mot · H9024564 · 2022-04-06 00:00:00 — med anledning av skr. 2021/22:170 ordförandeskap i () ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av en utredning av och dess funktionalitet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av en utvärdering av ordförandeskap och vilka lärdomar som kan dras och tillkännager detta för regeringen. överlämnade regeringen till sin redogörelse för vad den gjort som ordförande i () . Regeringen, genom , framhåller att flera frågor har stått högt upp på agendan , inte minst konfliktlösning och dialoger. Sammanfattningsvis säger regeringen att den på grund av det försämrade samarbetsklimatet valde att aktivt och konsekvent planera, leda och genomföra möten för att belysa svenska prioriteringar. Detta gjordes bl.a. genom att man fokuserade på olika teman som t.ex. förtroendeskapande, jämställdhet, demokrati, yttrandefrihet, civilsamhälle och konfliktlösning. Genom detta menar regeringen i sin skrivelse att den har fokuserat på centrala principer och åskådliggjort hur verksamheten inom de tre olika dimensionerna är sammankopplade och därmed demonstrerar breda säkerhetsbegrepp. Europeiska säkerhetskonferensen (ESK) tillskapades 1975, mitt under det , i syfte att vara en arena där öst och väst kunde mötas och samtala med varandra. Perspektiven skilde sig dock åt mellan öst och väst, en skillnad i förhållningssätt som finns kvar än . ville använda samtalen för att utöva kontroll i medan västländerna såg det som en möjlighet att minska spänningarna mellan blocken. Oavsett motiv innebar ESK:s inrättande att ett positivt forum för breda säkerhetspolitiska samtal skapades och under de därpå 15 följande åren utvecklades samarbetet. Genom Parisstadgan 1990 och efterdyningarna av genomfördes stora förändringar. ESK bytte namn till och organisationen byråkratiserades. Det dröjde inte länge förrän det nya började kritisera organisationen för att vara ett verktyg för väst att utöva och utöka sitt inflytande på bekostnad. När 1999 efterlyste en politisk lösning på konflikten i reagerade negativt. Efter händelserna i reagerade återigen negativt och situationen kulminerade i och med där framträdde och lät meddela att organisationen ur hans synvinkel var styrd av väst. har arbetet inom polariserats alltmer och konsensussystemet gör att organisationen har svårt att uppnå sitt syfte att arbeta för säkerhet och samarbete i . ockuperade och initierade ett uppror i Donetsk och Luhansk Oblast. nådde utvecklingen sin slutpunkt i och med fullskaliga invasion av och det därpå följande urskillningslösa kriget. fann sig maktlöst då valde att krossa den europeiska säkerhetsordningen. och har alltid värnat syfte och arbete så som det kommer till uttryck genom slutakt samt Parisstadgan. Stabiliteten i är avgörande för vår frihet och vårt välstånd. Säkerhetssamarbetet har varit brett och handlat om konflikthantering, övervakning och återuppbyggnad men också om demokratiutveckling, mediefrihet och mänskliga rättigheter. Dialog, vilket också regeringen trycker på i sin redogörelse, är mycket viktigt och kärnan för arbetsmetoder. grundläggande principer måste alltid stå i fokus i dess arbete. Det svenska ordförandeskapet visar dock att OSSE-samarbetet sviktar och det avslutande ministerrådsmötet i blev det yttersta beviset för dysfunktionalitet. Regeringen skriver i sin redogörelse att det vid mötet lades stort fokus på att diskutera substantiella frågor som utmaningarna i regionen och mot som organisation. Inför mötet hade lagt fram 20 besluts- och deklarationsförslag. Utöver dessa fanns tre ministeruttalanden samt olika förslag på nationella texter. Resultatet kan dock inte beskrivas som något annat än en besvikelse. De blott fyra beslut som antogs var ett om klimatförändringar, ett uttalande om Transnistrien, ett om OSSE-ordförandeskapet 2025 samt ett beslut om tid och plats ministerrådsmöte. Med andra ord misslyckades den högsta politiska instansen att under svensk ledning bemöta det som skulle utvecklas till den största säkerhetskrisen i . Det ska dock nämnas att det svenska ordförandeskapet också genomförde andra konferenser och möten om miljö och ekonomi, hållbara investeringar och tillväxt, kvinnors ekonomiska egenmakt kopplat till digitalisering, klimatsäkerhet samt pandemiåterhämtning. Som ordförandeland instiftade också regeringen ett särskilt internationellt referensråd för kvinnor, fred och säkerhet under ledning av , generaldirektör för . Inom den s.k. trojkan – föregående, nuvarande och kommande ordförandeland – kom överens med om att referensrådet fortsätter under det polska ordförandeskapet. Regeringens redogörelse för utveckling under ordförandeskapsåret är tyvärr ledsam läsning och leder fram till flera slutsatser där den samlade bilden är att blivit dysfunktionellt på grund av ovilja att förhandla om den europeiska säkerhetsordningen. Exempelvis har den årliga konferensen om mänskliga rättigheter ställts in under två på varandra efterföljande år på grund av konsensussystemet. Beslutet om att förlänga mandatet för fattades under deras sista dag 2021. beslut om den egna budgeten var kraftigt försenat 2022, . När säkerhetspolitikens realiteter blir för svåra är det inte heller hållbart att i stället för att gå tillbaka och fokusera på grunderna hänge sig åt egna prioriteringar. Det är inte ett arbete som har gjort säkrare . Med anledning av ovanstående aktualiseras frågan om vilka lärdomar som kan dras av det svenska ordförandeskapet . Det skulle därför behövas en utvärdering utöver regeringens egen verksamhetsberättelse för att undersöka vilka mål det svenska ordförandeskapet uppnådde. Dessutom krävs en bred utredning av och medlemskap. Givet den nuvarande situationen med det ryska medlemskapet, den ryska aggressionen mot , konsensussystemet och den nedåtgående trenden för resultat det måste frågor ställas om fortsatta relevans för den europeiska säkerhetspolitiken. Boriana (M)