mot · H9024370 · 2022-01-14 00:00:00 — med anledning av skr. 2021/22:63 om att bygga nationell försvarsförmåga – statens arbete med att stärka arméstridskrafterna ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett tilläggsuppdrag till materielförsörjningsutredningen att även ta fram en försvarsindustristrategi och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att använda principen om ”design to cost” vid större upphandlingar av materiel och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tillsätta en utredning som ger förslag på hur behovs‑, tillgångs- och differensredovisningen för materiel kan stärkas och tillkännager detta för regeringen. Det säkerhetspolitiska läget i närområde har stadigt försämrats . illegala annektering av 2014 och pågående krig mot har varit en vattendelare i europeisk säkerhetspolitik vilken har lett till ökade försvarssatsningar i nästan alla europeiska länder, däribland . För Natos del har det inneburit ett ökat fokus på det kollektiva försvaret. De ryska truppsammandragningarna vid gräns och krav på eftergifter från Nato och har ytterligare förstärkt den redan negativa trenden. måste i ljuset av denna utveckling stärka det nationella försvaret. Försvarsbeslutet , vilket nu genomförs, är ett första viktigt steg i att höja försvarsförmåga. Centralt är att de resurser som läggs på försvaret också används optimalt och ger en höjd operativ effekt i det svenska försvaret. Det är därför värdefullt med analyser som om utvecklingen av arméstridskrafterna –2020. pekar i sin rapport på ett antal brister som bör åtgärdas och ger rekommendationer till såväl regeringen som Försvarsmakten. Regeringen konstaterar i sin skrivelse att ”sammanvägda bedömning är att regeringens och Försvarsmaktens arbete med att stärka arméstridskrafternas operativa förmåga inte har varit effektivt i alla delar. Brister har identifierats när det gäller planering, analys, styrning och genomförande”. Bakgrunden är att Försvarsmakten i och med försvarsbeslutet ställde om från att ha reducerat numerären i myndigheten och inriktat sig mer på internationella insatser till att tillföras mer resurser och rikta om verksamheten mot nationellt försvar. Det fanns en bristande kunskap om hur läget såg ut i armén när införandet av försvarsbeslutet påbörjades; armén hade inte haft brigader som grundläggande organisationsform, försvarsbeslutet var i grunden underfinansierat och kostnader för de väsentliga säkerhetsintressena (VSI), dvs. stridsflyget och undervattensförmågan, ledde till att satsningar på armén prioriterades ned. Det fanns även problem när det gällde tillgång till och krigsplacering av materiel och personal. Sammantaget ledde detta till en endast svagt positiv utveckling av arméförbandens krigsduglighet –2020. Mot bakgrund av detta lämnar ett antal rekommendationer till regeringen och Försvarsmakten. Regeringen uppmanas att sätta tydliga och uppföljningsbara mål för Försvarsmaktens verksamhet samt att säkerställa att hanteringen av de väsentliga säkerhetsintressena inte ska leda till kortsiktiga omplaneringar som får konsekvenser för förbandsproduktionen. Försvarsmakten uppmanas bl.a. att utveckla arbetet med att säkerställa arméns förmåga att mobilisera inom angiven tid, bl.a. avseende krigsplacering av materiel, samt att ta fram konsekvensbeskrivningar av regeringens styrning och behovsanalyser avseende utvecklings- eller förändringsarbeten. och skulle därför vilja peka på ett antal åtgärder för att avhjälpa de brister som har lyft. En fungerande materielförsörjning är en central funktion för att armén ska kunna lösa sina uppgifter och det är också ett område där det enligt har funnits svagheter. arbetar en utredning med att ta fram förslag på en ny materielförsörjningsstrategi för det militära försvaret. Utredningen har bl.a. i uppdrag att närmare analysera statens åtaganden när det gäller de väsentliga säkerhetsintressena. Det är bra att detta tydliggörs. Dock hade det behövts en bredare ansats med en kombinerad materiel- och försvarsindustristrategi för att ta ett helhetsgrepp på hanteringen av de väsentliga säkerhetsintressena. Kostnaderna som VSI:erna genererar är inte bara kopplade till försvarets materielförsörjning utan har också bredare industripolitiska implikationer. Det kan t.ex. handla om möjligheten att exportera svenskproducerade plattformar som stridsflygplan, ubåtar och ytstridsfartyg till andra länder. Därför bör regeringen ge materielförsörjningsutredningen ett tilläggsuppdrag att även ta fram en försvarsindustristrategi som är taktad mot den nya materielförsörjningsstrategin. Försvarsberedningen har pekat på vikten av att Försvarsmakten och övriga myndigheter i det militära försvaret arbetar utifrån principen utformning inom ekonomisk ram, det som på engelska benämns ”design to cost”. Det innebär att anskaffning av materiel såväl som förbandsverksamheten måste anpassas efter tillgängliga medel, t.ex. när det kommer till volym och kravspecifikationer. Försvarsberedningen föreslår att om fördyringar uppstår ska omprioritering i första hand ske inom ramen för berörd verksamhet eller inom berört materielprojekt, t.ex. genom anpassning av kraven. Regeringen bör därför framgent använda principen utformning inom ekonomisk ram, ”design to cost”, vid upphandling av större materielprojekt för att skapa större förutsägbarhet och minimera oförutsedda undanträngningseffekter. Trots återkommande satsningar på basplattan , där saker som ammunition, personlig utrustning och standardfordon ingår, finns fortfarande stora brister. Vad som också är oroväckande är att kunskapen om exakt vad för materiel som finns, var den finns och status på den är bristfällig. Utifrån behovet av att skapa operativ förmåga här och måste denna problematik åtgärdas. I utredningen om Försvarsmaktens långsiktiga materielbehov understryks att behovs‑, tillgångs- och differensredovisningen av materiel bör stärkas. pekar också i sin rapport på att dålig kunskap om utgångsläget samt problem i materielförsörjningen på förbanden har varit uppenbara brister. Därför anser vi att det bör tillsättas en utredning som gör en inventering av situationen när det gäller framför allt mängdmateriel och som ger förslag på hur behovs‑, tillgångs- och differensredovisningen för materiel kan stärkas. Även ansvarsfördelningen när det gäller materieltillgången bör tydliggöras. Försvaret lider stor brist på kvalificerad ammunition. Marginalerna är små. Det försämrade säkerhetsläget motiveringar förstärkningar av tillgången på kvalificerad försvarsmateriel på kort sikt. och anser att Försvarsberedningen bör kallas samman, så att kan fatta beslut om tilläggsanslag som stärker försvaret av . Som ett led i detta arbete bör regeringen uppdra åt överbefälhavaren att skyndsamt inkomma med en förteckning över möjliga reformer som på kort sikt kan genomföras för att höja beredskapen och stärka försvarsförmågan, vilket inbegriper arméstridskrafterna. Det försämrade säkerhetsläget inskärper allvaret i att kunna höja förmågan i det svenska försvaret. En viktig del i det är att avhjälpa de brister som har identifierat vilka har negativa effekter på både kort och lång sikt.