mot · H9024524 · 2022-04-05 00:00:00 — med anledning av prop. 2021/22:176 Flexibilitet, omställningsförmåga och trygghet på arbetsmarknaden 6.1Uppsägning från arbetsgivarens sida 6.1.1En uppsägning från arbetsgivarens sida ska grunda sig på sakliga skäl 6.1.2Reglerna om sakliga skäl för uppsägning ska vara dispositiva 6.1.3Följdändringar som gäller hänvisningar till anställningsskyddslagen 6.2.1Möjligheten att göra undantag från turordningen ska utökas 6.3.1En anställning ska inte längre bestå under tvist 6.3.2Följdändringar i andra lagar som hänvisar till anställningsskyddslagen 6.4Omreglering till lägre sysselsättningsgrad 6.4.1Turordning och omställningstid ska införas vid omreglering till lägre sysselsättningsgrad 6.5.1Allmän visstidsanställning ersätts av särskild visstidsanställning 6.6.1Anställningsavtal ska anses gälla på heltid 6.7.1En skyldighet att erbjuda tillsvidareanställning 7.1Ett nytt studiestöd för omställning införs 7.1.1Ett nytt studiestöd ska införas för att fler vuxna ska kunna vidareutbilda sig 7.2Målgrupp och kvalificeringsvillkor för omställningsstödet 7.2.1En övre åldersgräns för stödet 7.3Den närmare utformningen av omställningsstudiestödet 7.3.1Kortaste och längsta tid med stöd 7.4.1Yttrande från en omställningsorganisation 7.5Ekonomisk ram och stegvist införande 7.5.1Omställningsstudiestödet ska lämnas i mån av tillgängliga medel och införas stegvis 8Grundläggande omställnings- och kompetensstöd 8.1Ett grundläggande omställnings- och kompetensstöd införs 8.2Kammarkollegiet som ansvarig myndighet 8.3Offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd till enskilda 8.3.1Stöd ska lämnas i mån av tillgång på medel 8.3.2Krav på anknytning till svensk arbetsmarknad 8.3.3En övre åldersgräns för stödet 8.4Ersättning till arbetsgivare som finansierar registrerade omställningsorganisationer 2 Förslag till riksdagsbeslut avslår regeringens förslag att en uppsägning från arbetsgivarens sida ska grunda sig på ”sakliga skäl” (i stället för som ”vara sakligt grundad”). avslår regeringens förslag om att reglerna om sakliga skäl för uppsägning ska vara dispositiva. avslår regeringens förslag i proposition 2021/22:176 avsnitt 5.1.3 om följdändringar vad gäller hänvisningar till anställningsskyddslagen. avslår regeringens förslag om att möjligheten att göra undantag från turordningen ska utökas. avslår regeringens förslag om att en anställning inte längre ska bestå under en tvist. avslår regeringens förslag i proposition 2021/22:176 avsnitt 5.3.2 om följdändringar i andra lagar som hänvisar till anställningsskyddslagen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att den övre åldersgränsen för rätt till omställningsstudiestöd bör följa riktåldern för pension och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att omställningsstudiestöd ska få lämnas , motsvarande tre terminers heltidsstudier, för den som har helt stöd, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör göra en uppföljning av förslaget i syfte att säkerställa att de studerande ges möjlighet till en likvärdig och rättssäker bedömning oavsett vilken omställningsorganisation de tillhör och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör följa upp genomförandet av omställningsstudiestödet i syfte att säkerställa att de individer som uppfyller villkoren för stödet garanteras stöd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om hur arbetsgivarna kan vara med och finansiera omställningsstudiestödet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att inrätta en egen myndighet med ansvar för grundläggande omställnings- och kompetensstöd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör följa upp genomförandet av det grundläggande omställnings- och kompetensstödet i syfte att säkerställa att de individer som uppfyller villkoren för stödet garanteras stöd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det grundläggande omställnings- och kompetensstödet även ska få lämnas till den som för ansökan arbetar på ett företag som har kollektivavtal men där det saknas bestämmelser om omställningsstöd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att den övre åldersgränsen för rätt till grundläggande omställnings- och kompetensstöd bör följa riktåldern för pension och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med tydligare krav för registrering av omställningsorganisationer i syfte att eliminera risken för oseriösa aktörer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att oegentligheter hos en omställningsorganisation bör leda till avregistrering och tillkännager detta för regeringen. 3 Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen lämnas förslag på en reformerad arbetsrätt, ett nytt omställningsstudiestöd och ett nytt grundläggande omställnings- och kompetensstöd. Förslaget om en reformerad arbetsrätt innebär bl.a. att en uppsägning från arbetsgivarens sida ska grunda sig på ”sakliga skäl” – i stället för som ”vara sakligt grundad” – och att möjligheterna att avvika från lagen om anställningsskydd genom kollektivavtal ökar, att alla arbetsgivare utan begränsning på storlek får undanta tre arbetstagare från turordningen vid arbetsbrist, att en anställning inte ska bestå vid tvist, att det införs turordning och omställningstid vid omreglering till lägre sysselsättningsgrad, att anställningsavtal föreslås gälla på heltid om inget annat avtalas, särskild visstidsanställning ersätter allmän visstidsanställning och att kundföretag i vissa fall ska erbjuda inhyrda arbetstagare tillsvidareanställning eller betala ersättning. Förslaget om ett nytt omställningsstudiestöd kompletterar det reguljära studiestödet och ska finansiera studier som kan stärka vuxnas framtida ställning på arbetsmarknaden med beaktande av arbetsmarknadens behov. Förslaget om ett nytt grundläggande omställnings- och kompetensstöd innebär att det införs ett offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd till enskilda personer och ersättning till arbetsgivare som finansierar registrerade omställningsorganisationer. Majoriteten av lagändringarna föreslås träda i kraft och tillämpas första gången . Maktförhållandena på arbetsmarknaden är i grunden ojämlika. Den som köper arbete har per definition mer makt än den som säljer arbete. Arbetsköparen leder och fördelar arbetet, avgör själv vem hen vill anställa och har, även med dagens lagstiftning, stora möjligheter att ensidigt bestämma vem som ska sägas upp. Arbetstagaren har, å sin sida, genom facklig organisering, kollektivavtal och arbetsrättsliga regler, en viss makt gentemot arbetsgivaren och vissa grundläggande rättigheter, däribland ett skydd mot godtyckliga uppsägningar. Att arbetsköparen har ett maktövertag på arbetets marknad torde det dock inte råda några tvivel om. Enligt bör arbetsköparnas makt att agera godtyckligt begränsas – inte utökas. anser att arbetstagarnas ställning och trygghet behöver stärkas – inte försvagas. Anställningsskyddet behöver förbättras – inte försämras. Regeringens förslag, som bygger på principöverenskommelsen mellan och , vilken även och anslutit sig till, försämrar anställningsskyddet och ökar otryggheten på arbetsmarknaden. De förbättringar som föreslås för arbetstagarna, såsom omställningsstudiestöd, uppväger inte de försämringar som föreslås i form av kraftigt försämrat anställningsskydd. Sammantaget innebär propositionen en ytterligare maktförskjutning till arbetsgivarnas fördel. Det kan inte acceptera. kan konstatera att den process som lett fram till propositionen har varit riggad till arbetsköparnas fördel. Genom januariavtalet tvingades arbetstagarsidan till förhandlingsbordet under hot om lagstiftning. Arbetsköparna hade från början ett övertag via januariavtalets skrivningar: om parterna inte når en överenskommelse i linje med januariavtalet väntar lagstiftning. Förhandlingarna mellan parterna fördes därmed inte på jämlika villkor. Arbetstagarsidan tvingades därigenom till stora eftergifter. Särskilt anmärkningsvärt är regeringens agerande i ett läge i förhandlingarna där LO samlat hade avvisat ett avtal. Regeringen deklarerade då att den tänkte jobba vidare utifrån ”parternas” förslag. En socialdemokratiskt ledd regering slog alltså i praktiken fast att LO inte behövde räknas med när det refererades till vilka som är parter på den svenska arbetsmarknaden. Detta är att betrakta som ett historiskt svek. värnar den svenska arbetsmarknadsmodellen där arbetsmarknadens parter förhandlar och tecknar avtal om arbetstagarnas löner och villkor. Sådana förhandlingar ska dock ske på lika villkor – inte genom att staten, via hot om lagstiftning, ger den ena parten ett övertag. kan även konstatera att lagstiftningsprocessen varit problematisk ur ett demokratiskt perspektiv. Det är enbart de organisationer som står bakom principöverenskommelsen som beretts möjlighet att delta i lagstiftningsarbetet. Övriga parter på arbetsmarknaden, även de som sedermera anslutit sig till principöverenskommelsen, har förvisso getts möjlighet att inkomma med remissyttranden men har inte kunnat påverka lagstiftningen. Förfarandet innebär att hela sektorer av arbetsmarknaden stängts ute från en lagstiftningsprocess vars resultat kommer att påverka hela arbetsmarknaden. Enligt är det tveksamt om regeringsformens beredningskrav kan anses vara uppfyllt. Grundlagen anger dels att lag stiftas av , dels att en beredning av ett lagförslag ska föregå det formella beslutet. Om lagstiftaren i förväg lovar någon eller några intresseorganisationer att mer eller mindre ordagrant lagstifta i enlighet med den eller dessa organisationers intresse, och dessutom inte berett andra intresseorganisationer möjlighet att delta i lagstiftningsarbetet, kan det ifrågasättas om man levt upp till grundlagens krav på beredning. Resultatet, i form av proposition 2021/22:176, gynnar framför allt arbetsköparna. De har fått igenom ett kraftigt försämrat anställningsskydd och minskade kostnader vid uppsägning till priset av marginella förbättringar för arbetstagarsidan vad gäller visstidsanställningar, inhyrning och hyvling. Arbetsköparna behöver inte heller betala för de delar som framställs som arbetstagarsidans framgångar i förhandlingarna: omställningsstudiestöd och grundläggande omställnings- och kompetensstöd. Detta ska i stället betalas av skattebetalarna och studielåntagarna. Arbetsköparna har således ytterligare stärkt sin makt på bekostnad av arbetstagarna och skickat räkningen för arbetstagarsidans ”framgångar” till skattebetalarna och studenterna. Mot bakgrund av det ovan anförda kan inte ställa sig bakom propositionen i sin helhet. Vi vill inte heller avslå propositionen i sin helhet eftersom den, trots allt, innehåller förslag som innebär förbättringar för arbetstagarna. Enligt vår mening bör dock en del av dessa förslag ges en delvis annan utformning för att ytterligare stärka arbetstagarnas ställning på arbetsmarknaden. I det följande redogör vi för hur vi ställer oss till regeringens förslag. Framställningen följer i huvudsak propositionens disposition. 6 En reformerad arbetsrätt 6.1 Uppsägning från arbetsgivarens sida 6.1.1 En uppsägning från arbetsgivarens sida ska grunda sig på sakliga skäl Regeringen föreslår att en uppsägning från arbetsgivarens sida ska grunda sig på sakliga skäl – i stället för som ”vara sakligt grundad”. Sakliga skäl ska kunna vara arbetsbrist eller förhållanden som hänför sig till arbetstagaren personligen. En uppsägning ska inte vara grundad på sakliga skäl om det är skäligt att kräva att arbetsgivaren bereder arbetstagaren annat arbete hos sig. Om arbetsgivaren har berett arbetstagaren annat arbete hos sig på grund av förhållanden som hänför sig till arbetstagaren personligen, ska arbetsgivaren anses ha uppfyllt sin omplaceringsskyldighet, om det inte finns särskilda skäl (prop. 2021/22:176 s. 84). anser, i likhet med LO och , att förslaget innebär en försvagning av anställningsskyddet som i sin tur försvagar anställningsskyddets syfte som social skyddslagstiftning. Anställningsskyddet behöver förbättras – inte försämras. Förslaget riskerar dessutom att leda till ökad osäkerhet i rättstillämpningen, åtminstone för en relativt framåt, eftersom det tar tid innan en domstolspraxis har utvecklats i de rättsfrågor som uppstår vid tillämpningen av den nya lagstiftningen. Nuvarande lagstiftning bör därmed inte ändras enligt regeringens förslag. anser därför att förslaget bör avslås. bör avslå regeringens förslag att en uppsägning från arbetsgivarens sida ska grunda sig på ”sakliga skäl” (i stället för som ”vara sakligt grundad”). Detta bör besluta. 6.1.2 Reglerna om sakliga skäl för uppsägning ska vara dispositiva Regeringen föreslår att ett avtal ska vara ogiltigt i den mån det avviker från bestämmelserna om sakliga skäl för uppsägning, när det gäller vad som ska anses utgöra sakliga skäl, och arbetsgivarens omplaceringsskyldighet om det inte regleras i ett kollektivavtal på en viss nivå. Bestämmelserna om sakliga skäl för uppsägning och arbetsgivarens omplaceringsskyldighet ska vara dispositiva på det sättet att avvikelser från reglerna bara får göras genom eller med stöd av kollektivavtal som på arbetstagarsidan slutits av en sådan sammanslutning av centrala arbetstagarorganisationer som avses i 6 § tredje stycket lagen om medbestämmande i arbetslivet. En överträdelse av en bestämmelse i ett kollektivavtal enligt första stycket som har trätt i lagens ställe ska anses utgöra en överträdelse av lagen (prop. 2021/22:176 s. 92). anser, i likhet med flera remissinstanser, att förslaget riskerar att dels göra rättsläget mindre förutsägbart, dels bli tvistedrivande. kan i sammanhanget konstatera att Arbetsdomstolen bedömer att förslaget har sådana brister att det inte kan läggas till grund för lagstiftning. anser att förslaget bör avslås. bör avslå regeringens förslag om att reglerna om sakliga skäl för uppsägning ska vara dispositiva. Detta bör besluta. 6.1.3 Följdändringar som gäller hänvisningar till anställningsskyddslagen Regeringen föreslår, mot bakgrund av de ovanstående förslagen, att hänvisningar till anställningsskyddslagen ska justeras i följande lagar: (i) lagen om offentlig anställning och (ii) lagen om fullmaktsanställning (prop. 2021/22:176 s. 100). Mot bakgrund av att vi avslår regeringens förslag om dels sakliga skäl, dels att reglerna om sakliga skäl för uppsägning ska vara dispositiva, som föranleder regeringens förslag till följdändringar, bör även detta förslag avslås. bör avslå regeringens förslag i proposition 2021/22:176 avsnitt 5.1.3 om följdändringar som gäller hänvisningar till anställningsskyddslagen. Detta bör besluta. 6.2 Turordning vid uppsägning 6.2.1 Möjligheten att göra undantag från turordningen ska utökas Regeringen föreslår att vid uppsägning på grund av arbetsbrist ska en arbetsgivare ha rätt att från turordningen undanta högst tre arbetstagare som enligt arbetsgivarens bedömning är av särskild betydelse för den fortsatta verksamheten. Om ett sådant undantag har gjorts, ska inga ytterligare undantag få göras vid en uppsägning som sker från det att den första uppsägningen skett. Det ska även fortsättningsvis vara tillåtet att genom kollektivavtal göra avvikelser från turordningsreglerna (prop. 2021/22:176 s. 101). anser, i likhet med LO, att förslaget innebär att bestämmelserna om turordning blir illusoriska för anställda på mindre företag. kan även konstatera att det inte har presenterats något hållbart underlag till stöd för en försämring av turordningsbestämmelserna. Fler undantag från turordningen riskerar att skapa otrygghet, tysta arbetsplatser och godtyckliga uppsägningar. Förslaget riskerar även att leda till att fler äldre, som har svårt att hävda sig på arbetsmarknaden, kan komma att sägas upp. anser därför att förslaget bör avslås. bör avslå regeringens förslag om att möjligheten att göra undantag från turordningen ska utökas. Detta bör besluta. anser att arbetsgivarnas möjlighet att göra undantag från turordningen vid uppsägning på grund av arbetsbrist bör inskränkas – inte utökas. Vi vill därför ta bort det tvåpersonersundantag som finns i nuvarande lagstiftning för arbetsgivare med högst tio anställda. Det skulle stärka anställningstryggheten för anställda i små företag. LAS ger, utan undantagsregeln, parterna tillräckligt utrymme att förhandla fram lösningar vid uppsägningar på grund av arbetsbrist som både är rättssäkra för den enskilde och motsvarar behoven på arbetsplatsen. Vi har lagt fram detta förslag i (se mot. 2021/22:461 yrkande 8, bet. 2021/22:AU7). Vi vidhåller vår uppfattning men väljer att inte lyfta förslaget på nytt i denna motion. 6.3 Tvister om ogiltigförklaring 6.3.1 En anställning ska inte längre bestå under tvist Regeringen föreslår att om en arbetsgivare har sagt upp en arbetstagare ska anställningen upphöra vid uppsägningstidens utgång, även om det har uppkommit en tvist om uppsägningens giltighet. Om det uppkommer en tvist om giltigheten av en uppsägning eller ett avskedande ska arbetstagaren inte kunna få ett interimistiskt beslut av domstol om att anställningen ska bestå tills tvisten är slutligt avgjord (prop. 2021/22:176 s. 107). kan, i likhet med LO, konstatera att förslaget innebär en reell försämring av anställningsskyddet och att arbetstagare riskerar att stå utan ersättning . Uppsägningstvister tar ofta mycket och risken att arbetstagare står utan ersättning är uppenbar, trots de ändringar som föreslås i arbetslöshetsförsäkringen som innebär begränsningar av möjligheten att stänga av arbetstagaren från arbetslöshetsersättning under tvisten. Förslaget innebär även att möjligheten att lösa tvister innan rättegång minskar. Pressen på arbetstagare kommer att öka och möjligheten att träffa rimliga överenskommelser kommer att minska väsentligt. Sammantaget innebär förslaget en kraftig försämring för arbetstagarna. Det kan inte acceptera. anser därför att förslaget bör avslås. bör avslå regeringens förslag om att en anställning inte längre ska bestå under en tvist. Detta bör besluta. 6.3.2 Följdändringar i andra lagar som hänvisar till anställningsskyddslagen Regeringen föreslår att hänvisningar till anställningsskyddslagen ska justeras i följande lagar: (i) lagen om rätt till ledighet för vissa föreningsuppdrag inom skolan, m.m., (ii) lagen om rätt till ledighet för utbildning i svenska för invandrare, (iii) föräldraledighetslagen, (iv) lagen om rätt till ledighet för att bedriva näringsverksamhet, (v) lagen om rätt till ledighet av trängande familjeskäl, (vi) lagen om rätt till ledighet för att på grund av sjukdom prova annat arbete och (vii) diskrimineringslagen (prop. 2021/22:176 s. 113). Mot bakgrund av att vi avslår regeringens förslag vad gäller tvister om ogiltigförklaring bör inga följdändringar i andra lagar som hänvisar till anställningsskyddslagen göras. bör avslå regeringens förslag i proposition 2021/22:176 avsnitt 5.3.2 om följdändringar i andra lagar som hänvisar till anställningsskyddslagen. Detta bör besluta. 6.4 Omreglering till lägre sysselsättningsgrad 6.4.1 Turordning och omställningstid ska införas vid omreglering till lägre sysselsättningsgrad Regeringen föreslår att om en arbetsgivare beslutar en omorganisation som på en och samma driftsenhet innebär att en eller flera arbetstagare vars arbetsuppgifter är lika ska erbjudas omplacering som bara innebär sänkt sysselsättningsgrad, ska arbetsgivaren iaktta följande turordningsregler bland de arbetstagare som har högre sysselsättningsgrad än den lägsta som erbjuds: (i) arbetstagare med kortare anställningstid ska erbjudas omplacering före arbetstagare med längre anställningstid och (ii) erbjudande med lägre sysselsättningsgrad ska lämnas före erbjudande med högre sysselsättningsgrad. En arbetstagare som accepterar sänkt sysselsättningsgrad ska ha rätt till en omställningstid. ska arbetstagaren få behålla sin sysselsättningsgrad och sina anställningsförmåner. Omställningstiden ska börja löpa när arbetstagaren accepterar erbjudandet och ska vara lika lång som den uppsägningstid som skulle ha gällt vid en uppsägning från arbetsgivarens sida, dock längst . Det ska vara tillåtet att genom kollektivavtal göra avvikelser från reglerna om turordning och omställningstid (prop. 2021/22:176 s. 129). anser att förslaget är ett steg i rätt riktning. Det kommer troligen att leda till en förbättring av skyddet vid omreglering till lägre sysselsättningsgrad (s.k. hyvling). finns en risk att förslaget, genom att reglera förekomsten av hyvling, legitimerar ett oönskat beteende, vilket påtalats av bl.a. Handels (Arbetet ). anser därför att det förslag vi lagt fram i , som innebär att LAS bör ändras så att regelverket gällande arbetsbrist blir tillämpligt om en arbetsgivare avser att omreglera den anställdes sysselsättningsgrad, är en bättre väg att gå. Vi har lagt fram detta förslag i (se mot. 2021/22:461 yrkande 5, bet. 2021/22:AU7). Vi vidhåller vår uppfattning men väljer att inte lyfta förslaget på nytt i denna motion. 6.5.1 Allmän visstidsanställning ersätts av särskild visstidsanställning Regeringen föreslår att allmän visstidsanställning ska ersättas av särskild visstidsanställning. För särskild visstidsanställning ska följande gälla: (i) En särskild visstidsanställning övergår i en tillsvidareanställning när arbetstagaren har varit anställd i särskild visstidsanställning i sammanlagt mer än eller då arbetstagaren har haft tidsbegränsade anställningar i form av särskild visstidsanställning, vikariat eller säsongsarbete och anställningarna följt på varandra. (ii) En arbetstagare som varit anställd i särskild visstidsanställning i sammanlagt mer än har företrädesrätt till återanställning i ny särskild visstidsanställning. (iii) När avtal om särskild visstidsanställning träffas är arbetsgivaren i samband med att avtalet ingås skyldig att skriftligen upplysa arbetstagaren om att han eller hon anställs i den anställningsformen. (iv) Om en arbetstagare har haft tre eller flera särskilda visstidsanställningar under en och samma kalendermånad, räknas även tiden mellan anställningarna som anställningstid i särskild visstidsanställning. En arbetsgivare får inte anställa en arbetstagare i vikariat i syfte att kringgå denna regel. Det ska även fortsättningsvis vara tillåtet att genom kollektivavtal göra avvikelser från lagens regler om tidsbegränsade anställningar (prop. 2021/22:176 s. 135). kan konstatera att förslaget förvisso innebär en viss förbättring jämfört med nuvarande regler, men grundproblemet kvarstår: arbetsgivaren behöver inte ange något objektivt skäl för visstidsanställningen. Det ger möjlighet för arbetsgivare att även fortsättningsvis använda sig av visstidsanställningar i stor utsträckning – utan motivering och trots att det finns ett kontinuerligt arbetskraftsbehov. anser att antalet otrygga anställningar bör minska. Det kräver en tydligare reglering. Det räcker inte med att byta namn på en otrygg anställningsform. vill i stället avskaffa allmän visstid och införa objektiva kriterier för när det är tillåtet med visstidsanställningar. Vi har lagt fram detta förslag i (se mot. 2021/22:461 yrkande 1, bet. 2021/22:AU7). Vi vidhåller vår uppfattning men väljer att inte lyfta förslaget på nytt i denna motion. 6.6 Heltid som norm 6.6.1 Anställningsavtal ska anses gälla på heltid Regeringen föreslår att anställningsavtal ska avse heltid, om inte något annat har avtalats.