mot · H9024716 · 2022-05-04 00:00:00 — Flera centrala förändringar kommer att ta tid, men det finns ett antal viktiga beslut och omläggningar som behöver prioriteras i närtid. Ny planerbar elproduktion skulle lösa många av de bekymmer som finns i . Det är trots allt nedläggningen av sådan produktion som skapat dagens problem. Den bristande överföringskapaciteten i svenska elnät beror till stor del på att planerbar kraftproduktion har minskat i . Mer planerbar produktion i söder skulle också avlasta norra så att industrialiseringen där kan fortsätta. Men det behövs mer produktion även i norr. Kärnkraft är det enda alternativet för att tillföra planerbar fossilfri elproduktion i stor skala, eftersom detta kraftslag har potentialen att producera de stora mängder el som omställningen kräver. Dessutom bidrar kärnkraften med ett antal stödtjänster som gör elsystemet mer robust och leveranssäkert. Därför måste den värnas och byggas ut i stället för att avvecklas. behöver prioritera satsningar för att möjliggöra nya reaktorer. Resurser för att göra tillståndsprocessen för ny kärnkraft kortare och mer effektiv bör utgöra en central prioritering i en ny energipolitik för . Det behövs också en långsiktig forskningssatsning för att säkra svensk spetskompetens inom området. Detta bör inkludera att uppföra minst en ny forskningsreaktor. Kärnkraftens framtid är en fråga om klimatet, jobben och vårt oberoende. Följande prioriteringar bör utgöra basen för en ny energipolitik för : Sätt upp målet att ska ha en helt fossilfri energiförsörjning. Dagens mål om förnybar elproduktion till 2040 bör ersättas med ett mål om fossilfri energi, där kärnkraften är en självklar del. Uppdra åt att i sin långsiktiga scenarioanalys inkludera scenarier där når sina klimatmål. Myndigheten ska beskriva vad som krävs för att uppnå klimatmålen, även om det inkluderar kärnenergi. Resurser bör tilldelas till för att ta fram ett svenskt regelverk för ny kärnkraft, särskilt för små reaktorer. Myndigheten bör även uppdras att ta fram ett snabbspår för att acceptera typgodkännanden av reaktorer, system och komponenter från länder jämförbara med . Avskaffa förbudet mot att bygga reaktorer på andra platser än vid de befintliga kärnkraftverken. Det kan bli aktuellt att bygga många mindre reaktorer snarare än några stora för att möta ökande behov av el och för att säkerställa att det finns elproduktion som fungerar oberoende av väder och vind. Förbudet mot att ha fler än tio kärnkraftsreaktorer i drift bör tas bort. Framgent behöver betydande investeringar i det svenska elnätet prioriteras. Det är även angeläget att tillståndsprocesserna för elnätsutbyggnad, på alla nivåer, förenklas och kortas. bör även elmarknadens utformning ses över. Ett elsystem där man betalar för kvalitet eller effekt, dvs. tillräckligt med energi vid ett givet ögonblick, skulle bli mer robust. Planerbara kraftslag som kärnkraft och vattenkraft skulle då få ersättning för den viktiga funktion de har i elsystemet. Den nuvarande svenska energipolitiken är inte bara geopolitiskt riskabel, utan hotar också klimatomställningen vilken är en central fråga att lösa. De stora koldioxidutsläppen sker i industrin och i transportsektorn. Att göra dessa sektorer fossilfria kommer att kräva en omfattande elektrifiering med målet att bilar, lastbilar och industri går på el, vilket innebär att den leveranssäkra elproduktionen måste byggas ut. Det kommer att behövas ny elproduktion, framför allt i , och energikällor som levererar och timmar. Framför allt kommer det att behövas mer ren el från fossilfria kraftkällor. En elproduktion baserad på en rimlig balans mellan vattenkraft, kärnkraft och andra fossilfria kraftkällor lägger grunden för ett robust och motståndskraftigt kraftsystem som har förutsättningar att möta framtidens behov. Svensk energipolitik kommer att stå inför flera stora problem och utmaningar . I flera delar av landet råder redan effektbrist. I praktiken medför det att städer och energibolag tvingas säga nej till nya företag som vill etablera sig, för att det inte finns tillräcklig elförsörjning. Vårt mål är ett utsläppsfritt energisystem genom konkreta reformer som säkrar stabilitet, tillförlitlighet, konkurrenskraft och klimatnytta. 6 Återupprätta lag och ordning Kriminaliteten ska pressas tillbaka Kriminaliteten har snabbt utvecklats till ett av de mest påträngande samhällsproblemen i . Inledningen är den dödligaste någonsin i skjutvapenvåldets spår. Att vända trenden och skapa ett tryggt samhälle kommer att vara en central prioritering under nästa mandatperiod. För att klara av det behöver kriminalpolitiken läggas om i grunden. Särskilt angeläget är att förstärka brottsofferperspektivet – fokus bör ligga på brottsoffer och samhällsskydd, och straffen ska genomgående spegla brottens allvar. Det behövs därför en fullständig och genomgripande översyn av straffrätten, vad gäller kriminaliserade områden, straffskalorna och hur påföljderna bestäms. ska hålla ihop. Att få bort parallella samhällsstrukturer i utsatta områden är en av de kommande decenniernas allra största uppgifter – både för att fler unga människor ska få bättre livschanser och för att ska bli ett samhälle som håller ihop. Då krävs både en integrationspolitik som ställer krav och har höga förväntningar och en politik som motverkar arbetslöshet, främjar språkkunskaper, motverkar fysisk segregation och låser in kriminella ledarfigurer. behövs fler förebyggande insatser för att färre ska hamna i kriminalitet. Mer behöver göras för att barn och unga ska klara skolan, för att föräldrar ska få stöd i sitt föräldraskap och för att stärka civilsamhället och föreningslivet, så att barn och unga kan få en meningsfull fritid. ska vara ett tryggt land för alla. Gängkriminaliteten och det våld den för med sig behöver därför bekämpas med full kraft. måste polis och rättsväsen ha kapacitet att bekämpa andra brott. Ingen ska behöva utsättas för misshandel, inbrott, rån och andra allvarliga brott. plågas av brottslighet på bred front – alltifrån brott mot välfärdssystemen till gängkriminalitet som utövar makt över hela stadsdelar. Statistik från Brå visar att det i inget annat land återfinns en motsvarande ökning vad gäller dödligt skjutvåld likt den som har ägt rum i . En ökad trygghet i kräver en politik som konsekvent stärker polisen genom resurser för att få fler polisanställda – särskilt i yttre tjänst – och goda villkor så att många fler väljer att bli polis och så att de som är poliser stannar kvar i yrket. behöver en kraftfull och rättvis rättspolitik, med genomgripande straffskärpningsreformer, innefattande kraftigt skärpta straff för gängkriminella, ett avskaffande av dagens form av mängdrabatt och avskaffad ungdomsrabatt för unga myndiga förövare, kraftfulla åtgärder mot våld i nära relationer och mot hedersbrott samt en uthållig kamp mot terrorismen. Fler gärningar ska resultera i fängelsestraff. Det i sin tur kräver förstärkningar av hela rättsväsendet och förstärkningar av de brottsbekämpande myndigheterna. De brottsbekämpande myndigheterna behöver rustas bättre för att hantera en allt grövre, mer omfattande och mer utmanande kriminalitet. En grundförutsättning för att skapa trygghet och pressa tillbaka våldet är att bevara och stärka tilltron till samhället och till demokratin. Medborgarnas fri- och rättigheter behöver skyddas och stärkas, liksom domstolarnas oberoende. Brottsutvecklingen i är mycket allvarlig. Värst är den grova organiserade brottsligheten. Svensk polis behöver stärkas avsevärt för att ha förmåga att bekämpa gängkriminella och förebygga, ingripa mot och utreda annan brottslighet. Det kräver både resurser och att polisen moderniserar sin verksamhet – och lär av framgångsrika satsningar vi sett på andra håll i världen. En stärkt polis och brottsbekämpning behöver också gå hand i hand med bättre fungerande förebyggande insatser och effektiva möjligheter för att agera tidigt när ett barn eller en ung person befinner sig i riskzonen. Många upplever att polisen är frånvarande, saknar tid att rycka ut när något händer eller saknar förmåga att klara upp brott. Antalet poliser i yttre tjänst har minskat kraftigt . Över 3 000 poliser har slutat av andra skäl än pension . Det framgår nu tydligt att inte har förutsättningar att uppnå det tidsatta polismål som sattes av regeringen. För att möjliggöra en stor ökning av antalet poliser krävs såväl förstärkta resurser som särskilda åtgärder för att göra polisyrket mer attraktivt. Polisernas löner är fortfarande alltför låga. De löneökningar för poliser som aviserades i KD/M-budgeten 2019 stoppades av den socialdemokratiska regeringen. För att behålla erfarna poliser och attrahera fler nya poliser till yrket behöver polislönerna höjas. I budgeten som bifölls av och som var med och förhandlade fram fanns ytterligare medel till bättre villkor för poliser – , och 1,2 miljarder . Ökad trygghet i kräver en politik som konsekvent stärker polisen genom resurser för att få fler poliser och polisanställda och goda villkor så att många fler väljer att bli poliser och så att de som är poliser stannar kvar i yrket. går mellan 300 och 400 poliser i pension. Många av dessa skulle vara en värdefull resurs om de var kvar inom myndigheten, inte minst som utredare. arbetar ca 200 poliser extra på timmar efter pension. Vi menar att denna resurs är underutnyttjad och behöver byggas ut mer för att snabbt avlasta polisen genom att erfarna och kompetenta medarbetare behålls längre och återrekryteras. vill därför satsa på att återrekrytera pensionerade poliser. Vi anser också att fler civila utredare behöver anställas. Det kan handla om förstärkning med kriminologer, analytiker och tillgångsutredare som arbetar riktat mot de kriminella nätverken. Detta för att exempelvis med större kraft gå på pengar och statussymboler hos de kriminella grupperingarna. Med en snabb och kraftig förstärkning av fler poliser i yttre tjänst och en förstärkning av utredningsverksamheten kan polisen bättre bekämpa den grova organiserade brottsligheten. vill därför satsa på att anställa fler kvalificerade civila utredare. Polisen har vid upprepade tillfällen aviserat att myndigheten har ett växande behov av teknisk utrustning för att hålla jämna steg med brottsutvecklingen och har efterlyst skarpare och mer ändamålsenliga verktyg för att kunna avlyssna och avläsa de kriminella nätverken för att förhindra att framtida allvarliga brott begås. Verktyg som är helt avgörande i kampen mot den grova organiserade brottsligheten. Den franska polisens forcering av Encrochat visade vilka framgångar som kan nås för polisen när man har möjlighet att använda hemliga tvångsmedel i ett tidigt stadium mot den grova brottsligheten. tekniska förmåga behöver stärkas och resurser behöver tryggas för att säkra bättre verktyg, hantera ökade teknikkostnader genom fler anställda specialister och för att höja säkerhetsnivån. Kameraövervakning är ett av polisens viktigaste verktyg för att klara upp brott. I de fall människor skräms från att vittna kan bevakningskameror utgöra ett verkningsfullt komplement till en kontinuerlig polisnärvaro. Brottsutsatta områden och platser bör prioriteras i utbyggnaden, för att bidra till de boendes trygghet. Kroppskameror finns inte i tillräckligt stor omfattning, trots en mångårig satsning. Det innebär onödiga svårigheter att identifiera gärningsmän. Polisen och andra brottsbekämpande myndigheter behöver även bättre verktyg för att använda spår från fingeravtryck och dna för att klara upp brott. Regelverket kring biometrisk information måste moderniseras och möjligheterna att lagra information utvidgas. Att använda biometrisk information bättre för att identifiera gärningsmän kan effektivisera polisens arbete betydligt. Det finns ett stort stöd i för ett brett antal åtgärder för att bekämpa gängbrottsligheten i . Ett flertal av dessa åtgärder kräver ny lagstiftning och för att den ska kunna tas fram så snabbt som möjligt har resurser tillförts för att de nödvändiga utredningarna snabbare ska kunna genomföras. Det handlar exempelvis om förslag om att införa en möjlighet till proaktiv hemlig avlyssning och dataavläsning i fråga om gängkriminella, utvisa fler gängkriminella, skärpa straffen kraftigt för gängkriminella och för brott som typiskt sett begås inom ramen för gängbrottslighet, införa visitationszoner, införa ett system med anonyma vittnen, utreda en kriminalisering av att vara med i kriminella gäng samt införa en ny huvudregel i sekretesslagstiftningen så att relevant information ska delas med polisen för att bekämpa brott. Polisen måste vidare få kraftfullare verktyg för att kunna möta upplopp. Vittnesmål från poliser som deltagit i insatser visar att de varken har möjlighet att fullt ut skydda sig själva, eller stävja det extrema våld de möter i dessa situationer. Det är inte bara farligt för poliserna utan undergräver även deras möjligheter att skydda allmänheten. Därför måste ordningsmakten få bättre verktyg, såsom vattenkanoner och annat som används i andra europeiska rättsstater, för att hantera allvarliga ordningsstörningar som urartar. Åtgärderna ska alltid vara proportionerliga i förhållande till de hot och det våld som polisen möter. Ökade resurser till hela rättsväsendet Samtliga myndigheter inom svenskt rättsväsen är underdimensionerade i förhållande till de uppgifter som de har att lösa. Trenden med en ökande gängrelaterad kriminalitet har ännu inte brutits och många former av brottslighet är alltmer tekniskt svårutredd. Med en effektivare brottsbekämpning och en högre brottsuppklaring samt kriminalpolitiska reformer för längre fängelsestraff kommer ytterligare resurser att krävas till såväl de brottsbekämpande myndigheterna som domstolarna och Kriminalvården. Utbyggnaden av behöver gå i takt med polisens ökade resurser. Det är av stor betydelse att , inte minst på grund av utbildningstiden för åklagare, får långsiktiga förutsättningar att anställa fler medarbetare. Görs inte detta riskeras kompetensuppbyggnaden inom myndigheten, och åklagarna kan bli en flaskhals i rättsväsendet. Till detta måste även tillskott till domstolar prioriteras så att deras kapacitet kan byggas ut i takt med att man kommer att behöva hantera fler brottmål. Anslaget till Säkerhetspolisen behöver också öka för att stärka myndigheten i dess arbete med att bekämpa våldsbejakande extremism och terrorism, men också för att täcka för ökade kostnader till följd av att antalet personer som bedöms som säkerhetshot utan att utvisas från landet ökar. Inom kriminalvården råder överbeläggning, både på anstalter och i häkten. Detta beror på att regeringen inte prioriterat tillräckligt med platser för att hantera kriminalitetens omfattning. För att ta höjd inför kommande straffskärpningar och kriminalitetens generella utveckling är det fortsatt angeläget att förstärka Kriminalvården. Anslagen till avhopparprogrammet som säkrades i statsbudgeten är ett viktigt tillskott i arbetet för att fler ska kunna lämna den kriminella banan. Denna verksamhet är en hörnsten i arbetet för att underlätta återanpassning och hjälpa personer att lämna destruktiva miljöer. Det kommer åren framöver även vara av stor betydelse att resurser säkras för att omfattningen på det statliga avhopparprogrammet ska kunna utökas. är det även centralt att säkra att staten kan ta ett större ansvar för unga som begår allvarliga brott. Att bekämpa brott utgör i första hand statens och inte kommunernas ansvar, och ansvaret för de tyngst kriminella personerna bör flyttas från till kriminalvården, som den maximala vårdtiden för sluten ungdomsvård ska förlängas. Stärk enskildas fri- och rättigheter och domstolars oberoende Den nu sittande har ett viktigt uppdrag. Regeringens direktiv till utredningen är dock otillräckliga. , alternativt en ny kommitté, bör därför få ett utvidgat och konkretiserat uppdrag att stärka domstolarnas oberoende, fortsätta stärka det konstitutionella skyddet för demokratiska strukturer och enskildas fri- och rättigheter. Något överhängande nationellt hot mot svenska domstolars oberoende finns inte . Men det finns skrämmande exempel från andra länder på vad som kan hända när en politisk majoritet inte respekterar rättsstatens principer. Det är därför av vikt även för en demokratisk rättsstat som att ha ett regelverk som gör det så svårt som möjligt för en eventuell auktoritär regim att politiskt styra domstolsväsendet och i synnerhet landets högsta domstolar. Det finns även principiella och praktiska skäl att förstärka domstolarnas integritet ytterligare redan i förhållande till den politiska maktutövningen i vår väl fungerande demokrati. Krafttag mot bidragsfusk och välfärdsbrottslighet I ska man göra rätt för sig. Att utnyttja våra välfärdssystem för fusk och missbruk kan aldrig accepteras, vare sig det gäller att inte betala skatt som man ska eller att ta emot bidrag som man inte har rätt till. De samlade förlusterna till följd av bidragsbrott och felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen har uppskattats till , vilket mycket väl kan vara en grov underskattning. Utöver den faktiska kostnaden det medför staten bidrar problemen till ökad misstro inför den gemensamma välfärdens robusthet och ger kriminella en grundinkomst som ofta bidrar till att möjliggöra annan grov kriminell verksamhet. En avgörande del i att ta ansvar för ekonomin och pressa tillbaka otryggheten bygger på att bekämpa välfärdsbrottsligheten och skattefusket. Kriminella använder falska adresser för att tillskansa sig bidrag och välfärdsförmåner som man egentligen inte har rätt till. Fusket med folkbokföringsuppgifter är en avgörande faktor i den organiserade brottslighetens verksamhet. Genom att ange falska folkbokföringsuppgifter kan även kriminella enklare dölja sin identitet. För att bekämpa välfärdsbrottsligheten och den organiserade kriminaliteten behöver staten återta kontrollen över folkbokföringen. bör genomföra en nationell folkräkning. En folkräkning ger staten möjlighet att bättre bekämpa brott, verktyg för att hindra framväxten av utanförskap och viktig kunskap i arbetet med att motverka problem som exempelvis trångboddhet. En nationell folkräkning är ett viktigt steg i arbetet med att upprätta ett tryggare . Vidare behöver ett tydligt krav införas för samtliga berörda myndigheter att aktivt vidta åtgärder för att bekämpa brott och motverka missbruk inom respektive myndighets verksamhetsområde. Det bör bli tydligt i myndigheternas uppdrag att respektive myndighet ska arbeta med att förebygga och avslöja brott, samt aktivt bistå polisen och andra brottsbekämpande myndigheter i deras brottsutredningar. Framför allt bör samtliga myndigheter som betalar ut olika former av bistånd och ersättningar ges ett tydligt uppdrag att motverka bidragsbrott och annat missbruk. Förebyggande insatser mot kriminalitet måste stärkas Att bygga ut polisen, kriminalvården, åklagarna, domstolarna och det övriga rättsväsendet och skärpa straffen är nödvändigt – men det är åtgärder som främst riktar in sig på brott som redan begåtts. Och det räcker inte. Vårt samhälle måste stärka sitt förebyggande arbete för att förhindra att fler unga rekryteras in i gäng eller på andra sätt börjar begå brott och hamnar i en destruktiv cirkel av våld med omfattande påverkan på sin omgivning och samhället. En central del är att stärka skyddsfaktorer runt barn och unga – föräldrar, skola, fritidssysselsättning med närvarande vuxna. Många föräldrar är av olika skäl i behov av stöd i föräldrarollen. Därför vill vi att det ska finnas föräldrastödsprogram i alla kommuner, gärna i samverkan med och på plats i skolan för att göra programmen mer tillgängliga för alla föräldrar. Föräldrastödsprogrammen är särskilt betydelsefulla för familjer med utåtagerande barn. Enligt är exempel på utagerande beteende trots som inte är övergående, aggressivitet, att slåss, ljuga eller stjäla. Enligt har av barnen i behov av föräldraskapsstöd. Föräldraskapsstödet är viktig del i satsning för att minska utanförskap och förebygga brott. I den budget som beslutade om förhandlade fram en satsning på föräldrastödsprogram om 2022, och 2023 och framåt. En anledning till att införa föräldrastöd är att rusta föräldrar, vilket också innebär en minskad börda i ett senare skede hos . Men behöver också förbättras och dimensioneras för att ta hand om bl.a. problem som följer i kriminalitetens spår – eller som riskerar att leda in på kriminalitetens väg. behöver bli bättre på att identifiera barn som är i riskzonen och deras familjer så att åtgärder kan sättas in i ett tidigt skede. Både när det gäller att arbeta mot psykisk ohälsa och kriminalitet bland unga ligger ett stort ansvar på socialtjänstarbetarna. Exempelvis påverkar domstolarnas påföljdsval och spelar därför stor roll för den unge och för hur samhället förebygger och motverkar ungdomsbrottslighet. I en nyligen publicerad forskningsrapport pekar socialtjänstarbetare på en egen bristfällig kompetens i kombination med hög arbetsbelastning, och bristfällig kompetensutveckling. Att fungerar väl och sätter in rätt åtgärder är avgörande när det gäller barn som begår brott och barn som riskerar att dras in i kriminella miljöer. Därför behövs satsningar på kunskapshöjande insatser för arbete med barn och unga. I områden med högre risk för utanförskap kan fler skolor som arbetar med hela barnets livssituation genom att erbjuda läxhjälp i skolan när trångboddheten är stor, som bidrar till meningsfull fritid utanför skoltid, som engagerar och involverar föräldrarna och som har höga förväntningar, göra stor skillnad. 7 Fler människor i jobb vill att arbetsmarknadspolitiken ska ha full sysselsättning som det övergripande målet. Alla kan inte arbeta av heltid, men alla ska ha möjlighet att arbeta av sin förmåga. Allt annat är slöseri med mänskliga resurser. Arbetet har också en avgörande betydelse för möjligheten att bygga trygga familjer. Om man har ett arbete har man bättre förutsättningar att både bilda familj och ge sina barn goda uppväxtvillkor. Detta betyder förstås inte att de som saknar arbete skulle vara sämre föräldrar, utan helt enkelt att möjligheterna att få livet att fungera ökar om man har ett arbete och en egen försörjning. Utvecklingen har varit mycket svag för utsatta grupper på arbetsmarknaden, såsom utomeuropeiskt födda och personer utan fullständig gymnasieutbildning. Enligt har andelen inskrivna arbetslösa med svag konkurrenskraft (tidigare ”utsatt ställning”) på arbetsmarknaden varit omkring 70–av samtliga inskrivna arbetslösa. Gruppen uppgår nu till drygt 300 000 personer. Långtidsarbetslösa är också en grupp som befinner sig i en svår situation. 151 500 personer hade varit arbetslösa i minst . Det motsvarar av arbetskraften. Och ca 100 000 personer hade varit arbetslösa eller längre, vilket kan jämföras med 27 000 arbetslösa i samma grupp . Dessa motsvarar nu av det totala antalet arbetslösa och gruppen har ökat både i absoluta tal och som procentandel. Det innebär att allt fler under allt inte blivit en del av en arbetsgemenskap, inte fått visa vad de går för och inte kunnat känna den stolthet det innebär att försörja sig själva. Jobben i allmänhet, och långtidsarbetslösheten i synnerhet, måste betraktas som ett av regeringens största misslyckanden. Vårpropositionen visar att regeringen i praktiken har gett upp kring långtidsarbetslösheten. Det följer tyvärr ett mönster av stora ord och löften, men ett magert resultat. Långtidsarbetslösheten är särskilt allvarlig eftersom det rör personer som snabbt får det allt svårare att ta sig tillbaka till arbete. För denna grupp behövs det därför nya kraftfulla insatser för att ge dem möjlighet att komma tillbaka till arbetsmarknaden, men tyvärr har inte regeringen föreslagit den typen av åtgärder. Dock så kommer en kraftig förstärkning av nystartsjobben bli verklighet, till följd av ett förslag från och , tillsammans med .