mot · H9024727 · 2022-05-04 00:00:00 — Den som under ett helt arbetsliv varit med och byggt måste känna att det premieras – att pensionen räcker till. Det är både rätt och rättvist att pensionärer får mer pengar kvar i plånboken. Svenska bensin- och dieselpriser är på historiskt mycket höga nivåer, vilket ökar pressen på hushållens ekonomi – liksom för de branscher där drivmedel är en stor kostnad. Det beror delvis på invasion och risken för sanktioner mot den ryska oljan, men inte enbart. Redan innan kriget bröt ut var det svenska dieselpriset, på grund av politiska beslut, det högsta i världen. Det beror till stor del på att reduktionsplikten, inblandning av biodrivmedel, lett till högre bränslepriser. har betydligt högre krav på inblandning än övriga EU-länder. Detta gäller i synnerhet diesel, där inblandningen är som störst. Reduktionsplikten behöver ses över i syfte att reducera de kostnader dagens inblandningskrav medför för den som är beroende av bilen. Om ska hålla ihop måste människor ha råd att transportera sig till jobb, familj, vänner och fritidsaktiviteter. Det är inte rimligt att den som bor på landsbygden och är beroende av bilen ska dra ett mycket tyngre lass för klimatomställningen än den som bor i storstaden. Mot bakgrund av de höga bränslepriserna är det motiverat att underlätta arbetsliv och vardag för dem som är beroende av bilen. har tagit viktiga initiativ i för att sänka bränslepriserna, något som blir verklighet. Fler insatser behöver prioriteras framöver för att reducera kostnaderna för att transportera sig med bil. Vidare behöver laddinfrastrukturen fortsatt byggas ut för att underlätta elektrifieringen av fordonsflottan. Att pressa tillbaka arbetslösheten är avgörande för framtid av många skäl. Betydelsen av egen försörjning går inte att överskatta, vare sig för den enskilde eller för samhället. Med en åldrande befolkning behövs varenda arbetad timme för att klara välfärdens finansiering. Den höga arbetslösheten kan också resultera i ohälsa, och leder i längden till sämre pensioner och försvårar inkludering och integration. Det innebär också att människor inte inkluderas i en arbetsgemenskap, och inte heller får chansen att visa vad de går för och bidra till det gemensamma. Arbetslöshet och utanförskap kan också innebära hopplöshet och frustration, som kan utgöra grogrund för de kriminella gängens rekrytering. För låginkomsttagare lönar det sig sämre att gå från bidrag till arbete i än i nästan något jämförbart land. Detta är en viktig orsak till den misslyckade integrationen och till att långtidsarbetslösheten fortsätter att vara hög. Lägre skatt på framför allt låga och medelstora inkomster är därför en central del för att fler ska få egen lön och en arbetsgemenskap. En politik för ökad tillväxt Ska vi långsiktigt ha råd med välfärd och pensioner behövs reformer som säkerställer välståndstillväxt genom högre produktivitet. Utan en växande ekonomi saknas långsiktig finansiering för såväl fler poliser som fler anställda i vården och omsorgen. Samhällsgemenskapen tar skada när människor upplever att välståndet hotas av att fler ska dela på resurser som inte blir större. Endast en växande ekonomi kan bära framtidens välfärd och stärka sammanhållningen. Att den historiskt låga tillväxten per capita har bestått är ett tecken på att tillväxtpolitiken inte är tillräckligt bra. Med de rådande grundläggande problemen i elförsörjningen hotas tillväxt och svenska jobb. Kommuner runt om i tvingas säga nej till företag som vill starta eller bygga ut sin verksamhet på grund av brist på just el. elförsörjningsproblem, som är en konsekvens av en ansvarslös energipolitik, är ett hot mot tillväxt, omställning och landets motståndskraft. Därför bör politiken ha som tydligt mål att rusta för en utökad och mer robust elproduktion som framför allt bygger på att bana väg för utbyggd kärnkraft och upprättandet av teknikneutrala spelregler för fossilfri elproduktion. Utöver brister i elförsörjningen är miljötillståndsprövningen ofta ett av de största hindren för företag som vill ställa om. Miljöprövningarna måste gå betydligt snabbare och bli mer förutsägbara för att inte hämma omställning och tillväxt. Höga skatter, krångliga tillståndsprocesser och byråkrati sätter käppar i hjulet för innovation och tillväxt i . En arbetar- och kunskapsnation som ska vara konkurrenskraftig i en globaliserad värld och världsledande inom innovation och forskning behöver ha ett skattesystem som stöttar entreprenörskap, investeringar, utbildning och ansträngning. Bolags‑, kunskaps- och kapitalskatter ska vara konkurrenskraftiga och uppmuntra till investeringar i . Det är centralt att utbildning, att ta ansvar på jobbet och entreprenörskap lönar sig. Utbildningspremien bör öka. Politiken bör kommande år säkra ett åtgärdspaket för förbättrade villkor för företag. Nya mål för att förenkla reglerna för företagen måste tas fram och styra mot minskad administrativ börda och minskade kostnader för landets företag. Bland annat behöver de grundläggande problemen med långa handläggningstider vid landets myndigheter åtgärdas. Ett av de tydligaste hindren för företag är de olika typer av miljötillstånd som kan ta både sex, åtta och . En ny strategi för att korta handläggningstiderna på svenska myndigheter bör tas fram. Vår målsättning är att företagens kostnader för administration ska minska åren framöver. 4 Fler ska försörja sig själva behöver en politik för full sysselsättning. En viktig anledning till den höga arbetslösheten i är att det inte lönar sig tillräckligt att gå från bidrag till arbete. Bidragsberoendet behöver brytas. Principen om att alla som kan och vill arbeta i också ska ha ett jobb att gå till ska vara ett rättesnöre för politiken under kommande mandatperiod. Ska vi möjliggöra växande företag, högre tillväxt och hög kvalitet i välfärden behöver vi fler arbetade timmar. har stora problem med självförsörjningen – varannan invandrad i arbetsför ålder kan inte försörja sig själv. Det får stora och skadliga konsekvenser. Framför allt för den enskilde som inte får komma till sin rätt. Men också för samhället som helhet när färre betalar skatt och mer skattepengar går till bidrag. Att stora grupper inte arbetar är ett hot mot den svenska välfärdsmodellen som bygger på att så många som möjligt arbetar. Integrationspolitiken bör genomsyras av tydliga krav och förväntningar på att människor ska bli självförsörjande. I när andelen personer i arbetsför ålder minskar som andel av hela befolkningen är det särskilt angeläget med reformer för att fler ska arbeta och försörja sig själva i stället för att leva på bidrag. Den som vill få ordning på måste bryta med den kravlösa bidragspolitik som möjliggjort dagens situation. Ett utbrett utanförskap är också en grogrund för kriminella gäng. Barn som växer upp utan att se sina föräldrar gå till jobbet har stor risk för att själva fastna i bidragsberoende och utanförskap – och högre risk för psykisk ohälsa, missbruk och kriminalitet. Den socialdemokratiska regeringens jobbmisslyckande har gjort att har rekordhög långtidsarbetslöshet och tillhör de EU-länder som har högst arbetslöshet. I stället för lägst arbetslöshet i EU, som var regeringens löfte, har arbetsmarknad utvecklats sämre än i jämförbara länder, både före och under coronakrisen. Sedan regeringen tillträdde har inget annat land i EU haft en sämre arbetslöshetsutveckling och har EU:s fjärde högsta arbetslöshet. Omkring 170 000 personer har varit inskrivna vid Arbetsförmedlingen som arbetslösa . Och trots den höga efterfrågan på arbetskraft ökar antalet personer med ännu längre arbetslöshetstider – 100 000 personer har varit arbetslösa ; det är 30 000 fler än . Det finns en överhängande risk att långtidsarbetslösheten biter sig fast på höga nivåer . Risken förstärks med tanke på att regeringen misslyckades med att minska långtidsarbetslösheten under den långa högkonjunktur som föregick coronakrisen. Sättet på vilket utanförskapet har fördjupats är ett av regeringens största misslyckanden. Ett av de största problemen med den politik som förts är kravlösheten och de låga förväntningarna. finns inga språkkrav för den som invandrat till – ej heller några krav på aktivitet för den som är långtidsarbetslös och lever på bidrag. Och bidragen kan bli så höga när de staplas på varandra att det för många inte lönar sig alls att ta ett jobb. Enligt våra bedömningar finns det 50 000 hushåll som löper risk att hamna i de ekonomiska situationer som vårt bidragstak är utformat för att hantera. Situationen förbättras inte av att regeringens höjning av a‑kassan gjort att även nyligt arbetslösa tackar nej till jobb. Hade arbetslöshet under Socialdemokraternas regering utvecklats som genomsnittet i EU, i stället för sämst, hade välfärden haft mer, . Det motsvarar 80 000 undersköterskor. Den höga arbetslösheten leder i längden också till lägre pensioner. Det i sin tur medför den hopplöshet och frustration som bl.a. lägger grund för de kriminella gängens rekrytering. Mer lönsamt att arbeta Den kanske viktigaste anledningen till den höga arbetslösheten i är just att det inte lönar sig tillräckligt att gå från bidrag till arbete. Det gäller särskilt för låga inkomster, där utbytet av arbete i är lägre än i nästan något annat land. Om utbytet av att arbeta ökar kommer arbetslösheten att bli lägre och arbetslöshetstiderna kortare. Det finns det ett robust stöd för inom den nationalekonomiska forskningen och det är den insikten som ligger bakom exempelvis jobbskatteavdraget, som i någon form finns i de flesta länder. Att det lönar sig för dåligt att gå från bidrag till arbete gäller framför allt för försörjningsstöd och etableringsersättning, men också för dem som har a‑kassa eller aktivitetsstöd. vill sänka skatten för dem som arbetar – med fokus på låga och medelstora inkomster. Vi gör det för att det är rätt; det ökar sysselsättningen, och vi gör det för att det är rättvist att ansträngning lönar sig. Förstärkningen av jobbskatteavdraget innebär att utbytet av att gå från bidrag till arbete ökar, också . Tillsammans med en bidragsreform med bl.a. ett bidragstak är sänkta skatter på låga och medelstora inkomster en central reform för att knäcka arbetslösheten. Det gäller inte minst för utsatta grupper på arbetsmarknaden med mycket hög arbetslöshet, såsom kvinnor födda i eller . För att undvika att arbetslösheten biter sig fast och i stället öka självförsörjningen behöver även en tillfällig jobbpremie införas under nästa mandatperiod för de som varit arbetslösa längre än . Jobbpremien har testats med stor framgång i , –2019 då över 55 000 långtidsarbetslösa fick en jobbpremie när de gick från bidrag till arbete, detta trots att arbetslösheten är betydligt lägre i än i . Det behöver även bli billigare att anställa. Anställningsstöd är viktiga för att sänka anställningskostnaderna för grupper som har svårt att komma in på arbetsmarknaden. Nystartsjobben, sänkta anställningskostnader för arbetsgivare som anställer långtidsarbetslösa, leder till kortare arbetslöshetstider. Längre nystartsjobb och en större kostnadssänkning leder till mer positiva sysselsättningseffekter. Efter att regeringen genomfört flera försämringar av nystartsjobben för att gynna de egna extratjänsterna började antalet nystartsjobb minska. Trots att långtidsarbetslösheten är högre än någonsin har bara hälften så många ett nystartsjobb nu som före försämringarna. För att motverka att långtidsarbetslösheten biter sig fast förstärktes nystartsjobben till följd av M‑SD‑KD-budgeten. fasas extratjänsterna ut eftersom de visat sig både vara dyra och sällan leda till riktiga jobb. Om inte förändringarna får avsedd effekt kan mer behöva göras för att sänka anställningskostnaderna under nästa mandatperiod. kan bidrag staplas på varandra så att det sammantaget inte lönar sig tillräckligt att börja jobba i stället för att leva på bidrag. Detta är en viktig förklaring till det utanförskap som vi ser. För att arbetsinkomst ska bli mer lönsamt i förhållande till bidrag och för att fler personer ska jobba, behöver – förutom sänkt skatt på arbete – ett bidragstak införas för personer som lever på försörjningsstöd. Socialtjänstlagen bör också tydligt slå fast att den som är arbetsför är skyldig att stå till arbetsmarknadens förfogande i hela landet. Om den enskilde utan godtagbart skäl inte deltar i de aktiviteter som krävs ska försörjningsstödet kunna sättas ned. Detsamma gäller om den enskilde inte samarbetar kring kontrollerna av hur försörjningsstödet används. Kommunernas möjlighet att ge ett mer generöst försörjningsstöd än vad som är bör begränsas på grund av att det gör arbete mindre lönsamt. I finns ett stort antal bosättningsbaserade välfärdsförmåner. Det betyder i praktiken att den som bor här har tillgång till alla förmåner från dag ett. Det är inte rimligt. Den som är ny i vårt land borde i stället kvalificera sig in till den svenska välfärden genom arbete eller genom permanent uppehåll och medborgarskap. Att ha ett arbete ska alltid berättiga till fler förmåner än att inte ha ett arbete. Det bör även ske en kvalificering in till försörjningsstödet där inriktningen är att den som är nyanländ ska ha en låg, enhetlig statlig ersättning och inte ha rätt till kompletterande försörjningsstöd. A-kassan ska vara skälig för att klara kortare perioder av arbetslöshet. Men bör inte ha en a‑kassa som leder till högre arbetslöshet . Som en följd av pandemins effekter på arbetsmarknaden har regeringen tillfälligt, fram , höjt nivån i a‑kassan och lättat på kvalificeringsvillkoren. Efter att restriktionerna avskaffats har läget på arbetsmarknaden förändrats till en hög efterfrågan på arbetskraft med rekryteringsproblem för många arbetsgivare. Inflödet till arbetslöshet är lägre än före pandemin. Att Socialdemokraterna i det läget vill höja a‑kassan ytterligare och finansiera de högre bidragen med höjda skatter kommer att förvärra problemen på arbetsmarknaden. För är det är viktigare med reformer för fler jobb och som motverkar att arbetslösheten biter sig fast på höga nivåer än att a‑kassan är kvar på höga nivåer. Den som blir arbetslös ska ha en god trygghet. Men det behöver sedan följas av en tydlig avtrappning och tidsgränser för att människor inte ska fastna i bidragsberoende. Även inom sjukförsäkringen bör det införas en bortre tidsgräns för att inte onödigt många ska fastna i fleråriga sjukskrivningar. Alltför många kan eller väljer att inte försörja sig själva fullt ut trots att , före coronapandemin, precis genomgått en stark högkonjunktur. Detta ställer krav på strukturella reformer på den svenska arbetsmarknaden och inte minst i de svenska bidragssystemen. kan den sammantagna nivån av olika bidrag och ersättningar innebära att det inte lönar sig tillräckligt att börja jobba i stället för att leva på bidrag. har exempelvis försörjningsstödet höga marginaleffekter och de krav som ställs på den som står utan arbete ser olika ut i olika delar av landet. För att bryta det utanförskap som förstärks och som gör att alltför många inte kan försörja sig behöver en stor bidragsreform genomföras som bygger på följande delar: Skärpning av socialtjänstlagen och annan relevant lagstiftning så att samtliga kommuner i ställer likvärdiga och tydliga aktivitetskrav på de som har försörjningsstöd på grund av arbetslöshet. Den som har försörjningsstöd ska även kunna delta i samhällsnyttiga insatser och formerna för detta bör utredas. Begränsning av möjligheten att lokalt skjuta till försörjningsstöd utöver det som anges i riksnormen, för att stärka drivkraften till egen försörjning. Möjligheten att avskaffa rätten till kompletterande försörjningsstöd för den som även har etableringsersättning, för att stärka drivkraften till egen försörjning. Även annan kvalificering in till de svenska transfereringssystemen för den som är nyanländ i kan övervägas. Tydligt förbättrat ekonomiskt utfall för den som går från försörjningsstöd till arbete, antingen i form av en utbetalning eller en skattelättnad, genom att marginaleffekterna vid övergång i arbete minskas påtagligt. Åtgärder för att komma till rätta med problemet med att den sammantagna nivån av staplade bidrag och ersättningar kan göra det olönsamt att gå från bidrag till arbete. Ansvarsfördelning mellan stat och kommun för långtidsarbetslösa. En viktig del i hantering av finanskrisens effekter på arbetsmarknaden var stora satsningar på praktikplatser för arbetslösa. En praktikplats kan vara en bra väg in på arbetsmarknaden för personer som varit arbetslösa . Det kan också vara ett sätt att överbrygga arbetsgivarens osäkerhet kring en persons kompetenser. Två av tre långtidsarbetslösa som är inskrivna vid Arbetsförmedlingen saknar helt aktivitet. Ett större utbud av praktikplatser skulle bidra till att bryta passiviteten. Särskilt bör praktikplatser för unga och för personer som står långt ifrån arbetsmarknaden prioriteras, där äldre är överrepresenterade. Om den ekonomiska utvecklingen mattas ökar behovet ytterligare av insatser som t.ex. praktik för att så många som möjligt ska behålla kontakten med arbetsmarknaden. Nära samtliga kommuner uppger att de utför uppgifter som ligger inom Arbetsförmedlingens uppdrag – och de har uttryckligen tappat tilliten till att Arbetsförmedlingen och regeringen kommer att säkra en fungerande arbetsmarknadspolitisk verksamhet. Det är ett stort misslyckande för regeringens styrning av Arbetsförmedlingen – och en konsekvens av att regeringen påbörjat förändringar av myndigheten utan samlade bedömningar av hur verksamheten bäst ska utformas för att bekämpa den växande långtidsarbetslösheten. Verksamheten behöver effektiviseras och präglas av att ge arbetslösa aktivt stöd i stället för en tillvaro i passivt bidragsberoende. Många personer som varit arbetslösa behöver möjligheter till utbildning för att kunna få ett arbete. Ett brett utbud av utbildningar i sådan kompetens som efterfrågas på arbetsmarknaden är därför centralt. Det är också viktigt att fler långtidsarbetslösa söker och går de utbildningar som finns. Arbetsförmedlingen och andra matchningsaktörer har en viktig uppgift att matcha arbetssökande till rätt utbildningar. Att av de som omfattas av utbildningsplikten för nyanlända faktiskt går en reguljär utbildning är ett misslyckande – plikten behöver skärpas. invasion av har skapat den allvarligaste säkerhetspolitiska krisen i sedan slut. president bär ansvaret för tusentals döda och miljoner människor på flykt. motståndskraft behöver öka. Försvaret måste stärkas för att vi bättre ska kunna försvara vårt land, hävda vår territoriella integritet och värna svenska intressen. Detta kräver kraftfulla satsningar på såväl det militära som det civila försvaret och att dessa satsningar går i takt för att skapa ett fungerande totalförsvar som stärker säkerhet på bred front. Målet är att det svenska försvaret ska vara krigsavhållande och avskräcka en eventuell motståndare från att angripa . ska försvaret ständigt kunna hävda suveränitet och territoriella integritet och bidra till säkerhet och stabilitet i närområdet i linje med den solidariska säkerhetspolitiken. Det svenska försvaret ska vara interoperabelt med Nato- och EU-länders försvarsmakter för att kunna ge och ta emot militärt och civilt stöd i händelse av kris och krig. Vår målsättning är att försvarsanslagen bör uppgå till av BNP till 2025. Detta är en betydligt högre ambition än vad regeringen har. Denna upptrappning av anslaget kommer att möjliggöra ett snabbare genomförande av åtgärderna i försvarsbeslutet men även att nya förmågor tillförs. Förutsättningarna för att den snabbare upprustningen av försvaret ska kunna ske är att den sker på ett sådant sätt att det inte äventyrar dagens försvarsförmåga under tillväxtfasen, och att förstärkningen sker på ett kostnadseffektivt sätt. Tröskeln för rysk våldsanvändning i vårt närområde är låg i ett läge då landet är pressat. Sammantaget inskärper den samlade säkerhetspolitiska bilden vikten av en snabb svensk upprustning. Skulle gå med i Nato så inskärps detta behov ytterligare. Vid det kommande Natotoppmötet väntas alliansen inskärpa att målsättningen om av BNP i försvarsanslag är att se som ett golv för alliansens medlemmar och inte ett tak eller en statistisk målsättning. En målsättning om att öka försvarsanslagen kraftigt till 2025 ställer stora krav på hur försvarspolitiken och styrningen av försvaret utformas . Försvarsmakten har exempelvis pekat ut möjligheten att snabbt köpa in materiel till försvaret som en klart begränsande faktor som behöver lösas för att kunna genomföra en snabb upprustning. har exempelvis – för Försvarsberedningen – pekat ut att det är möjligt att – genom forcerad anskaffning – köpa in materiel snabbare än vad som tidigare presenterats och därmed undvika att inköpen blir en lika tydligt begränsande faktor. En väsentlighet för att kunna växa snabbt är att upprustningen inleds möjligt. Det är därför angeläget att Försvarsmaktens bemyndiganderam höjs avsevärt i närtid så att kraftfullt kan utöka anskaffningen av nödvändig materiel. Detta skulle medföra att försvaret snabbt kan öka inköpsvolymerna och minskar risken för att kan halka efter i kön vad gäller leveransen från försvarsindustrin. Att kunna skala upp inköpen och anskaffningen skulle spara avsevärd tid jämfört med att helt och fullt vänta på att försvarsbeslutet uppdateras innan ny anskaffning görs. I första hand bör man exempelvis fokusera på att köpa in materiel som är kopplad till det redan befintliga försvarsbeslutet. En annan faktor som Försvarsmakten har pekat ut som en begränsande faktor är tillståndsprocesserna för exempelvis miljötillstånd kopplade till Försvarsmaktens verksamhet. I sitt senaste budgetunderlag hemställde myndigheten om att ett antal regeländringar bör göras för att åstadkomma detta. Dessa bör genomföras möjligt. Ytterligare regelförenklingar bör dessutom göras utöver detta och därför förbereds initiativ i relevanta riksdagsutskott för att möjliggöra ytterligare regelförenklingar som underlättar Försvarsmaktens fortsatta tillväxt. Anslagsökningen är avgörande främst för att kunna möta det försämrade säkerhetsläget, möjliggöra en stärkt förmåga samt även för att kunna uppfylla kraven för ett möjligt medlemskap i . Försvarsmakten behöver ökade resurser för mer personal och mer materiel och förutsättningar för en ökad övningsverksamhet. Därtill är det även angeläget att öka satsningarna på nya teknologier som kommer att ha stor påverkan på det framtida slagfältet. Hotbilden mot har flera dimensioner och inkluderar såväl traditionella militära hot som hybridhot, vilka inkluderar bl.a. cyberattacker, desinformation och ekonomisk påverkan. totala försvarsförmåga bör stärkas. Allt detta kräver sammantaget att försvar och krisberedskap stärks. Inriktningen för upprustningen av försvaret Det innevarande försvarsbeslutet innebär en helt nödvändig tillväxt av försvaret och innehåller satsningar som kommer att stärka alla försvarsgrenar. Antalet anställda och värnpliktiga i krigsorganisationen ska öka och ny materiel tillföras. Särskilt fokus i beslutet ligger på åtgärder när det gäller armén, vilken har varit eftersatt i tidigare beslut. Den utökade ekonomiska ramen till 2025 kommer att möjliggöra att en rad åtgärder som ingår i försvarsbeslutet tidigareläggs. Dessutom kommer det även att finnas möjlighet att säkra finansiering för de 17 ofinansierade åtgärderna i senaste försvarspropositionen som ska genomföras vid en utökad ekonomisk ram. Vissa av dessa punkter är delvis omhändertagna tack vare de extra resurser till försvaret som förhandlades fram inom ramen för Försvarsberedningen . Det finns ett behov av att stärka samtliga tre försvarsgrenar. Armén, flygvapnet och marinen har samtliga både betydande omsättningsbehov av materiel samt behov av förstärkningar av sina förmågor. Även försvarsunderrättelseförmåga behöver stärkas. Hela försvarssektorn måste kunna hantera en snabb tillväxt.