rfr · H90WRFR15 · 2022-06-13 00:00:00 — Öppen utfrågning om redogörelse för penningpolitiken 2021 anordnade en öppen utfrågning i om för penningpolitiken 2021 med riksbankschef , förste vice riksbankschef och vice riksbankscheferna samt opponenterna , professor vid () vid , och , chefsekonom vid . I rapporten redovisas programmet, en utskrift av de uppteckningar som gjordes vid utfrågningen och de bilder som visades av föredragshållarna under presentationerna. Tid: –12.00 Plats: Förstakammarsalen, 10.00Finansutskottets ordförande hälsar välkommen och inleder utfrågningen 10.00Sammanfattning av Redogörelse för penningpolitiken 2021, riksbankschef 10.20Synpunkter på redogörelsen och utformningen av penningpolitiken, , professor vid , och , chefsekonom på 11.00Kommentarer från direktion på opponenternas synpunkter, förste vice riksbankschef 11.55Finansutskottets ordförande avslutar utfrågningen Uppteckningar från den öppna utfrågningen Ordföranden: Då öppnar vi vår öppna utfrågning om penningpolitiken. Ni ser att jag har många jämte mig här uppe på podiet, men vi ska börja med , riksbankschef, som ska ge sin redogörelse för penningpolitiken 2021. , : Tack för det! Det finns ju en ganska lång rapport som ett underlag till detta, så det jag tar upp är en del axplock och ett försök till sammanfattning av penningpolitiken . är som präglas av två saker. Den ena är coronapandemin och frågan hur det skulle ta att kravla sig ur pandemin och de ekonomiska konsekvenserna av den. Den andra är helt enkelt att det var möjligt att komma ur pandemin, och då är frågan vad som sedan händer på den ekonomiska sidan. Det handlar i mycket hög grad om en helt annan frågeställning än tidigare, nämligen hur mycket inflation det blir. var smittspridningen fortfarande hög och den ekonomiska aktiviteten på olika håll i världen dämpades fortfarande av olika typer av restriktioner. Det gick inte att veta vad som skulle hända härnäst när det gäller den hastighet varmed vi skulle hantera pandemin och de ekonomiska konsekvenserna av den. Men när sedan vaccinationerna i olika delar av världen kom igång blev det klart att de ekonomiska konsekvenserna av pandemin sakta började försvinna och de kraftiga bnp-fallen återhämtades på olika håll i världen. Under den senare delen av 2021 gjorde vi bedömningen att det hade gått så pass länge att det var möjligt att börja avveckla en del av krisåtgärderna. Då skiftade också fokus till frågan om inflation. handlade det framför allt om stigande energipriser på ett eller annat sätt. Det jag just har sagt ser man tydligt på den här grafen. Om vi fokuserar på 2020 och 2021 ser vi att återhämtningen i svensk ekonomi och på olika håll i världsekonomin går väldigt snabbt. Det är glädjande, och om vi tittar på den mörkblå grafen ser vi att återhämtningen i svensk ekonomi går snabbare än i många andra länder. Vi ser också här att vid är bnp högre än före pandemin. Det är dock viktigt att komma ihåg att vi inte kan hämta igen den ekonomiska utvecklingen som försvann under pandemin, alltså den djupa nedgången i svensk ekonomi och i världsekonomin. Men det är oerhört glädjande att vi är tillbaka ungefär på den tillväxtbana som vi hade innan. har också inflationstakten varierat mer än vanligt, och det ser man tydligt om man går och 2014. Det händer någonting . ser vi att , då pandemin pågår som mest, är inflationen låg på många olika håll av världen. UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN kommer vi å ena sidan tillbaka till vårt inflationsmål om , å andra sidan fortsätter inflationen uppåt – inte på samma sätt i alla länder men ändå på ett någorlunda likartat sätt. Om vi då tittar på och räknar bort energi och livsmedel för att illustrera vad som händer på inflationssidan – som konsument konsumerar man självfallet både energi och livsmedel – kan vi se att den mörkblå grafen ligger på . Detta är bara ett sätt att illustrera att diskussionen handlar väldigt mycket om energi och livsmedel och väldigt mycket om frågan om detta är temporärt eller inte. Om vi tittar på och kan man se att det nog inte bara handlar om energi och livsmedel i de länderna, utan det är också varupriser. Det vill säga att inflationstakten håller på att bli bredare än vad många kanske trodde. Vi bedriver den penningpolitik vi ska , som ju då går ut på att få tillbaka KPIF till målet och stödja den allmänna ekonomiska utvecklingen. börjar det bli klart att vi ser större svängningar i inflationstakten . Som grafen visar drar inflationen i väg på ett annat sätt än vi hade sett på länge . Vi gjorde ändå bedömningen att det ändå var lämpligt att hålla räntan kvar på för att stödja den allmänna ekonomiska utvecklingen. Bedömningen var att det skulle räcka med detta för att hantera inflationstakten, eftersom vi utgick ifrån att det skulle vara någorlunda övergående. har vi med oss ett behov av att bedöma vad som händer på pandemisidan, och vi ska stötta den ekonomiska utvecklingen när pandemin inte är över. Att titta på våra värdepappersköp är ett sätt att illustrera detta. Här ser man väldigt tydligt att innan vi går in och börjar köpa värdepapper och låna ut i stor omfattning till banksystemet är räntorna på väg upp. När vi går in och börjar agera på det sätt som vi har gjort faller ränteskillnaderna tillbaka, och vihar en stabil ränteutveckling . Det vill säga att vi lyckas återföra utvecklingen till ett läge där det har lugnat ned sig. Vi gick ju in i pandemin i ett läge där det var svårt att veta vart det hela skulle ha tagit vägen om inga åtgärder hade vidtagits. Mot slutet av perioden är det dock inte fråga om snabbt stigande räntor, för den frågan är ju liksom hanterad. Det har handlat om att hålla igång utlåningen i den svenska ekonomin på ett sådant sätt så att utlåningen underlättar och stöder den allmänna ekonomiska utvecklingen. Detta ser vi också i grafen till höger här, som visar utlåningen till hushåll och företag. Här finns inte obligationer med. Hade man lagt till obligationer hade det sett lite annorlunda ut när det gäller företagssektorn. Det här innebär då att det är möjligt att hålla räntorna låga. Det är också möjligt att se till att kreditmarknaderna i olika avseenden fungerar när det gäller hushåll och företag. Om man sedan tittar på våra värdepappersköp ska vi för det första vara medvetna om att en del av de krisåtgärder vi vidtog vid pandemins början har avslutats eller mer eller mindre avvecklat sig själva. Vid det sista penningpolitiska mötet sa vi att vi enbart ska återinvestera UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN obligationsinnehav för att hålla vår portfölj någorlunda och att vi gradvis kommer att trappa ned det obligationsinnehav som vi har. Ett annat sätt att uttrycka detta är att det är lämpligt att krympa våra obligationsinnehav när det betraktas som en icke-händelse. I det avseendet fungerar detta också . Om man tittar på inflationstakten ser ni här, och det har jag redan nämnt, att den snabbt steg av 2021. Det är stora svängningar, för inflationen bottnar faktiskt på −0,4 , men sedan stiger den snabbt . Då var den . KPIF exklusive energi, den röda grafen, har rört sig mycket mindre. En stor del av fjolårets diskussion handlade om hur detta skulle kunna tänkas te sig framöver. Glädjande är att de långsiktiga inflationsförväntningarna, som vi ser i graferna till höger här, har hållit sig . Tolkningen av detta har varit att förväntningarna är sådana att även om inflationen stiger kommer att agera på ett sådant sätt att inflationstakten återförs till vårt inflationsmål på . Låt mig sammanfatta detta. Vi gick in i ett läge av en typ som ingen varit med om tidigare, och det rådde stor osäkerhet. De kraftfulla åtgärder vi vidtagit har mot denna bakgrund varit motiverade. drevs inflationen av energipriser. Den stiger snabbt under slutet av året, men detta har inte satt spår när det gäller inflationsförväntningarna. Det är naturligtvis ett gott tecken att det har varit på det sättet. Ekonomin fortsatte att återhämta sig, och den återhämtade sig snabbt . Men när vi gick in i 2022 har dessvärre de risker vi talat om mot slutet av kommit att materialiseras. Vid slutet av fjolåret kom nya covidmutationer. Det var svårt att veta om de skulle ha en negativ påverkan på den ekonomiska utvecklingen, vilket de dock inte hade. Det rådde också stor osäkerhet kring det geopolitiska läget och vilka konsekvenser som kan komma från den kanten. Tyvärr har vi ju facit i hand och vet hur det har blivit. Den tredje fråga vi diskuterade och vred och vände på var i vilken mån det skulle bli en bredare inflationsuppgång eller inte. Och det har det alltså blivit, även om vi resonerade om de här frågorna i huvudsak utifrån perspektivet livsmedel och energi. Om vi ska summera detta är kortversionen så här: Vi har sett stora störningar i svensk ekonomi och i världsekonomin. Vi har också sett mycket stora svängningar jämfört med tidigare delar av när det gäller inflationstakten. Men oaktat detta och de svårigheter som har att göra med osäkerhet och att ekonomierna svänger kraftigt tycker vi ändå att under loppet av fjolåret var inflationsmålsuppfyllelsen inte perfekt men någorlunda acceptabel. Ordföranden: så mycket, riksbankschef ! ska vi få höra lite utomståendes synpunkter på penningpolitiken det gäller. Den som börjar är , chefsekonom på . UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN , : Tack för att jag får komma hit och disku- tera penningpolitik som är bland det roligaste som finns att prata om, även om det är väldigt svårt. Jag måste ju tyvärr gå efter min presentation, vilket känns Men så är det . Jag tänkte att jag skulle ta upp några frågor. ska prata lite övergripande om innehållet i just den här redogörelsen. kommer en kort kommentar om prognoserna och slutligen något om vad jag tycker om penningpolitik i termer både av kommunikation och av det som faktiskt blivit utfört. Allmänt om själva rapporten kan jag säga att jag läser den som en deskriptiv genomgång av året. Det är en del analys. Man hade kanske kunnat ha haft lite Den är lång, men jag tycker faktiskt att den är rätt lättläst. mig an den trodde jag att det skulle ta att läsa den, men det går faktiskt ganska fort, och den är lätt att ta till sig. Jag tycker också att det är en intressant fördjupning om QE, alltså tillgångsköp, som ju är väldigt centralt. Låt mig nämna några saker som jag saknar eller kanske tycker att man kan ta med sig till ett annat år. När det gäller kommunikation tycker jag att det skulle ha varit ett bra komplement att få en diskussion om hur man har rappor- terat om i medierna. Då menar jag inte bara diskussionen i medi- erna utan också hur man själv har agerat eller använt sig av media. Man kunde också ha tagit upp hur direktionen har kommunicerat, vad man har varit ute på för typ av event för att sprida information om vad man gör och varför, vilka man har träffat och så vidare. Jag vet att man jobbar hårt när det Jag tycker också att det är bra som underlag när man ska diskutera detta, för penningpolitik handlar ju först och främst om förtroende och om att sprida det till alla oss. Olika typer av förtroendeundersökningar tycker jag också att man kunde ha tagit med. Det handlar helt enkelt om att se hur man Det handlar inte bara om att uppnå inflationsmålet för det aktuella året utan också om själva förtroendet för , också på lite . Vad gäller prognoserna kommer jag att ta upp dem väldigt kort, men jag kommer tillbaka till detta. Man kanske kunde ha haft lite mer underlag i den här rapporten om de absolut svåraste prognosfrågorna. fram och tillbaka gått? Vad har varit svårt? Vilka antaganden har man varit tvungna att göra? Är det något vi alla vet – jag har ju själv hållit på med pro- gnoser jättelänge, precis som alla i direktionen – är det att detta är jättesvårt, och det blir sällan rätt. Men man måste välja när man ska göra dessa prognoser och bedömningar, och detsamma gäller penningpolitiken. Där kan jag också tycka att det kunde vara en lite mer djupgående diskussion om de detaljerade argument som man har använt och hur man har funderat, diskuterat och avvägt De färdigskrivna formuleringarna i besluten är ju emellanåt ganska tillrättalagda. När det gäller själva prognoserna har jag egentligen inte så mycket att säga. De är ungefär lika bra som alla andra. Vi har absolut inte gjort några bättre. De är helt okej och kanske till och med väldigt bra. På sidan 1 i rapporten står: Sammanfattningsvis kan konstateras att infla- tionen varierade mer än vanligt men att penningpolitiken bidrog UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN till goda förutsättningar för en inflation varaktigt nära inflationsmålet. Jag tycker kanske att det är lite tidigt att säga detta med tanke på vad vi nu i efterhand vet har hänt. Jag skulle gärna vilja se lite fler funderingar och diskussioner kring detta. Jag skulle gärna vilja ha lite mer diskussion kring svårigheten att göra prognoser. Det har varit jättestort fokus på inflation. Det var hög inflation i andra länder, inte minst i . Som sa inledningsvis har det inte varit lika brett här i , men ändå har till exempel företagens prisplaner farit upp ganska tidigt och indikerat att det kan bli ett bredare inflationstryck. Jag har inte gjort någon bättre inflationsprognos än , utan detta handlar mer om att det är svåra frågor, vilket jag tycker att man kunde ha speglat mer i den redogörelse vi diskuterat. Hur ställde man sig till detta, och vad skulle kunna vara riskerna? hade vi lönebildning där man inte såg så mycket på förväntningar, löneförväntningar och så vidare. Det har absolut funnits saker som har vägts i olika korgar. Jag tycker som sagt att man kunde ha utvecklat det resonemanget lite. Sedan måste man ju landa i något, och det är ju helt okej. Den här bilden visar producentpriser på konsumtionsvaror. Även om det inte ser så dramatiskt ut ser man ändå att det steg . jag har klippt den precis . Det brukar variera runt ett medelvärde, och det var ändå ganska mycket över, en tydlig tendens. Så här har det blivit. Det är klart att ingen såg allt detta framför sig. Det har sedan kommit nya saker som har att göra med kriget i , som har bidragit till att detta har blivit förlängt. Men –februari, före utbrottet, såg man utvecklingen. Det tycker jag att vi alla måste vara självkritiska och fundera kring. När det gäller penningpolitiken tänkte jag först börja med tankeramen kring kvantitativa tillgångar eller köp, QE, i relation till reporäntan. Givet att hade en prognos där man i princip skulle ha nollränta framåt tycker jag att man kunde ha kommunicerat lite mer hur man tänker på QE i relation till reporäntan. Det gäller på vilket sätt de fungerar och vilken tankeram man har. Man behöver inte slå fast någon absolut ordning, men man kan fortfarande diskutera hur man tycker att de här verktygen fungerar och när man tycker att de ska användas i olika utsträckning. Den här bilden är , när publicerade en sådan plan för en strategi för att gradvis göra penningpolitiken mindre expansiv. Man hade en strategi, precis som Federal Reserve och också har kommunicerat även , att lämna räntan oförändrad och fortsätta med återinvesteringar. Först slutar man att expandera balansräkningen, sedan lägger man en balansräkning – det vill säga att man håller på att återinvestera. Sedan höjer man räntan en bit, så att man kan använda den som sitt huvudsakliga verktyg innan man börjar avveckla tillgångarna. Sedan har man ett mål som man ska ned till, och räntan varierar över tiden. Kvartalen där lade vi in . Då hade fortfarande en nollränta fram till och med tredje kvartalet 2024, vilket var så långt fram i tiden som man gick då. Då hade man inte kommunicerat hur man tänkte med UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN tillgångsköpen framåt alls. Då tänkte jag att det skulle bli först framåt 2025 som man börjar ligga med en stabil balansräkning, och man kanske skulle börja avveckla framåt 2026. Men detta fick man gissa sig till. kommunikation kring detta. Det kan man ju ha missat, såklart. kom tratten, tror jag. Då hade man fortfarande en ganska Det var en lite höjning fjärde kvartalet 2024. Det var inte kom- municerat hur tillgångsköpen skulle se ut på lite , men de skulle antagligen ligga stilla . Med tratten kan man sedan gissa sig till att de kanske skulle börja avvecklas innan räntan höjdes. Här finns text från rap- porten , där man pratar om att prognosen för reporäntan är att den kommer att höjas , och man vet i princip inte vad man ska göra med köpen, så att penningpolitiken blir mindre expan- Det var liksom den informationen som man hade när man skulle fundera kring det här. kom med ett tal , där hon presenterade har det ju liksom redan blivit så, för besluten har fattats. har de flesta centralbanker vidtagit att man ligger stilla med återinvesteringar, höjer räntan och låter det förfalla, och är Vi är tillbaka på det. Förutsättningar ändras, så det är inte alls konstigt att man kan tänka olika. Jag tycker att man absolut kan tänka sig att dra ned på tillgångsköpen innan man höjer räntan. Det beror alldeles på hur man tycker att de olika verktygen fungerar. har vi fått väldigt hög inflation, och då är det helt enkelt aktuellt att höja räntan. Men det har absolut inte funnits något tvivel i kommunikationen om att det är så här man ska göra eller vilka instru- ment man ska använda. Jag vill verkligen poängtera att det inte är någon form av date of the pen jag pratar om här. Låt mig gå över till de aktuella penningpolitiska övervägandena . tycker att det var resolut och snabbt agerat . Det var inte läge för Det är bättre att ta i och göra vad man kan, helt enkelt. tycker jag att det är ett annat läge . I redogörelsen för penningpoli- tiken tycker jag kanske att man talar lite väl mycket om 2020 fortfarande. kunde tala mer om 2021: Hur ser förutsättningarna ut där? Vad är argumenten? Hur ska man tänka? Sedan kan man ändå landa i exakt samma slutsats. Det stod klart att ekonomin har lärt sig att hantera restriktioner och att fi- nanspolitiken har hållit uppe hushållens inkomster och motverkat konkurser. Just finanspolitiken är en väldigt stor skillnad. Man visste ju inte riktigt vad som skulle komma 2020. Sedan såg vi att det ändå fanns olika stöd som gjorde att folk kunde vara kvar på jobbet, företag gick inte i konkurs och så vidare. Det var väldigt stor skillnad i förutsättningarna . tionstrycket tilltog , men det var utbudsdrivet, så det var svårt att bedöma hur det skulle utvecklas. Låg ränta tycker jag absolut var rimligt. De finansiella förhållandena var mycket expansiva. QE var i alla fall initialt en krisåtgärd, och jag tycker nog att det var rimligt. Då kan det också vara rimligt att minska i kontrollerade former när den akuta krisen är över. min är ju inte en ekonomisk kris i botten. Det är inte de långa obalanserna som UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN man ska plocka ned successivt. Jag tycker också att det var ganska onödigt att binda sig vid en ekonomisk ram . Även om man inte sa att man måste fullfölja den blir det ju implicit så. Hur såg då de finansiella förhållanden ut? Här ser ni eget index för finansiella förhållanden. Det är diagram 15 i den senaste penningpolitiska rapporten. Det är ju väldigt expansivt . Här kommer det med mycket av de kvantitativa åtgärderna som bidrar till låga obligationsräntor, aktiemarknad och så vidare. Man kan jämföra med 2018 och 2019 att förhållandena är väldigt mycket mer expansiva. hade man ändå kommit ganska långt i återhämtningen. kan jag läsa i redogörelsen att senare under pandemin när läget på den finansiella marknaden hade stabiliserats och ränteutvecklingen inte längre i första hand drevs av riskpremier syftade köpen mer till att på bred front hålla nere ränteläget i ekonomin och stimulera efterfrågan. Och det är väl detta som jag skulle ha velat ha mer diskussion kring. Jag tror att ni förstår min poäng, för jag har sagt detta . Styrräntan är som jag ser det absolut det mest effektiva redskapet när man ska jobba mot inflationen. Den här bilden har ni redan sett. Det är räntespreadar, som visar stressen på finansiella marknader och hur de faktiskt kom ned på lägre nivåer utan också betydligt lägre än de var innan. hade vi väldigt snabb uppgång i hushållens inkomster. Hushållens sparande var högt. Bostadspriser steg snabbt och företagen var ovanligt optimistiska om framtiden. Det fanns en väldigt god tillgång till krediter. Att ställa en allmänekonomisk efterfrågan tycker jag att man kunde göra, men fortsätta med räntan och sedan successivt som sagt dra ned på tillgångsköpen. Det jag vill skicka med är att det skulle vara intressant med mer om kommunikation i själva redogörelsen. Det skulle vara bra med mer analys av de svåra prognosfrågorna. De finns alltid. Sedan tycker jag att argumenten för QE kunde ha varit tydligare , och personligen tycker jag att QE skulle ha trappats ned tidigare, men man kan absolut tycka annorlunda och argumentera för det. Då går vi vidare till , som är professor vid ekonomiska vid . , : Tack så mycket för att jag fick komma hit! Penningpolitiken är en väldigt central del av den ekonomiska politiken och särskilt stabiliseringspolitiken. Att den har delegerats till en oberoende centralbank kräver att den utvärderas. Därför känns det lite hedersamt att få vara med, även om det är i en blygsam roll, i den här utvärderingen, som behövs för att penningpolitiken ska kunna behålla sin demokratiska legitimitet. En sådan utvärdering tror jag måste bygga på en förståelse om vad penningpolitiken kan åstadkomma och vad den inte kan åstadkomma, och för det UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN behöver vi ekonomisk teori. Jag läste ett citat av , som kanske i och för sig inte är min favorit i alla avseenden, utom i cowboyfilmer. att ekonomer är sådana som ser någonting fungera i verkligheten och som se- dan funderar på om det också fungerar i teorin. Han menade kanske det som en kritik för att vi är lite verklighetsfrånvända, men jag tror faktiskt att vi be- höver fundera på varför saker och ting fungerar kring ekonomisk politik. gäller i synnerhet penningpolitiken, som vi vet har effekter på Men frågor om varför och om vad den kan göra behöver vi ha i bakhuvudet också i en sådan situation som vi är . Låt mig börja med att säga några ord om stabiliseringspolitiken. dar sig i en tanke om att efterfrågan i ekonomin – det vi vill köpa av varor och tjänster – behöver vara i paritet med ungefär vad ekonomin kan producera. Och vad ekonomin kan producera brukar vi kalla för Om efterfrågan inte är i paritet med det får vi problem. leder till arbetslöshet och deflation, och för hög efterfrågan ger överhettning och ökande inflation. Enligt keynesiansk teori kommer pariteten inte alltid att uppstå av sig själv, utan det behövs en stabiliseringspolitik som försöker styra efterfrågan så att den kommer i paritet med vad ekonomin kan producera. är keynesiansk teori, och jag skulle säga att det i stort sett finns en kon- sensus om att det åtminstone ibland behövs åtgärder för att hantera detta, så att vi får paritet. Det är det vi brukar kalla stabiliseringspolitik, att se till att efterfrågan är ungefär i linje med vad ekonomin kan producera, och det kan man göra med både penningpolitik och finanspolitik. Men en viktig del i detta – jag skulle säga att det är en helt central del, den kanske viktigaste – är penningpolitiken. verktyg för att han- tera detta är då styrräntan, och den verkar genom att en hög ränta minskar efterfrågan, och en låg ränta ökar efterfrågan. Man behöver då använda sig av en hög respektive låg ränta om man ser att efterfrågan inte är i paritet med Den forskning som jag pratade om alldeles har visat att det finns ett antal olika mekanismer som verkar här. En högre ränta minskar belånade hus- hålls kassaflöden, vilket gör att de efterfrågar mindre. Huspriser ändras och så vidare. Lånemöjligheter ändras när räntan ändras. är på det sättet som kan styra efterfrågan. Gör man det med rätt tajmning kan efterfrågan, som tenderar att variera, mer komma i paritet med vad ekonomin klarar.