mot · H9024707 · 2022-05-03 00:00:00 — Detta skiljer sig från en kostnadsmässig redovisning där det inte är den nominella investeringen som bokförs utan avskrivningar och räntekostnader. Detta innebär att långsiktigt lönsamma investeringar betraktas som rena utgifter i förhållande till dessa mål. Det faktum att en investering, som ger avkastning även på lång sikt, måste finansieras helt på kort sikt, dvs. skrivas av direkt, innebär en risk för att långsiktiga satsningar väljs bort till förmån för omedelbara behov i form av offentlig konsumtion, vilket riskerar att leda till för låga investeringar. Detta förhållande låg bakom att , 1998–2009, hade en s.k. Golden Rule i finanspolitiken. Den gyllene regeln i innebär, i stort, att låna enbart till investeringar över konjunkturcykeln, inte för att finansiera löpande utgifter. Den bakomliggande tanken är att staten kan låna till investeringar som kommer framtida generationer till godo, medan löpande offentliga utgifter som konsumeras här och bör finansieras med skatter och avgifter. Investeringar som fullt ut skattefinansieras innebär att nuvarande generationer får stå för hela kostnaden för investeringarna som de bara får en del av avkastningen. En variant på Golden Rule är att formulera ett saldomål som tar fasta på den offentliga sektorns totala sparande, dvs. ett mål som också inkluderar nettoinvesteringar i realkapital. Så som det finansiella sparandet är definierat i nationalräkenskaperna bokförs utgifter för investeringar i sin helhet det år investeringen görs; detta innebär att det är totala utgifter och inte årliga kostnader som begränsas. En kostnadsmässig redovisning skulle innebära att enbart avskrivningar och räntekostnader bokförs i stället för den nominella utgiften. Saldomål som endast formuleras i finansiella termer ökar risken för att en regering väljer bort mer långsiktiga investeringar till förmån för utgifter som konsumeras här och . Ett finansiellt saldomål blir också problematiskt i kombination med det nuvarande systemet med treåriga utgiftstak. Det kan uppstå situationer där det finns ett betydande budgetutrymme för investeringar utifrån saldomålet, men där snålt tilltagna utgiftstak inte rymmer investeringar där hela utgiften bokförs direkt. Det finns dock betydande utmaningar med att formulera ett saldomål baserat på en mer kostnadsbaserad redovisning. Det mest uppenbara är att en sådan redovisning inte är förenlig med nationalräkenskaperna. Dessa bestäms i sin tur av ett regelverk på EU-nivå. Utgiftsregler kan formuleras på olika sätt. De kan formuleras i nominella termer, som det svenska systemet med treåriga utgiftstak. Utgiftsregler kan också uttryckas i termer av ökningstakt, och ett sådant exempel är utgiftsreglerna inom EU:s stabilitets- och tillväxttakt. Fördelarna med utgiftsregler är att de är lätta att förstå och att de är lätta att använda i det löpande budgetarbetet. Det finns dock betydande brister med utgiftsregler. En generell brist är att det inte finns någon direkt koppling till finansiell hållbarhet eftersom utgiftsregler, per definition, bara omfattar utgiftssidan. Utgiftsregler leder också till en bias när de kombineras med saldomål. Ett exempel är att när det uppstår ett utrymme i förhållande till saldomålet så kan fortfarande utgiftstaket vara bindande för nya utgifter – men det finns inget motsvarande regelverk som hindrar skattesänkningar. Det innebär att det finns en bias för att använda budgetutrymme till att minska storleken på offentlig sektor. 6.7 Klimatomställningen och behovet av ett reformerat ramverk Klimatomställningen kommer att innebära att omfattande investeringar behöver göras i en rad samhällsviktiga verksamheter. Det rör sig om investeringar i transportinfrastruktur, elöverföring och -produktion och en upprustning samt klimatanpassning av bostadsbeståndet. Investeringarnas storlek är beroende av en rad faktorer och tidsaspekten är en viktigt sådan. Ju längre världens stater avstår från att vidta åtgärder och genomföra omfattande investeringar desto högre kommer kostnaden att bli för att hantera effekterna av klimatförändringarna. Att återställa, förhindra och reparera skador i efterhand är en betydligt dyrare väg att gå än att i möjligaste mån förebygga klimatförändringarnas negativa inverkan på samhället. Dessutom förutsätter en offensiv klimatomställningspolitik som är lika eller mer ambitiös än de konventionsbundna åtaganden som förbundit sig att följa att investeringarna behöver genomföras i relativ närtid och i betydande summor. En rad aktörer, såväl svenska som internationella, är inne på att finanspolitiken sannolikt behöver bli mer expansiv för att möta investeringsbehoven. Vice riksbankschefen lyfte bl.a. denna fråga i ett tal . [44] pekade på det låga ränteläget och menade att det skapar ett bra tillfälle att genomföra statliga investeringar som förr eller senare ändå behöver göras. En tanke skulle kunna vara att finanspolitiska beslutsfattare aviserar att de kommer att låta politiken vara expansiv enligt en på förhand angiven bana eller tills ett visst mål är uppnått. skulle sedan kunna få uppgiften att under den tiden utvärdera politiken och dess effekter. Vidare har bl.a. IMF förespråkat en tidigarelagd klimatinvesteringsplan för att denna generation ska underlätta investeringsbördan för kommande generationer. [46] är inne på samma tankegångar och föreslår också att den planerade översynen av det finanspolitiska ramverket tidigareläggs. [47] Även professor emeritus har lyft frågan om nya mål för finanspolitiken. 6.8 Ett ramverk för ett rikare 6.8.1 Medelfristigt mål för det finansiella sparandet De ursprungliga skälen bakom överskottsmålet är uppfyllda och/eller överspelade. har bland de starkaste offentliga finanserna i västvärlden och löpande och stora överskott i bytesbalansen. I senaste hållbarhetsrapport beräknas den offentliga bruttoskulden sjunka till av BNP 2023, vilket är mycket lågt i ett internationellt perspektiv (se figur 11 nedan). [49] står världen inför ett klimatnödläge, där vi har på oss att vända utvecklingen. De tillfälliga utsläppsminskningar som skett under pandemin har endast haft en marginell betydelse på den globala uppvärmningen och våra möjligheter att nå de nationella klimatmålen. Klimatkrisen innebär att staten måste ta ansvar för ett stort investeringsprogram. Rätt hanterat kan detta investeringsprogram bli en katalysator för ökad produktivitet, minskad arbetslöshet och en modernisering av det svenska samhället. För att finansiera detta investeringsprogram föreslår att ett tioårigt moratorium införs för det finanspolitiska ramverket, med start . föreslår att dagens överskottsmål ersätts med ett underskottsmål för de offentliga finanserna under moratoriet. Vi föreslår att saldomålet för de offentliga finanserna sätts till –av BNP över en konjunkturcykel. har bett att räkna på hur den offentliga skulden skulle utvecklas med ett sådant underskottsmål. Analysen visar att den offentliga bruttoskulden beräknas landa på av BNP . Om skulle haft en bruttoskuld på den nivån , skulle vi fortfarande ha bland de starkaste offentliga finanserna inom EU och bland andra jämförbara länder, se figur 11 nedan. Figur 11 Den offentliga sektorns bruttoskuld i utvalda länder, 2022 Källa: IMF, KI och 2022:33. Anm (i) Stapeln SWE 2032 visar bruttoskuld med ett underskottsmål på –. Anm (ii) Värdet på SWE är prognos , detta för att på ett korrekt sätt åskådliggöra effekterna av underskottsmål som föreslås börja gälla 2023. Ett underskottsmål på –frigör ett budgetpolitiskt utrymme på ca jämfört med dagens överskottsmål. [50] I relation till ett balansmål för de offentliga finanserna skapar underskottsmålet ett ekonomiskt utrymme på ca . föreslår att underskottsmålet används för att finansiera ett stort statligt investeringsprogram för att snabba på och möjliggöra klimatomställningen. Det utrymme som skapas ska inte användas för löpande statliga utgifter utan ska öronmärkas till investeringar som behövs för att ställa om ekonomin i en för miljön hållbar utveckling. Moratoriets finansieringsmöjligheter innebär att medel frigörs för att säkerställa en långsiktigt hållbar klimatomställning. På så sätt kan staten säkerställa att nödvändig infrastruktur bidrar till att även framgent har en innovativ industrisektor, att klimatomställningen kan äga rum i hela landet samt att den betydande exportsektorn i ges förutsättningar att konkurrera med en världsmarknad som sannolikt kommer att se betydande klimatinvesteringar . Moratoriet skulle innebära en omfattande kapitalisering av klimatomställningen med offentliga medel, något som är en förutsättning för att inte privata kapitalintressen ska föregå det offentliga och förvärva viktig infrastruktur eller andra delar som är nödvändig i klimatomställningen. Klimatomställningen som helhet behöver säkerställas genom en lång rad reformer på i stort sett alla politikområden, men ett moratorium för det finanspolitiska ramverket möjliggör ett svar på frågan hur några av de största investeringsbehoven ska finansieras. föreslår också att systemet med utgiftstak slopas. Utgiftstaken är överflödiga i kombination med ett saldomål för de offentliga finanserna. Detta eftersom ett saldomål beaktar såväl den offentliga sektorns utgifter som inkomster. Det finns därför ingen anledning att ha en separat begränsning för statens utgifter eftersom dessa påverkar det offentliga saldot. Som nämnts ovan rekommenderar IMF att den typen av ”överlappande” kombinationer av budgetregler undviks. Utgiftstaken är också asymmetriska i och med att det finanspolitiska ramverket inte innehåller något motsvarande golv för statens inkomster. Detta har premierat skattesänkningar framför välfärdsreformer. Systemet med treåriga utgiftstak är särskilt olyckligt i kombination med hur investeringar bokförs i statsbudgeten och i nationalräkenskaperna. Till skillnad mot vad som är fallet i kommuner, regioner och näringslivet skrivs statliga investeringar inte av under investeringens livslängd, utan hela utgiften bokförs direkt när den uppstår. Detta innebär att investeringar får konkurrera om utrymmet under utgiftstaken med löpande utgifter som sjukpenning, barnbidrag m.m. Det riskerar att leda till att viktiga samhällsinvesteringar inte kommer till stånd eller skjuts . 6.8.3 Långsiktigt mål för den offentliga skulden Ett långsiktigt mål för de offentliga finanserna bör ta fasta på den offentliga skulden. Det är nivån och utvecklingen av denna som visar på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Det heltäckande måttet på den offentliga sektorns finansiella ställning är den finansiella nettoställningen. Som beskrivits ovan är emellertid detta ett mått vars utveckling i väsentliga delar ligger utanför en regerings inflytande. Därför är ett mål för den offentliga sektorns finansiella bruttoskuld (Maastrichtskulden) mer lämpligt. Nästa steg blir då att försöka bestämma vilken nivå på bruttoskulden som är lämplig eller vilken en nivå på bruttoskulden som inte bör överskridas. I rapporten i ekonomin av Riksgälden görs en gedigen litteraturgenomgång på området. [52] Det finns en relativt omfattande forskning på sambandet mellan offentlig skuldsättning och ekonomisk tillväxt. Den samlade bilden av dessa studier är att sambandet är osäkert; det finns inte ens någon konsensus om åt vilket håll sambandet går. Det finns dock en viss tyngdpunkt i forskningen att det kan finnas ett tröskelvärde för den offentliga skulden när denna blir negativ för den ekonomiska tillväxten. Detta tröskelvärde tycks ligga mellan av BNP. förslag på ett medelfristigt saldomål på –av BNP beräknas leda till en skuldnivå på vid moratoriets slutår . [54] föreslår att ett långsiktigt mål för den offentliga skulden sätts till av BNP. Målet ska ses som ett tak, som den offentliga skulden inte bör överstiga. En skuld på den nivån skapar långsiktigt hållbara offentliga finanser och god marginal till EU:s gränsvärde på . Det är också en låg skuldkvot i ett internationellt perspektiv. Ett långsiktigt skuldmål kan också behöva kompletteras med ett medelfristigt saldomål, som är mer användbart i den löpande budgetpolitiken. förslag till medelfristigt saldomål är, som tidigare nämnts, –av BNP över en konjunkturcykel. Ett medelfristigt saldomål efter detta datum bör då naturligtvis vara konsistent med en skuldutveckling som understiger av BNP. 6.8.4 Realekonomiska mål bör komplettera de finansiella målen Syftet med det finanspolitiska ramverket är att säkerställa att de offentliga finanserna inte äventyras på lång sikt – att inte de offentliga underskotten blir för stora eller att skulden ökar snabbt . i sig är inte målet med den ekonomiska politiken. Dock har det fungerat begränsande för möjligheten att öka resurser till välfärden i takt med behoven, eller för att öka de offentliga satsningarna för att pressa ned arbetslösheten. Den ekonomiska politiken bör styras av reala mål om ökad sysselsättning, rättvis fördelning, investeringar och klimatomställning – där offentligfinansiella mål och inflationsmål blir verktyg för att uppnå de reala målen. föreslår därför att det finanspolitiska ramverket kompletteras med mål för arbetsmarknaden om full sysselsättning och ett mål för offentliga investeringar i linje med våra klimatåtaganden. 7 Investeringsplan för klimatet 7.1 Den gröna omställningen Världen befinner sig i ett klimatnödläge. har världssamfundets gemensamma ansträngningar inte varit tillräckliga för att åstadkomma nödvändiga utsläppsminskningar. Det står bortom allt tvivel att mer behöver göras såväl globalt som nationellt och lokalt. konstaterar i sin rapport att omställningsarbetet behöver accelereras betydligt för att vi ska nå våra klimatmål. framhärdar i arbetet för att klimatomställningen ska ske skyndsamt, strukturerat och genom samhällets gemensamma insatser. Omställningen till ett klimatneutralt samhälle låter inte vänta på sig. I klarspråk handlar det om att det finns ett givet miljöutrymme för oss människor att röra oss inom. De samlade svenska utsläppen, inklusive vår konsumtion, överstiger det utrymmet med råge. Såväl globalt som nationellt är det emellertid så att alla inte bär ett lika tungt ansvar för utsläppen. Världens rika människor har i all väsentlighet orsakat klimatförändringen och har fortfarande störst påverkan på klimatet. Enligt den globala hjälporganisationen står de rikaste av världens befolkning för cirka hälften av alla koldioxidutsläpp globalt och står de fattigaste för av utsläppen. Den rikaste procenten släpper ut dubbelt så mycket som den fattigaste hälften av världens befolkning. Även i finns det stora skillnader i vilka som påverkar klimatet mest. har i rapporten (2020) analyserat skillnaderna . konstaterar i rapporten att de utsläppsminskningar som skett i under den tiden har åstadkommits av låg- och medelinkomsttagare. De rikaste svenskarna har knappt bidragit till klimatomställningen. Även om vi alla försöker minska vår klimatpåverkan är inte våra individuella val tillräckliga för att åstadkomma nödvändiga förändringar. står hundra företag i världen för av koldioxidutsläppen. I är det framför allt en handfull industrier som sticker ut avseende utsläppsvolymer. Politiken kan och måste ställa krav på att dessa industrier och näringar ställer om. Den moderna, progressiva och hållbara omställningspolitiken kombinerar hårda krav med en gedigen utbyggnad av alternativen. Figur 12 Totala utsläpp (miljarder ton CO2) per svensk inkomstgrupp Källa: Svensk klimatojämlikhet, 2020. Figur 13 Utsläpp per capita (tCO2/år) per svensk inkomstgrupp Källa: Svensk klimatojämlikhet, 2020. När samhället ställer om ska det ske på ett socialt hållbart sätt. vill skydda låg- och medelinkomsttagare från en skadlig prischockspolitik. Den svenska borgerligheten har antingen anammat en vetenskapsföraktande och högerpopulistisk ståndpunkt av förnekelse, eller anslutit sig till vad som kommit att kallas ”Wall street climate consensus”, alltså den skola som förespråkar höjda priser på koldioxid och en stark tilltro till marknadens förmåga att hantera omställningen. Prischockspolitiken har tyvärr också präglat alltför mycket av de rödgröna regeringarnas klimatpolitik. menar att priser, subventioner och skatter är viktiga verktyg i klimatomställningen, men samhället behöver framför allt bygga hållbara alternativ till dagens klimatskadliga verksamheter. Vi konstaterar att en ambitiös och ändamålsenlig klimatomställning är oförenlig med en nyliberal förståelse av marknader och ekonomisk politik och kortsiktig kommersiell vinstmaximering som dominerande faktor i samhällsekonomin. söker stöd för att samhället i stället ska välja en annan, hållbar väg där vi genom omfattande investeringar styr bort från det fossila. För att klimatomställningen ska bli verkningsfull måste hela samhället och alla delar av ekonomin ställas om. En utmaning av denna dignitet förutsätter gemensam handlingskraft och ett starkt samhälle. Figur 14 Utsläpp per capita i inkomstgrupper i 2015 jämfört med 2030-målet Källa: Svensk klimatojämlikhet, 2020. 7.2 Det gröna samhällsbygget söker mandat för att genomföra ett historiskt omfattande investeringspaket för klimatet. Genom investeringar på vill vi de kommande tio åren se till att klimatomställningen accelereras på det sätt som efterfrågas av bl.a. . Med föreslagna investeringar skulle ta reella steg mot att bli världens första fossilfria välfärdsland. Vi går från ord till handling och presenterar en politik som tar utmaningen på allvar och visar att samhällets svar på klimatkrisen måste vara i paritet med riskerna. Vårt omfattande investeringsprogram kommer på en rad punkter att förbättra tillvaron i . Det kommer att bli lättare att resa med tåg i hela landet, boendemiljöerna kommer förbättras för miljontals hyresgäster runtom i vårt land och när fordonsparken elektrifieras förbättras stadsmiljöerna avsevärt. Renare industrier och tusentals nya arbetstillfällen till följd av investeringarna kommer att förbättra arbetslivet. Klimatpolitik från vänster stärker jämlikheten och bygger ett robustare och mer pålitligt samhälle. Klimatomställningsfrågorna går hand i hand med välfärdsfrågor och andra helt avgörande frågor för vårt land. Det är trygga löntagare och invånare, med ett stabilt välfärdssystem i ryggen, som kommer att genomföra klimatomställningen. Genom gemensamma ansträngningar kan klimatomställningen bli en katalysator för förbättrade levnadsvillkor i hela vårt land. föreslår investeringar inom ramen för tre specifika områden, alla med stor påverkan på våra territoriella utsläpp. Utöver dessa områden krävs omfattande åtgärder även på andra håll. 7.2.1 Infrastruktur i hela landet Inrikestransporter utgör den enskilt största delen av de territoriella utsläppen i . Hur befolkningen transporterar sig är beroende av de möjligheter som finns. driver en politik som utgår från att det ska bli lättare, billigare och pålitligare att välja klimatfördelaktiga transportmedel. Av störst vikt är att bilresandet och inrikesflyget minskar i omfattning och att gods i betydligt högre utsträckning kan transporteras på järnväg och sjöfart. Det är samhällets ansvar att möjliggöra en omställning av fordonsflottan och tillse behovet av laddinfrastruktur på fler platser i landet. Utbyggd fjärr- och regionaltågsförbindelse och en skärpning av kraven på inrikesflyget är viktiga komponenter i omställningspolitik. Dessutom, genom att flytta över godstransporter till tåg och sjö minskar vi såväl utsläppen som slitaget på landets vägar, och vi skapar bättre stadsmiljöer och säkrare trafikmiljöer i hela landet. För att nå våra klimatmål behöver samhället bli mer transporteffektivt och en ökad andel av persontransporterna behöver ske med gång, cykel och kollektivtrafik. Kollektivtrafiken har goda förutsättningar att skapa tillgänglighet för stora grupper i samhället för att ta sig till arbetsplatser, utbildning, fritidsaktiviteter och service. Kollektivtrafikens nytta för samhället beräknas uppgå till netto . Enligt Svensk Kollektivtrafik släpper en person som tar bilen till jobbet ut 45 000 gånger mer koldioxid än den som tar tunnelbana, spårvagn eller tåg. av resorna i kollektivtrafiken sker med förnybara drivmedel eller el. framhärdar därför i att kollektivtrafiken behöver bli billigare för den enskilde som den också byggs ut. Det ska vara lätt och kostnadseffektivt att välja kollektivtrafiken närhelst och varhelst det är möjligt. föreslår investeringar på transportinfrastrukturområdet om totalt . Investeringarna ska gå till att stärka befintlig tåginfrastruktur, tillskapa nya strategiska bansträckningar samt till den senaste teknikens utbyggnad av höghastighetsbana mellan våra storstadsområden. bedriver en omfattande politik för en helhetlig och robust infrastruktur. I det arbetet ingår även att rusta upp befintligt vägnät där det på sina ställen är mycket uttjänt. 7.2.2 Ett robust elnät En annan avgörande del för klimatomställningen är vår möjlighet att producera och transportera förnybar el. Lågt räknat behöver en ökad elproduktion och överföringskapacitet i absolut närtid som överskrider någon annan utbyggnad av förmågan i modern tid. För att industrisektorn och transportsektorn ska kunna elektrifieras krävs det omfattande investeringar i såväl produktion som distribution i hela vårt land. Genom elektrifieringen av industrisektorn kan bli världsledande i produktionen av varor med stor klimatnytta. Fossilfritt producerad tågräls är bara en sådan produkt. När tar kliv in i den nyindustriella eran, där klimatkraven är överordnade kortsiktig vinstmaximering, krävs det att samhället tar ett större ansvar för utbyggnaden av hållbara alternativ. vill att samhället ska främja den här utvecklingen genom att investera i transmissionsnäten. Det är i högsta grad i samhällets intresse att infrastrukturen för el är väl utbyggd och tillförlitlig. Underhållet och utbyggnaden av transmissionsnäten är eftersatt och det krävs omfattande investeringar under de kommande decennierna för att ska kunna möta framtidens behov av el. föreslår en satsning på på stamnäten för att undvika att hushåll och företag får bära kostnaden via höjda avgifter. Vindkraften är den energikälla som är kostnadseffektiv nog och i tillräcklig omfattning kan byggas ut . , tillsammans med en rad andra aktörer, ser stor potential i den havsbaserade vindkraften. Även den landbaserade vindkraften kommer emellertid att behöva byggas ut för att möta behoven av el i alla delar av landet. Det är av stor vikt att vindkraften där den byggs ut också förenas med lokal nytta. På så sätt ges vindkraftsutbyggnaden legitimitet och långsiktighet i planeringen. Därför vill att kommuner som upplåter mark för vindkraft ska kompenseras och avsätter för detta ändamål. Den förnybara energin tjänar på en stärkt förutsägbarhet. För att uppnå det krävs energilagring genom vätgas. vill genomföra en större satsning på vätgas än vad som genomförs . Framför allt handlar det om att skala upp produktionen och stödja den forskning som bedrivs på området. 7.2.3 Goda boendemiljöer och klimatsmarta fastigheter Slutligen, det gröna samhällsbygget förutsätter trygga, bra och klimateffektiva bostäder. Det svenska miljonprogrammet har givit oss välbyggda och välplanerade flerfamiljshus i hela landet. Dessutom finns det mycket som tyder på att de robusta miljonprogramshusen lämpar sig väl för omfattande klimatanpassningar. Kostnaderna för klimatåtgärderna kan inte enbart hamna på hyresgästerna genom höjda hyror. Det gagnar hela samhället att såväl det befintliga som nya bostadsbestånd klimatanpassas. Cirka 140 000 bostäder i miljonprogrammet är i akut behov av renovering och nästan lika många är i behov av renovering . söker stöd för att de renoveringar som görs också ska bidra till klimatomställningen. Det handlar om allt från nya materialval till energieffektiviseringsåtgärder, solpaneler på taket och system för en lokal cirkulär ekonomi.