mot · H9024471 · 2022-03-29 00:00:00 — Fallen är tyvärr många av storskaliga ingrepp på miljön som skadat ekosystem och livsmiljöer för oöverskådlig tid. Gruvbolag, skogsskövlare, fossila energibolag och andra exploatörer kommer lätt undan. Kvar blir en förödd miljö och omfattande kostnader som får bäras av hela samhället. En ekocidlagstiftning skulle vara ett viktigt verktyg i att stoppa detta och utkräva ansvar från de som utarmar miljön. Särskilt stor betydelse skulle en internationell lag om ekocid få för fattiga länder med svag miljölagstiftning som drabbas hårdast av de omfattande miljöbrotten. Glädjande nog har ICC meddelat att domstolen ska börja ta sig an miljömål. Det är ett viktigt steg framåt och innebär att vissa miljöfall kan tas upp i domstolen inom ramen för brott mot mänskligheten. Det är bra, men ännu bättre vore en renodlad ekocidtillämpning där alla fall med omfattande miljöförstöring, även om de inte är direkt kopplade till människors välfärd, skulle vara åtalbara. Det skulle skicka en viktig signal om att förstörelse av naturen i sig är ett brott. bör inom EU verka för att uppdatera det juridiska ramverket så att det blir ett kraftfullt verktyg för att förhindra brott mot naturen (ekocid) genom att inkludera ekocid i Romstadgan. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. respekterar den nationella suveräniteten, dvs. varje land måste självt bestämma om det vill bli kandidatland för EU-medlemskap. Vi understryker vikten av att befolkningen i varje enskilt land tillfrågas om detta. Och beslut om att ansluta landet till EU bör absolut föregås av en folkomröstning. Frågan har aktualiserats med anledning av anfallskrig mot och att motsatt sig ett ukrainskt EU-medlemskap. Efter att kriget startade har , och ansökt om EU-medlemskap. EU införde 2020 nya stegbaserade regler för processen för medlemskap med anledning av Nordmakedoniens och ansökan om medlemskap. Det är viktigt att alla länder behandlas rättvist och lika. Därför bör samma beslutade processer också gälla de länder som ansökt om medlemskap. anser att det är avgörande att länderna är demokratiska och fullt ut respekterar de mänskliga rättigheterna. Självklart måste också kraven på en fungerande rättsstat vara helt uppfyllda. har riktat kritik mot EU:s krav på stora ekonomiska marknadsliberala förändringar i kandidatländerna. Ekonomiska reformer måste genomföras i en takt och på ett sätt som inte försvårar folkens levnadsvillkor genom exempelvis ökad arbetslöshet och social utslagning. ställer sig även kritiskt till EU:s krav på att ländernas utrikespolitik ska ändras så att den helt stämmer överens med EU:s positiva inställning till exempelvis Nato och en fortsatt militarisering av EU. När frågorna om kandidatländerna rapporteras i understryker alltid frågorna om demokrati, mänskliga rättigheter, fungerande rättsstat och grundläggande sociala villkor för befolkningen. Vi understryker också att beslutet om medlemskap måste vara befolkningens eget i det aktuella landet. Under Erdoğans styre har utvecklingen i tagit tydliga steg i helt fel riktning. Sedan det misslyckade kuppförsöket har inskränkningarna av demokratiska fri- och rättigheter ökat ytterligare. Massarresteringar och begränsningar av yttrandefriheten har varit återkommande. Genom en konstitutionsändring har ännu mer makt samlats hos Erdoğan och ett återinförande av dödsstraffet diskuteras. Tusentals människor riskerar att bli arresterade och åtalade för vad de publicerar i sociala medier och det är inte ovanligt att journalister blir frihetsberövade eller fängslade för terroristbrott på grund av sitt journalistiska arbete. Nästan alla medier ägs av företag nära Erdoğan som undviker att kritiskt granska regimen. Aktivister som kämpar för mänskliga rättigheter slås ned. Inte minst drabbas organisationer som kämpar för kvinnors rättigheter. Våld mot kvinnor legitimeras i statliga medier, kvinnor som demonstrerar för sina rättigheter fängslas och företrädare för regeringspartiet hävdar att kvinnor och män inte är jämställda enligt naturlag. Utöver regimens repressiva agerande mot det turkiska civilsamhället har även militära attacker utförts, särskilt mot kurdiska befolkningar och områden. Så sent som utförde den turkiska militären luftangrepp mot kurdiska delar av norra och . Bomber föll över civila och flyktingläger, och förstörde infrastruktur i ett redan krigsdrabbat område där kurdiska grupper bekämpat Daesh/IS. Det tredje största partiet i landet, det prokurdiska oppositionspartiet , riskerar att upplösas av Erdoğans regim genom ett åtal initierat av den turkiska statsåklagaren. I rättsprocessen som kallas ”Kobane-cases” står 108 politiker åtalade för att ha uppmanat människor att demonstrera mot inblandning i Daesh/IS anfall mot staden 2014. Erdoğans regim vill upplösa HDP genom att döma ledande politiker i massrättegångar – helt i strid med demokratiska principer. Till detta skickar och EU betydande ekonomiskt stöd. En del av det består av ett förmedlemskapsstöd, som tar emot för att förhandla om EU-medlemskap. uppgick det till . var det som faktiska förhandlingar om medlemskap ägde rum. är det uppenbart att inte uppfyller de krav på demokratiska och mänskliga rättigheter som ställs på de länder som vill bli medlemmar i . måste kräva att förhandlingarna om EU-medlemskap ska avbrytas om antingen upplöser HDP eller dömer ledande företrädare i massrättegångar. Upplösandet av ett demokratiskt parti och dömandet av ledande politiker i utomrättsliga massrättegångar skulle innebära en allvarligare inskränkning av demokrati. är läget redan nu så pass svårt att förhandlingar om medlemskap måste frysas tills vidare. Det innebär att alla de förmåner som förmedlemskapsprogrammet ger såväl politiskt som ekonomiskt dras in. Regeringen bör verka för att EU avbryter förhandlingarna med om EU-medlemskap om landet antingen upplöser HDP eller dömer ledande företrädare i massrättegångar. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Regeringen bör verka för att EU fryser förhandlingarna med om EU-medlemskap tills vidare och att alla de förmåner som förmedlemskapsprogrammet ger, såväl politiskt som ekonomiskt, dras in. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Dessutom har tagit emot från EU för att upprätthålla flyktingläger. EU har inte vågat agera mot av rädsla för att Erdoğan skulle säga upp det skamliga avtal som hindrar flyktingar från att ta sig från till . blev problemen med avtalet alltmer uppenbara. När den turkiska regimen hotade att skicka samtliga landets flyktingar till gränsen mot reagerade EU genom att till varje pris försöka hålla människor på flykt borta från . EU:s kritik mot är fortfarande försiktig och flyktingarna hamnar i kläm i stormaktsspelet mellan och . Det är hög tid för EU att säga upp avtalet och tydligt agera mot förtrycket av oppositionella och inskränkningar i grundläggande fri- och rättigheter i . Regeringen bör verka för att EU avbryter flyktingavtalet med och agerar för att våldet och repressionen mot oppositionella i upphör och att alla som fängslats på politisk grund friges. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. angrep det kurdiskdominerade området Rojava i nordöstra . EU fördömde då, på svenskt initiativ, angrepp. var inte EU-länderna beredda att gå så långt i åtgärderna mot som den svenska och regeringen ville. I stället för ett vapenembargo mot enades EU-länderna om att rekommendera länderna att se över sin militära export. Ett par EU-länder, inklusive , stoppade därför vapenexporten till medan andra länder fortsatte med sin export. militära aktioner pågår fortfarande i , numera framför allt i . Det finns även risk att konflikter mellan och kurder eskalerar, både i och i , som kurderna själva fortsatt ingår i strider mot al‑Qaida och Daesh/IS för att bekämpa terrorism. bör därför verka för ett EU-gemensamt vapenembargo mot . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Det säkerhetspolitiska läget i vårt direkta närområde har försämrats. I den situation vi nu befinner oss, med pågående strider i och miljontals människor som tvingats på flykt är det i första hand stöd till och solidaritet med som behövs. Men anfallskrig innebär oundvikligen att även andra länder i och inom EU påverkas. Förutom utgör imperialistiska politik ett direkt hot mot befolkningen i flera andra grannländer – , , och länderna i . Likaså utgör ett säkerhetspolitiskt hot mot alla människor i som protesterar mot invasionen av , som motsätter sig styret i Kreml eller som inte passar i det samhälle som vill bygga. För ryska hbtq-personer, urfolksföreträdare, miljörörelser, kvinnorörelser och vänsteraktivister är den egna regimen ett dagligt säkerhetshot. Den ryska oppositionen såväl som ryska medier tvingas flytta utomlands för att kunna verka. Inte minst på grund av den s.k. agentlag som godtyckligt stämplar medier och journalister som utländska agenter. EU har en viktig roll i att stödja den fria journalistiken och erbjuda möjligheter för fria ryska medier att verka från EU. driver på för ytterligare sanktioner mot . Rysk gas och olja måste ersättas med förnybar energi. Omvärlden måste också visa stöd för de ryska freds- och demokratiaktivister som motsätter sig Putins krig. EU är nu mer enat i sin Rysslandspolitik. Det är viktigt att enigheten fortsätter och tydligheten i sanktionsregimerna består så länge ingen reell förbättring sker på marken och i den ryska politiken. På är det viktigt att det mellanfolkliga samarbetet mellan och utökas; vi behöver en motvikt till aggression och upprustning. I det arbetet kan spela en aktivare roll i syfte att skapa ett ökat samarbete runt , och bör få ett särskilt uppdrag att arbeta för att främja en säkerhetsgemenskap och en demokratisk utveckling i . Regeringen bör utöka stödet till den ryska freds- och demokratirörelsen. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. politik gentemot utvecklas i motionen (mot. 2019/20:3357). 10 EU:s utrikes- och säkerhetspolitik Ett förändrat säkerhetspolitiskt läge kräver internationellt samarbete. är däremot motståndare till EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik. Kravet på konsensus leder till att EU ofta hindras från att ta progressiva positioner i viktiga frågor, t.ex. att försvara aborträtten och stärka satsningar på sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR). Det leder också ofta till att EU agerar långsamt och vagt, med urvattnade skrivningar. var långa blockering av sanktioner mot regimen i det tydligaste exemplet. Det betyder inte att vi vill gå mot en ordning där majoritetsbeslut gäller. Med en sådan ordning skulle risken för att utrikespolitiken kapas av de reaktionära och rasistiska krafterna i öka. vill i stället att utrikespolitiken återgår till att bli en helt nationell kompetens. Vi värnar den svenska alliansfriheten. Vi är helt emot militariseringen av EU – inga EU-pengar ska gå till upprustning. Utrikespolitiken måste bli mer konsekvent. behandlas lika fall olika beroende på vilka länder det handlar om. Ekonomiska och politiska relationer har större betydelse än respekten för mänskliga rättigheter och folkrätten. De tydligaste exemplen utgörs av EU:s relationer med och . Regeringen bör verka för att EU konsekvent står upp för mänskliga rättigheter, folkrätten och demokratin i sina relationer till andra länder. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Företag ska aldrig ställas över demokratin. Därför vill stoppa den förskjutning av makt från folket till storföretag som många av dagens internationella handelsavtal i praktiken innebär. Det är helt orimligt att viktiga politiska beslut som påverkar vårt klimat, vår ekonomi och vår välfärd avhandlas utan demokratisk insyn och därefter inte kan påverkas. vill ha rättvisa handelsavtal där företag aldrig kan stämma stater för demokratiskt fattade politiska beslut. Regeringen ska verka för att inga fler odemokratiska EU-handelsavtal tecknas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. vill att EU för en feministisk handelspolitik som bygger på en genomgripande feministisk analys, syftar till att utjämna skillnader i inkomst, levnadsvillkor m.m. mellan könen världen över och förbättrar kvinnors villkor. Regeringen ska verka för att EU försvarar kvinnors ekonomiska rättigheter och inför en feministisk handelspolitik. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. ökade globala närvaro påverkar även EU:s handelspolitik. Det ser vi exempelvis genom hur europeiska företag kommer i kontakt med den kinesiska staten och dess försök att kontrollera och utöva makt över företagen. Det gäller inte minst bojkotten av H & M, efter att kritik riktats mot förtryck av uigurerna i området Xinjiang varifrån en del av den bomull H & M använder kommer. bör stödja de företag som följer konventioner; ska inte straffa H & M för att de värnar om uigurernas mänskliga rättigheter. ska och medlemsländer nu ratificera ett investeringsavtal med . anser att bör vara kritiskt till denna typ av frihandelsavtal. Regeringen ska verka för att EU pausar ratificeringen av investeringsavtalet med . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. EU är även i slutförhandlingarna om tillsammans med ett antal länder i . Civilsamhällesorganisationer och sociala rörelser i de länderna har starkt kritiserat avtalets förvärrande av miljöförstöring och klimatkrisen, parallellt med att det riskerar att öka brotten mot de mänskliga rättigheterna. Avtalet riskerar även att gynna storföretag på småbrukares bekostnad, både i och i EU, vilket kommer att leda till ytterligare försämring av lokal matproduktion. Särskilt utsatta är arbetares, kvinnors och urfolks rättigheter. Det kommer att bli av stor vikt att och EU använder detta handelsavtal för att ställa krav på exempelvis klimatåtagande. anser att inte ska ingå i internationella handelsavtal vars effekt förvärrar klimatkrisen och bryter mot de mänskliga rättigheterna. EU:s medlemsländer står för av världens samlade bistånd och är många fattiga länders största handelspartner. Trots att är världens fjärde största biståndsgivare och kanaliserar av den nationella biståndsbudgeten genom EU lyser unionen med sin frånvaro i den svenska biståndsdebatten. Concord Europe är en plattform för europeiska biståndsorganisationer. De beskriver utvecklingen inom EU:s bistånd i den årliga Aid . rapport visar att EU:s migrationspolitiska och geopolitiska ambitioner formar unionens internationella utvecklingssamarbete på bekostnad av människor i fattigdom och förtryck. Biståndet missar målen eftersom det styrs av egenintressen i stället för mottagarländernas intressen. Det är framför allt säkerhets- och migrationspolitiska intressen som prioriteras framför stöd till de som lever i de mest fattigdomsdrabbade länderna. Detta hindrar långsiktigt hållbar utveckling. satte FN målet att av givarländernas BNI ska gå till bistånd. EU:s målsättning att nå 0,7-procentsmålet till 2015 har reviderats till ett kollektivt åtagande om att nå för Agenda 2030, dock med förbehållet att de äldre medlemsstaterna får ta hänsyn till budgetära omständigheter och att de nyare endast måste sträva mot målet av BNI. EU ska dessutom till 2025 uppnå målet om att 0,15–0,av BNI ska gå till de minst utvecklade länderna samt uppnå målet om till 2030. Concord konstaterar att EU missar målet på de flesta av sina åtaganden om internationellt bistånd. Det i när coronapandemin fått förödande konsekvenser för stora delar av världen. Med av sin sammanlagda BNI når EU:s medlemsstater fortfarande inte upp till målen. Redan innan covid-19-pandemin låg biståndet på lägre nivåer än vad som skulle krävas för att klara målen i Agenda . har läget i världen försämrats enormt. Exempelvis förvärrades hunger, undernäring och barnadödlighet, vilket gjorde 2020 till när fattigdomen ökade globalt. I en sådan kontext ska inte EU:s biståndsbudget eller krav på medlemsländers utvecklingsbistånd minskas eller ligga kvar på samma låga nivåer. anser att dagens målsättningar är för lågt ställda och att EU bör följa FN:s uppsatta mål. bör verka för att alla EU-länder ska ge av BNI i utvecklingsbistånd. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. När det gäller de minst utvecklade länderna nådde EU av BNI. bör verka för att alla EU-länder ger av BNI till de minst utvecklade länderna. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. EU:s oförmåga att nå upp till de uppsatta målen, dess sätt att skjuta dem och se ut att missa dem med stor marginal är mycket oroväckande. I en global pandemi där behoven av verkligt bistånd är större är detta agerande av världens rikaste världsdel ett svek. syn på EU:s utvecklingspolitik utvecklas i motionen En svensk utvecklingspolitik för rättvisa, jämställdhet och hållbar utveckling (mot. 2018/19:757). menar att en oberoende och militärt alliansfri utrikespolitik är avgörande för handlingsfrihet även . Det är en central del i en framgångsrik säkerhetspolitik. Vi vill att främst ska inrikta sin internationella säkerhetspolitik på fredliga lösningar och på att förebygga kriser snarare än att förespråka militära lösningar. EU är långt ifrån att vara det s.k. fredsprojekt som det så ofta misstas för att vara. Starka krafter inom EU arbetar för att militarisera unionen. Federalistiska strömningar arbetar aktivt för ett militariserat , och det europeiska militärindustriella komplexet ser sin chans att göra stora pengar på vapen och militärutrustning. har tidigare intagit en förhållandevis skeptisk hållning till en sådan utveckling. drivs utvecklingen snabbt på bl.a. genom framtagandet av den strategiska kompassen. Att säga ja till EU:s försvarsbygge innebär också att ställer sig på samma militära sida som de gamla stora kolonialmakterna i . Den säkerhet som ska byggas med EU och en allt hårdare hoptvinning med Nato består av en hårt uppskruvad retorik och allt intensivare militärövningar och upprustningsprogram – och inte minst en ständigt ökande spänningsnivå. menar att bör avbryta allt samarbete som bidrar till militariseringen av EU. Vi är emot en gemensam säkerhets- och försvarspolitik för EU och det permanenta strukturerade samarbetet Pesco. I stället bör EU prioritera en roll som förtroendeskapare och fredsbyggare i . Regeringen bör återkomma med förslag om att ska lämna Pesco. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. politik gällande internationella försvarssamarbeten inom EU, Nato, FN och bilaterala samarbeten utvecklas i vår motion För militär alliansfrihet (mot. 2021/22:497). ockupation av har skapat en av världens mest segdragna konflikter. Redan genom processen som ledde till att staten utropades skapades grogrunden för dagens konflikt genom att hundratusentals palestinier fördrevs från sina hem. Sedan sexdagarskriget har ockuperat och blockerat , och östra i strid med folkrätten. Konflikten mellan och är inte en konflikt mellan jämlika parter. är en av världens största krigsmakter vars militärapparat understöds av , och landet har ett större ansvar enligt folkrätten i egenskap av ockupationsmakt. är det viktigt att understryka att folkrättens regelverk, bl.a. förbudet mot attacker mot civila, omfattar samtliga parter. ockupation ursäktar inte på något sätt raketbeskjutning mot , attacker på civila israeliska mål eller att palestinska grupper begår brott mot de mänskliga rättigheterna på de palestinska områdena. övergrepp mot de mänskliga rättigheterna, folkrätten och det palestinska folket inte bara fortsätter utan blir dessutom allt grövre. Blockaden av fortskrider, och byggnationen av den mur som har fördömts av FN fortsätter. Antalet illegala bosättningar på ockuperad mark fortsätter att växa, och fördrivningen av palestinier från östra ökar. fortsätter att arrestera, fängsla, tortera och i vissa fall döda dem som står upp mot ockupationen. Ingen fred tycks vara i sikte, och så länge vägrar att respektera palestiniernas mest grundläggande mänskliga rättigheter kommer det inte att vara möjligt att uppnå fred. Genom sina konsekventa brott mot folkrätten framstår som genuint ointresserat av att upphäva den ockupation av palestinsk mark som pågått – upphävning av ockupationen är nyckeln till en varaktig fred i . släppte en rapport som konstaterar att ägnar sig åt apartheid. anser att måste dra sig tillbaka från ockuperat område, att bosättningarna måste utrymmas och att en fri och demokratisk palestinsk stat bör upprättas inom 1967 års gränser. utgångspunkt är folkrätten och respekten för de mänskliga rättigheterna. Därför har vi uppmärksammat och fördömt grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna både i och utanför . Vi har inte tvekat att ta avstånd från de brott mot folkrätten och de mänskliga rättigheterna som begåtts av palestinska grupper. ser att kan spela en avgörande roll både för en framtida freds- och försoningsprocess och för försöken att bygga en palestinsk statsbildning . Vi välkomnar därför att erkänt . erkännande och avtal om utvecklingssamarbete har tänt ett hopp hos det palestinska folket, men det har också väckt förväntningar om ett mer aktivt . ockupation av hade inte varit möjlig utan EU:s förmånliga handelsavtal med eller utan militära bistånd till landet. Att Europeiska unionen år ”betonar vikten av att gränserna till öppnas” och riktar kritik mot delar av politik förändrar tyvärr inte situationen för palestinierna. har kunnat ignorera EU:s kritik utan att det fått några konsekvenser. En förutsättning för att och EU:s uttalanden ska göra skillnad är att man också är beredd att sätta tyngd bakom sitt budskap. Samarbetet mellan och är omfattande och ger EU en möjlighet att sätta press på att respektera folkrätten. mellan och är t.ex. villkorat med respekt för de mänskliga rättigheterna. EU:s associationsavtal med innefattar förmånliga handelsavtal som ger det israeliska näringslivet stora ekonomiska fördelar. På så vis bidrar EU till att stärka den ekonomiska basen för ockupationspolitiken. bör motsätta sig att EU fördjupar sitt samarbete med på något område och suspendera det nuvarande associeringsavtalet så länge inte avvecklar bosättningarna och vägspärrarna på ockuperat område, avbryter blockaden av och upphör med byggandet av muren på . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Att strypa vapentillförseln är ett effektivt verktyg för att sätta press på alla parter. förekommer ingen vapenexport från EU till de palestinska parterna, men flera EU-medlemmar exporterar vapen till . All vapenexport från EU-länderna till måste upphöra. bör ta initiativ till att EU inför ett vapenembargo mot . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. framgångar inom vaccination mot covid-19 har varit världsledande bland dess egen befolkning och bosättarna i palestinska områden. Däremot har palestinier inte åtnjutit någon av dessa framgångar. bryter därigenom mot den fjärde i artikel 56 om en ockupationsmakts plikt att garantera hälsovård och medicin till den civila befolkningen inom det ockuperade området, i detta fall . bör verka för att EU kräver ansvar för vaccin mot covid-19 bland civilbefolkningen på . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. politik när det gäller ockupation av utvecklas i motion 2019/20:135. Det är en ockupation som strider mot internationell rätt och som FN har antagit flera tydliga resolutioner mot. Ockupationen har även dömts som illegal av den i . slöts ett avtal om ett vapenstillestånd, och parterna kom överens om att hålla en folkomröstning om självständighet övervakad av den . har dock gjort sitt yttersta för att sabotera och förhala processen. Situationen har förändrats dramatiskt . är en fredlig lösning ännu längre bort på den långa konflikten, i och med att vapenvilan är bruten. Vapenvilan kom till stånd efter att parterna kommit överens om att hålla en folkomröstning om självständighet , men bröts i samband med marockanska militära operationer i buffertzonen mellan territorierna. har ingen folkomröstning ägt rum.