrapport som vi har genomfört. Jag noterar med intresse att som myndighet under aldrig har granskat penningpolitiken, och vi diskuterar givetvis internt om vi borde UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Med det sagt tänkte jag inte kommentera frågan om samspelet mellan finanspolitiken och penningpolitiken. Men jag kanske får återkomma. Jag vill dock understryka det som sa. är en oberoende myndighet under , men ett oberoende får inte tas till intäkt för att ett samtal inte kan försiggå. Det är bara välkommet att man upp- muntrar samtal och diskussion för att landa i kloka beslut. (SD): Fru ordförande! Jag tackar för presentationerna. Inflation är årets stora tema i den ekonomisk-politiska debatten och det med all rätt eftersom svenskarnas plånböcker just nu urgröps i ett rasande tempo. Det har blivit dyrt att tanka bilen och att betala elräkningen. Det har blivit dyrt att vara en vanlig , helt enkelt. Det finns givetvis många förklarings- faktorer, men när det gäller just el och drivmedel är det politiska förutsätt- ningar som medvetet har byggts upp som möjliggjort den pris- chock vi ser. Denna utveckling påbörjades långt innan och innan vi hade krig och elände i . När man pratar inflation brukar man oftast prata centralbanker, penningpo- litik, utbudschocker med mera. Men i detta sammanhang skulle jag vilja höra en reflektion från rådet över finanspolitikens, energipolitikens och skattepoli- tikens påverkan på den svenska inflationen, det vill säga de politiska beslutens påverkan på den svenska inflationen. När blir de höga el- och drivmedelspri- serna ett problem för en långsiktig och uthållig tillväxt i ? fått indikationer på att hushållen har dragit ned på sin konsumtion, och varor och tjänster har blivit dyrare att producera för de svenska företagen. (C): Tack för intressanta presentationer och bra svar på intres- Vi är i ett spännande policyläge, tyvärr inte på ett positivt sätt eftersom vi går från den ena krisen till den andra. från finanspolitiken är lite samma sak, trots att det rör sig om två helt olika Som flera andra har varit inne på finns det en stark vilja i den svenska finanspolitiken att kompensera för de prishöjningar som finns, vilket är helt begripligt eftersom folk är hårt trängda. Men hur fungerar finanspolitiken re- lativt sett den här kompensatoriska tanken? Om det ju sker en åtstramning av penningpolitiken och den, som kensten var inne på, leder till att vi får en åtstramning via tillgångspriser och bostadspriser och kanske av konsumtionsviljan hos hushållen, hur fungerar det när det gäller att hålla krutet torrt inför nästa kris? Vissa tror att det kan bli en sättning som är mycket kraftfullare än bara att det dämpas. Kanske kan och riksrevisorn svara på nästa fråga. också uppenbart att många av de konventioner som styr finanspolitiken och har gjort så 90-talskrisen inte riktigt står pall när man går från kris till kris så tätt som vi nu gör. Det är bland annat inte tydligt vad som är en krisåtgärd eller inte. I rapporten står det om det i och för sig UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN intressanta överskottsmålet, men kan ni skissa på vilka institutionella ramar som kan behövas för att komplettera detta ramverk? Jag ska inte ta alltför många frågor på ett bräde, men hela diskussionen om klimatfrågor tas i termer av stora investeringar, vilket är intressant och viktigt. Men när frågan ändå lyfts upp: var inne på detta med att sätta pris på miljö, utsläppsrätter och skatteväxling. Men om vi tar bort fossilkällorna förlorar vi ju skatteintäkter i en ganska stor skala. Vi märker redan nu att skatterna går upp men att basen krymper. Erosionen är snabb i och med att man går över till el och annat. Hur stor är faran för ett sådant hål, och hur påverkar det finanspolitiken på lång sikt? Det sägs handla om 50–60 miljarder av våra skatteintäkter. (V): Jag har två frågor. Den första rör det som många delvis varit inne på. Vi har en situation med en del prisökningar som slår ganska direkt mot många hushålls ekonomi. uppbär de flesta hushåll lön utifrån fasta avtal, och lönerna har ju inte ökat. Räntorna rör sig också uppåt och riskerar att göra det ännu mer . Hur resonerar man om det utöver detta ska finnas en finanspolitisk åtstramningseffekt? Jag tänker utifrån hushållens perspektiv och deras konsumtionsförmåga. Jag ser risken för ett slags trippelchock för hushållens ekonomi och konsumtion, och det skulle vara intressant att höra en reflektion över det. Min andra fråga handlar om beskrivningen av klimatriskerna. Jag läser något överraskande skrivningar i rapporten om att de direkta effekterna av klimatförändringarna i bland annat är begränsade i ett globalt perspektiv och att de direkta ekonomiska effekterna för de nordiska länderna sannolikt blir små eller, om något, positiva, vilket bland annat beror på ett mer produktivt skogs- och jordbruk och ökad produktion av vattenkraft. Jag ser inte att det riktigt stämmer överens med den bild som jag har av hur jordbruket påverkas av de pågående klimatförändringarna. Det handlar ju inte bara om att det blir varmare och att man då kan odla mer, som jag läser in i detta, utan det finns en del allvarliga problem som kan drabba jordbruket på systemnivå. Det skulle vara intressant att höra lite mer av den bakgrundsinformation som kanske finns hos rådet. , : Det var många knepiga frågor varav få handlade om rapporten. Men låt mig börja med den sista frågan från . När det gäller klimateffekterna läser du den del som handlar om hur det direkt påverkar den svenska miljön, och de studier vi har tittat på pekar på det som du läste upp, det vill säga att effekterna är ganska begränsade. När det gäller vattenståndet har vi normalt en landhöjning längs halva landets kust, och om det blir en effekt i motsatt riktning tenderar det i stora delar av landet att jämna ut sig. Men blir det ett bekymmer i , och där uppkommer en kostnad. UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Vi nämner att om vi hamnar i sådana obehagliga scenarier som det uppen- barligen finns en risk för är det andra saker som är av större betydelse, till Det kan potentiellt få oerhörda konsekvenser för ett land vars natur i och för sig inte drabbas så mycket. Det är inte fråga om att bagatellisera klimatproblematiken i stort, absolut inte, men just den effekt le- damoten tar upp är inte så dominerande i det svenska fallet. Flera var inne på prishöjningarna på inte minst energi. Det är givetvis så som den första frågeställaren sa att priserna på energi i hög grad har påverkats av den politik som har bedrivits. Det handlar om vad vi har satsat på för ener- gislag, integrationen med den gemensamma energimarknaden i och Det är alltså politiska beslut som i väldigt stor utsträckning styr Det är väl få som inte tror att EU:s gemensamma marknad generellt sett har varit till stor fördel för svenskt välstånd. Det är inte uppenbart att det är möjligt att plocka russinen ur kakan och säga att vi vill ha möjlighet att sälja Volvobi- lar i men att inte ska få tillgång till den energi vi har. är knappast en hållbar politik, även om man inte i detta läge kan se att det kunde ha haft sina fördelar. Jag ska inte ge mig in på hur man bör beskatta el, men jag konstaterar att det är en avvägning. Det handlar både om hur mycket pengar man kan få in och om att vilja åstadkomma en styreffekt. Man har velat att energislag som är dåliga ur miljösynpunkt ska må dåligt medan energislag som är bra ur mil- jösynpunkt ska må bra, vilket har styrt skattesatserna på detta område. Som ekonom är det lätt att se att om man vill minska konsumtionen av drivmedel i landet går det helt på tvärs att sänka priset på drivmedel. uppenbart att det hade varit bättre att hitta ett annat sätt, vad det nu skulle kunna vara, att stödja de hushåll som särskilt drabbas av detta. det helt uppenbara, för detta vet ni. Men så ser det ändå ut. Det var någon som nämnde hushållens konsumtionsutrymme. delspriserna stiger är det klart att hushållen får mindre pengar över att spendera Det kan givetvis totalt sett innebära ett efterfrågebortfall i ekonomin, vilket kan vara ett argument för att bedriva en i andra avseenden mer expansiv politik om man ska ha samma nivå på aggregerad efterfrågan. sidan har den typen av finjustering av den aggregerade efterfrågan från finans- politiken aldrig fungerat särskilt bra. Om man ser det ur ett allmänt efterfråge- perspektiv tror jag att det är bättre att räntenivåerna används för att bekämpa inflationen, och det tror jag att det är även . reste en svår fråga om de större miljöfrågorna, och jag kan bara säga att vi valde att fokusera på frågan om offentliga åtgärder eftersom vårt fokus var vad detta kunde få för konsekvenser för ramverket. Av debatten kan man få en känsla av att det finns en jättestor hög med offentliga investeringar som vore bra för miljön men att ramverket håller tillbaka dessa. Vi kan inte se att det ser ut så, framför allt för att man påverkar hur stor sådan hög man behöver genom hur man bedriver politiken på andra områden. Om jag ska vara krass kan jag säga att ju mer ni sänker skatten på drivmedel, desto mer offentliga UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN investeringar kommer att krävas på miljöområdet för att uppnå samma miljömål. Det finns alltså en direkt korrespondens mellan dessa åtgärder. Finansminister (S): Jag har inte velat hoppa in eftersom det är ledamöterna som ska ställa frågor. Men jag fick en fråga från om vår bedömning av arbetsmarknadens återhämtning. Erfarenheterna av finanskrisen –2009 visar att det är viktigt att inte direkt efter en sådan extern chock strama upp för snabbt utan låta hela ekonomin absorbera och ta hem de nya jobben. Det verkar vara det som sker på svensk arbetsmarknad , för vi har en väldigt stark sysselsättningsökning och en sjunkande arbetslöshet. Detta påverkar också grupper som står långt från arbetsmarknaden. Vi ser faktiskt en sjunkande långtidsarbetslöshet, dock inte bland dem som står absolut längst från arbetsmarknaden. Å andra sidan fick regeringen inte igenom hela sin budget, så extratjänsterna som var en insats för att nå just den gruppen ströks. jobbar vi i stället med etableringsjobben, som parterna har tagit fram, för att nå denna grupp. Jag tycker ändå att det finns skäl att inte låsa fast en hög arbetslöshet, som den vi fastnade i efter 2008–2009, för det skulle kunna få långsiktiga konsekvenser för vår ekonomi. Frågan om inflation och energipolitik är kanske mer av en politisk diskussion, men jag tror ändå att man bör slå fast att hade bland de mest konkurrenskraftiga energipriserna innan priserna stack iväg. Detta berodde på att vi har haft ett väldigt starkt energisystem, och vi har dessutom lyckats ställa om det svenska energisystemet till i princip fossilfritt. Många europeiska länder är avundsjuka på vår energimix, och dessutom står vi inför stora investeringar. Men talar man om beskattning av energi, vilket kom upp i diskussionen, måste de partier som förespråkar en radikalt annorlunda beskattning av energisektorn redovisa hur skattebaserna ska fungera framöver. kan inte ha kvar samma välfärdsambitioner om vi har helt andra och minskade skattebaser, för det går inte ihop. Detta måste man tänka igenom. Hela diskussionen om finanspolitikens roll i detta läge är intressant. Jag tror inte att någon har ett intresse av att vi rent generellt blåser på med finanspolitik som höjer inflationen och därmed urgröper folks plånböcker. Då riskerar vi att försätta i en löne- och inflationsspiral. Vi tar fasta på det som nästan alla internationella ekonomer säger om att man bör fokusera på de sårbara grupperna. Fördelningspolitiken är därför i någon mening tillbaka på agendan. I detta läge är det nämligen viktigt att nå de grupper som inte klarar av dessa prisjusteringar, för annars lämnas de efter. Men om finanspolitiken inte skulle göra något i detta läge finns, som antyder, en risk att hela frågan ska hanteras av lönerörelsen. Det kan bli en problematisk diskussion, för vi vill inte tillbaka till en löne- och inflationsspiral. Erfarenheten från är att vi då hamnade av ekonomisk kräftgång i och att de grupper som hade det tuffast fick betala priset. Det här är därför en viktig period i svensk ekonomi, och vi måste se till UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN att hantera detta kortsiktigt utan att låsa fast oss i löne- och inflationsspiraler eftersom det vore otroligt olyckligt för oss framöver. , : Jag tänkte kommentera frågan från Ådahl om vilka institutioner och ramverk som tjänar oss väl under en krishan- Det är allmänt bekant att en god administrativ beredskap utgör grunden för att kunna hantera kriser väl. Här har det finanspolitiska ramverket tjänat oss väl och fortsätter att tjäna oss väl. Vi återkommer till i samband med att vi överlämnar gransknings- rapporten om extra ändringsbudgetar. Men jag konstaterar att det kan finnas utrymme för att se över regelverket, och då syftar jag i första hand på budget- Är institutionen extra ändringsbudget adekvat att använda sig av vid Men vi återkommer som sagt . (KD): Ordförande! Jag tackar för en välskriven och i många avseenden också välgörande rapport. Vådan av att vara i ett litet parti är att många bra frågor redan är ställda, så gå inte med i ett litet parti om ni kan välja. Väldigt mycket är osäkert. Vi vet dock att det finns ett samband mellan välfärd, offentliga finanser och arbete. Rådet gör ju en genomgång av detta. Jag fastnade särskilt för avsnittet där ni diskuterar arbetslivets längd och de reformer som har presenterats och är på gång att genomföras gällande trygg- hetspension och förändringar i sjukförsäkring och sjukersättning i kombina- tion med att ni inte riktigt verkar tro att de förändringar i riktålder som ska genomföras kommer att få tillräckligt genomslag utan att det snarare finns risk att arbetslivet förkortas. Det är i alla fall den läsning som jag gör av rapporten. Ni skriver att vi nu måste ta vara på de erfarenheter som finns av genomföran- det av dessa reformer. Hur ser ni på detta? Kan ni utveckla resonemanget? Vad är det för föränd- ringar som skulle behövas? Ni skriver också att om dessa förändringar görs måste andra förändringar göras som så att säga motverkar de eventuella effekterna. Hur ser rådet på Vilka reformer förespråkar ni för att vi ska bibehålla och förlänga ar- betslivet så att vi klarar offentliga finanser och en hög sysselsättning? Ni för också ett resonemang på motsvarande sätt där ni har en annan syn än Argumenten om en allmän efterfrågan för att pressa ned arbetslösheten duger inte, utan detta klarar man normalt sett inom ramen för överskottsmålet. Däremot krävs strukturella åtgärder för att pressa ned den strukturella arbetslösheten, som inte åstadkoms via en allmän Även här önskar jag ett fördjupat resonemang. även några konkreta förslag på reformer för att klara den strukturella arbets- lösheten i utsatta grupper? (L): Fru ordförande! Jag tackar för presentationerna. UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Innan jag ställer min fråga ska jag reflektera lite över det finanspolitiska regelverket och de extra ändringsbudgetarna. I ett läge med en svag regering som samlar 100 mandat i och som inte har stöd för sin budget blir det av naturliga skäl många extra ändringsbudgetar och initiativ från den samlade oppositionen i . Även regelverk för att motionera på extra ändringsbudgetar spelar roll. Det var bara en reflektion. Så till min fråga. blir alltmer segregerat, och den främsta aspekten av det är den tudelade arbetsmarknaden. Min fråga riktar sig till rådets ordförande. Ni skriver att frågan om utrikes födda inte kan lösas med allmän efterfrågan. Idén att man kan investera sig ur detta problem verkar alltså vara lite förenklad. Kan du utveckla det lite mer, både påståendet och vilka åtgärder som behöver göras brett för att hantera den tudelade arbetsmarknaden? (MP): Tack så mycket för en bra rapport! Ur synpunkt gäller det kanske framför allt kapitel 4, där man har gått igenom väldigt mycket om klimatarbetet och hur man ska se på det i samband med ramverket och så vidare. Vi föreslår att man ska kunna lånefinansiera stora klimatinvesteringar . När rapporten skrevs hade inte heller Världsnaturfondens rapport kommit. Den säger att för att ska kunna klara sina åtaganden i behöver vi göra väldigt stora investeringar och sänka utsläppen . Här finns alltså många bra frågeställningar som man kan utgå ifrån när man skalar upp det arbete som måste göras. Jag är väldigt glad att ordföranden också säger att det är kontraproduktivt att sänka drivmedelsskatterna. Det är annars någonting som den här är väldigt förtjust i att göra. Men det kommer att hoppa tillbaka och bita oss i svansen, och man måste i så fall lägga mycket resurser på andra områden. Framför allt gör detta det svårare att klara klimatförändringarna. Jag har egentligen en fråga till finansministern. Du sa i ditt anförande att regeringen satsar mycket på klimatomställningen, och det är glädjande att höra. Men då måste det också fram ordentliga reformer. I stället för att sänka priset på utsläpp och inte lägga tillbaka investeringar i energibesparande åtgärder – vilket vi också noterade inte hände och som rådet också skriver är bra politik – skulle jag vilja höra hur man tänker sig att den absolut ökade ambitionen på klimatområdet kan manifesteras eller genomföras. ser vi ju att det finns ett litet utrymme i budgeten om man ska fortsätta att hålla sig till ramverket. Det är väldigt intressanta diskussioner om det här och ett bra underlag för oss alla att jobba vidare med. Stort tack till rådet för det! , : Det var flera knepiga frågor. Jag kan börja med . Vi tittar på två åtgärder. Den ena är höjningen av riktåldern, och den andra är införande av en ny typ av arrangemang för att förhindra att personer som på olika sätt och av olika anledningar inte vill eller UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN kan arbeta börjar ta ut sin pension för . I stället skulle de kunna fångas upp av ett annat system. Det är alltså två åtgärder av väldigt olika karaktär, kan man säga. När det gäller riktåldern är vi i grunden väldigt positiva. Vi skriver mer om detta i den separata pensionsrapport som vi kom med . Men när det gäller den vill vi bara varna för detsamma som vi varnade för när det handlar om andra åtgärder: Historiska erfarenheter tyder på att man kanske inte får de effekter som man önskar. När det gäller riktåldern är det inte säkert att man får den utväxling som man har räknat med i de här sammanhangen, och därför är det viktigt att följa upp detta noga. Man ska vara beredd att vidta ytterligare åtgärder om det skulle behövas för att få den effekt som höjningen av riktåldern är avsedd att åstadkomma. Det handlar i grund och botten om att vi blir äldre och att vår hälsa blir Men vi tar ändå ut pension lika tidigt som vi gjorde tidigare. denna pensionsintäkt spridas ut , och då blir den årliga pensionen Det är många uppenbarligen inte nöjda med, som de val de träffar har den konsekvensen. Vi diskuterade i pensionsrapporten olika typer av åtgärder, och andra åtgär- der, för att få människor att arbeta längre. Det handlar inte bara om vad en- skilda individer vill, utan det handlar rätt mycket om normbildning och om Det handlar om hur tjänstepensionsförsäkringarna Det finns flera olika saker, och jag tror att inte minst det sista vore värdefullt om ni tittade på. Tjänstepensionerna är väldigt viktiga för många människors försörjning, så det är inte så jag menar. många inslag i det systemet som man kan misstänka leder till att människor väljer att ta ut pensionen tidigare än de annars skulle göra. Om jag ska försöka vara konkret i något sammanhang tycker jag att detta är en fråga som ni skulle ägna mer uppmärksamhet. Jag vet att det är en upp- fattning jag delar med till exempel , som har varit med en del i de dialoger vi har haft kring pensionssystemet. , och även , var inne på arbetslösheten och vad man ska göra åt den. Jag är ledsen, men jag kan nog inte komma med lösningar på det problemet i sig. Det är uppenbart att det hänger ihop med integrationsproblematiken i stort, för det är i väldigt hög grad lågutbildade ut- landsfödda personer det handlar om. Det är ett brett perspektiv av åtgärder som behövs, och det är ingenting som man löser enkelt. gen centralt i sammanhanget. Det är också viktigt att det finns tillräckliga mo- tiv för att arbeta och att man inte på olika sätt stoppas av arbetsgivares attityder och så vidare.