mot · H9024727 · 2022-05-04 00:00:00 — med anledning av prop. 2021/22:100 ekonomiska vårproposition 2 Det ekonomiska läget Ökade risker i ekonomin 3 Inriktning för den ekonomiska politiken Budgetpolitiken och det finanspolitiska ramverket Stärkt ekonomi för hushåll En politik för ökad tillväxt 4 Fler ska försörja sig själva Mer lönsamt att arbeta Inriktningen för upprustningen av försvaret Stärkt civil beredskap och inhemsk livsmedelsförsörjning 6 En stabil och fossilfri elförsörjning 7 Återupprätta lag och ordning Kriminaliteten ska pressas tillbaka Ökade resurser till hela rättsväsendet Stärk enskildas fri- och rättigheter och domstolars oberoende Krafttag mot bidragsfusk och välfärdsbrottslighet 8 En starkare välfärd En politik som prioriterar välfärden En tillgänglig hälso- och sjukvård att lita på En skola i världsklass godkänner de förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken som anförs i motionen. har allvarliga problem. Utbredd kriminalitet, hög arbetslöshet, tydliga brister i välfärden, betydande integrationsproblem och svag ekonomisk utveckling är resultatet av av socialdemokratiskt maktinnehav. har samhällsproblemen vuxit på ett sätt som har fått statens grundläggande funktioner att svikta. Den svenska modellens legitimitet bygger på att människor kan lita på våra samhällsfunktioner och på att våra gemensamma skattepengar går till att stärka statens kärnuppgifter. Det blir alltmer uppenbart att det nuvarande ledarskapet för landet saknar förmåga att göra de prioriteringar som krävs för att den ordningen ska värnas. Bristen på konkreta reformer för ökad sysselsättning och högre tillväxt försvagar förutsättningar att pressa tillbaka brottsligheten och stärka skolan, vården och pensionerna. Jobben var Socialdemokraternas främsta löfte i valet – men blev ett av deras största misslyckanden. Socialdemokraterna lovade EU:s lägsta arbetslöshet inför valet . med en vänsterregering har nu EU:s fjärde högsta arbetslöshet. En avsaknad av fungerande jobbpolitik och för svaga incitament att gå från bidrag till arbete har skapat ohälsa, cementerat utanförskap, försvårat integration och spätt på grogrunden för de kriminella gängen. Hopplösheten växer hos många som lever i områden och städer där mord och skjutningar blir allt vanligare, eller där inbrott och stölder blivit vardag. Många kvinnor vågar inte vistas utomhus när det är mörkt, andra får över huvud taget inte röra sig fritt. Regeringen har misslyckats med att stoppa de kriminella gängen. Vi ser hur vittnen skräms till tystnad, företag stängs och boende ser sig tvingade att flytta. Offentliga tjänstemän tvingas utstå hot och drar sig för att anmäla brott. Pengar försvinner genom bidragsfusk i stället för att gå till välfärd och brottsbekämpning. Den bristande integrationen berör hela vårt samhälle i form av bostadssegregation, arbetslöshet och bidragsberoende. Svenska hushåll får bära en allt tyngre ekonomisk börda som en följd av en illa förd politik . har fyra kärnkraftsreaktorer avvecklats, vilket nu leder till allvarliga konsekvenser i form av rekordhöga elpriser. försämras just nu i snabb takt. Oron och rädslan äter sig in i vardagen. Rädslan för att familj och vänner ska drabbas av brott. Oron för att välfärden inte ska finnas där när den behövs eller för hur det ska gå med den egna försörjningen. Farhågor om huruvida pensionen räcker till att betala elräkningen eller om lönen räcker till nästa månads transporter. Ängslan inför säkerhetsläget i vår omvärld. Priset för detta är högt, såväl personligt som ekonomiskt. Den nuvarande regeringens skadliga prioriteringar och passivitet har blivit en symbol för politikens oförmåga. Politiska reformer och ekonomiska prioriteringar måste utgå från de samhällsproblem som ska lösas. Att skapa säkerhet och trygghet i mot inre och yttre hot och angrepp är centralt. De ekonomisk-politiska prioriteringarna behöver också syfta till att trygga hög kvalitet och tillgång till vår gemensamma välfärd, säkra en politik för full sysselsättning samt stärka konkurrenskraften och hushållens ekonomi. Lika angeläget är det att politiken nu riktar de ekonomisk-politiska satsningarna till att stärka samhällsgemenskapen i och att säkra människors möjlighet att bo, leva och driva företag i hela landet. Det här blir de allra viktigaste uppgifterna för politiken val. I grunden är dock uppgiften större än så – förtroendet för politikens förmåga och statens funktionssätt behöver återupprättas. befinner sig i ett besvärligt läge. Men utvecklingen går att vända. Tillsammans kan vi vinna tillbaka . 2 Det ekonomiska läget Ökade risker i ekonomin Riskerna i världsekonomin är omfattande till följd av invasion av , särskilt mot bakgrund av att världsekonomin fortfarande återhämtar sig efter den ekonomiska nedgång som pandemin fört med sig. Omfattande stödpaket under pandemin kombinerat med utbudschocker till följd av problem i leverantörskedjorna har inneburit den högsta inflationen (se figur 1). Alltmer talar för att inflationen inte är ett snabbt övergående problem. Det innebär att centralbanker runt om i världen planerar att höja styrräntorna. En alltför snabb höjning riskerar att få betydande effekter på tillväxten, men en alltför långsam höjning skulle riskera att leda till att den höga inflationen biter sig fast. Tillväxtprognoserna är givet detta mycket osäkra. () bedömer att kriget i dämpar återhämtningen från coronakrisen och driver på inflationen när tillgången på drivmedel, gas och livsmedel försämras. I coronakrisens spår är det också många länder som har begränsade utrymmen att stimulera ekonomin för att möta nedgången, då statsskuldnivåerna är högre än . Tillväxten i världen bromsar enligt IMF in från 2023 och 2024. är det en nedrevidering på jämfört med prognosen före kriget. Effekten av sanktionerna har varit relativt begränsade. utgör av världens BNP och andelen har minskat i takt med att ekonomi har försvagats. och EU:s ekonomier är tillsammans nästan 25 gånger så stora. Dessutom är framför allt en råvaruekonomi och därför inte lika integrerat i de globala värdekedjor som i allt högre grad utgör världsekonomin. Däremot märks stopp av råvaruexport i världsekonomin, särskilt för de råvaror där utgör en stor del av världsmarknaden. Det handlar om olja och gas, men även om metaller såsom aluminium och , en viktig insatsvara för fordonsindustrin, samt livsmedel och insatsvaror för jordbruket. Av totala export utgör råolja, kol, petroleumprodukter och gas , stål och metaller , livsmedel och konstgödning . Bristen på råvaror driver på inflationen. IMF prognostiserar en inflation på i avancerade ekonomier och i tillväxtekonomierna, vilket är än prognosen . IMF konstaterar att pressen uppåt på priserna blir allt bredare och därmed inte kan förväntas falla tillbaka utan åtgärder från centralbankerna runt om i världen. Däremot finns det betydande skillnader mellan olika länder, där t.ex. inflationen i redan före kriget var den högsta . Även i ser vi en kombination av lägre tillväxt och högre inflation. senaste prognos anger att BNP-tillväxten faller tillbaka tydligt av 2022, vilket till stor del beror på de faktorer som nämns ovan. tror också på en tydlig dämpning av den ekonomiska aktiviteten, inte minst då styrräntorna väntas höjas från till 2024. Det kan få betydande effekter, inte minst på högt belånade hushåll som kan få se sina disponibla inkomster kraftigt dämpade. Stigande boräntor, höga energikostnader och en svag utveckling av disponibelinkomsten gör att tror att bostadspriserna faller med . Det får i sin tur effekten att bostadsbyggandet väntas minska . Figur 1 Inflation (KPI) i euroområdet, och Till detta kommer att svensk ekonomi har haft en svag utveckling i ett internationellt perspektiv . hade underliggande ekonomiska problem redan innan coronapandemin bröt ut. hade nästan den lägsta tillväxten per person i hela EU och är det enda land där arbetslösheten, jämfört med , var högre redan innan krisen bröt ut. har haft en av EU:s högsta arbetslöshetsnivåer. Hög arbetslöshet och bidragsberoende är inte minst ett strukturellt problem bland utrikes födda och andra utsatta grupper på arbetsmarknaden. Att stora grupper inte är självförsörjande innebär stora påfrestningar för den gemensamma välfärden och skatteintäkterna. Den disponibla inkomsten har utvecklats svagt i , och kommer att bli negativ. Den ekonomisk-politiska krishanteringen under pandemin har dock medfört att ekonomiska situation är något bättre än många andra jämförbara länder i EU. fastslår att de ekonomiska krisåtgärderna överlag varit lyckade och i stort gett goda resultat. Det beror framför allt på att partier utanför regeringen har varit pådrivande i just dessa frågor alltsedan krisen startade. Utan arbetet i hade en betydande andel av de viktigaste krisstöden över huvud taget inte kommit på plats, haft sämre villkor eller försenats. Partierna utanför regeringen har sedan pandemins början lagt fram flertalet av de avgörande förslagen i den ekonomiska krispolitiken. Det gäller bl.a. omställningsstöd, hyresstöd, slopade arbetsgivaravgifter, permittering, omsättningsstöd, statliga räntekrediter, sänkt ränta på uppskjutna skatteinbetalningar, undantag av förmånsbeskattning, förstärkningar av äldreomsorgen, evenemangsstöd och stöd till civilsamhället. Regeringen menar nu att ekonomiska problem enbart är en effekt av coronapandemin – och invasion av . Det stämmer dock inte. Den svenska arbetsmarknaden har underpresterat , även om problemen har satts i blixtbelysning under coronakrisen. Den höga arbetslösheten – i synnerhet långtidsarbetslösheten – är fortsatt ett av största problem, och regeringens förda politik och passivitet är starkt bidragande orsaker till problemets omfattning. Även för de som har ett jobb har utvecklingen varit svag . Reallöneutvecklingen, löneökningar utöver inflationen, har tidigare legat på , men har reallönerna totalt vuxit . Prognoserna för åren framöver pekar på en liknande utveckling. Det är resultatet av en politik där arbetslinjen har försvagats, företagsklimatet har försämrats och konkurrenskraften urholkats. När detta nu läggs till högre inflation och stigande räntor riskerar utvecklingen att försämras ytterligare. Figur 2 Reallöneutvecklingen i Källa: och . gick in i coronakrisen med relativt starka offentliga finanser, framför allt i form av en låg statsskuld. Finans- och penningpolitiken har stimulerat ekonomin mer eller mindre oavbrutet i ett drygt årtionde. Konsekvensen är att stora skulder bland hushåll och företag, och andra ekonomiska obalanser, har byggts upp i ekonomin. Stora skulder och obalanser riskerar att dämpa ekonomins tillväxtförmåga. Med säkerhet spär detta på risken för nya kriser. har fortfarande utrymme att använda finanspolitiken för att dämpa effekterna av höjd inflation. bör finanspolitiken i normalfallet inte vara expansiv i ett läge med hög inflation och ett positivt BNP-gap. Den finanspolitiska inriktningen framöver kommer att kräva en avvägning i detta hänseende. Det s.k. massflyktsdirektivet har aktiverats av EU med anledning av invasion av , vilket innebär att flyktingar från får ett tidsbegränsat arbets- och uppehållstillstånd i EU:s samtliga medlemsländer. Reglerna gäller inledningsvis men kan förlängas som mest. Direktivets aktivering påverkar de offentliga finanserna i flera avseenden. Först och främst ger direktivet rätt till boende och vård som inte kan anstå men även skolgång och vård till barn. Flyktingar från har utöver detta även rätt till dagersättning när de befinner sig i . Direktivets aktivering påverkar därmed den offentliga konsumtionen på såväl statlig som regional och nivå. I detta läge är det centralt att staten ett stort ansvar för de ökade kostnader som det tillfälligt höga mottagandet medför för landets kommuner. 3 Inriktning för den ekonomiska politiken Budgetpolitiken och det finanspolitiska ramverket Det finanspolitiska ramverkets syfte är att skapa stabila förutsättningar för att kunna bedriva en långsiktigt hållbar finanspolitik. innehåller bl.a. de budgetpolitiska målen, som består av ett överskottsmål, ett skuldankare för den offentliga sektorn, ett utgiftstak för statens utgifter samt det kommunala balanskravet. Överskottsmålet har tjänat väl som en hörnsten i det finanspolitiska ramverket. Det ger finanspolitiken förutsättningar att bedriva en aktiv stabiliseringspolitik för att dämpa effekten av kriser på tillväxt och sysselsättning. Överskottsmålet bidrar också till den trovärdighet som behövs för att finans- och penningpolitiken ska kunna verka tillsammans, liksom för stabilitet och motståndskraft i svensk ekonomi. har visat att det finanspolitiska ramverket är förenligt med en mycket aktiv finanspolitik i en lågkonjunktur. Det är genom att vara återhållsam i goda tider som det skapas utrymme att agera i dåliga. En annan del av det finanspolitiska ramverket är utgiftstaket, som utgör en övre gräns för statsbudgetens utgiftsnivå. Genom utgiftstaket ges riksdag och regering goda möjligheter till kontroll och styrning av utgifterna. Enligt de riktlinjer som finns bör en buffert för oförutsedda händelser lämnas obudgeterad under utgiftstaket för nästkommande budgetår. Hur stort budgetutrymmet för reformer på utgiftssidan till slut blir beror bl.a. på hur stor del av budgeteringsmarginalen som tas i anspråk av oförutsedda utgiftsökningar, t.ex. till följd av volymökningar i transfereringssystemen eller den makroekonomiska utvecklingen. Skuldankaret är ett riktmärke för den offentliga sektorns bruttoskuld som ska uppgå till . Det är avgörande att värna skuldankaret för att kunna eftersträva hållbara offentliga finanser, annars riskerar statsskulden att försvaga de offentliga finanserna genom ökade räntekostnader. är det en central uppgift att återföra de offentliga finanserna till balans och stärka skyddsvallarna i ekonomin så att ska kunna möta nästa kris med utrymme att agera. Överskottsmålet gäller tills vidare men bör ses över varannan mandatperiod. Slutsatserna av översynen bör förankras brett bland riksdagspartierna för att värna ramverkets stabilitet och trovärdighet. Vid översynen ska skuldens utveckling i relation till skuldankaret beaktas. är i behov av att hitta tillbaka till en ansvarsfull ekonomisk politik som bygger upp en motståndskraft mot kriser samt reformer som leder till att fler kommer i arbete. Med fler sysselsatta ökar välståndet i samhället. Dessutom ökar skatteintäkterna som finansierar bl.a. rättsväsendet och välfärden. När fler kommer i arbete ökar resurserna så att vi kan säkerställa kortare köer i vården, mer kunskap i skolan, fler poliser i hela landet och ett som håller ihop. En av finanspolitikens huvuduppgifter kommer sannolikt att behöva vara att stötta de svenska hushållen för att mildra effekterna av kostnadsökningar till följd av både politiska beslut i och händelser i vår omvärld. För att inflationen ska kunna hållas i schack är det avgörande att penningpolitiken kan verka fullt ut. För att underlätta detta bör finanspolitiken inte vara expansiv , och därmed inflationsdrivande. Den bör dämpa effekterna på hushållen både av den höga inflationen och av åtgärderna för att motverka inflationen. Därför bör finanspolitiken rikta in sig på att bryta den politik som drivit fram stora kostnadsökningar och lagt nya ekonomiska bördor på hushållen. Bland annat har höga bränslepriser och nedläggningen av ett flertal kärnkraftsreaktorer lett till att kostnaderna för hushållen har pressats upp påtagligt. Givet läget bör det vara uteslutet att det samlade skattetrycket för de svenska hushållen nu tillåts öka. Åtgärder för att dämpa effekterna på hushållen ska inte heller försämra drivkrafterna till arbete. Därmed är stora bidragsökningar också uteslutna. Under nästa mandatperiod kommer trygghet och säkerhet att behöva ha en central ställning i budgetpolitiken. Behoven i rättsväsendet och försvaret samt finansiering av politiska reformer för att slå tillbaka hoten mot det svenska samhället behöver tillgodoses i större utsträckning än . kommer finanspolitiken att behöva inriktas mot att på ett betydande sätt stärka vården, skolan och andra delar av välfärden i . För att möjliggöra andra påkallade reformer kommer det därutöver att vara nödvändigt att vidta åtgärder för att stärka tillväxten i samhället, öka effektiviteten och minska slöseriet med offentliga medel. Här och behöver den ekonomiska politiken stå redo att hantera eventuella effekter av den stegrande kostnadskris som förstärks av invasion av och skapa förutsättningar för att öka hushållens och företagens motståndskraft. Skattelättnader – såväl tillfälliga som permanenta – och ekonomiska stödåtgärder kan fortsatt behöva säkras för att hantera hushållens och företagens situation och för att kunna trygga jobben. behöver en ny kurs i den ekonomiska politiken som baseras på reformer och prioriteringar som kan lösa mest allvarliga problem. Prioriteringar som stärker hushållens ekonomi. Prioriteringar som ser till att alla i som vill och kan arbeta också ska ha ett arbete att gå till. Prioriteringar som rustar motståndskraft – såväl ekonomiskt som militärt. Prioriteringar för brottsbekämpning och ett starkare rättsväsen. För ökad företagsamhet, fler investeringar, mer forskning och en högre tillväxttakt. behöver en politik som fokuserar på att öka arbetsutbudet och säkra en effektiv användning av gemensamma skattemedel. Nivån på skatterna påverkar drivkrafterna till arbete. Fler behöver komma i arbete och uppleva att de får valuta för den skatt de betalar. Svenska hushåll behöver få större ekonomiska marginaler. För att råda bot på de försämrade villkoren att investera i behöver de politiska prioriteringarna kommande år tydligt riktas mot att förbättra villkoren för företagande och skapa förutsättningar för ökad tillväxt. Regelbördan på företagande behöver minska och investeringarna behöver öka. Även det offentligas investeringar i infrastruktur, utbildning och forskning behöver öka. Politiken behöver säkra bättre villkor för industrin genom att upprusta elnätet och ge förutsättningar för investeringar i ny kärnkraft. Bostadsmarknadens funktionssätt behöver förbättras så att det blir enklare att flytta till jobb och rekrytera personal. För att stärka säkerhet behöver mer resurser tillföras för att öka motståndskraft och stärka vår försvarsförmåga. För att kunna hantera en alltmer osäker och instabil omvärld behöver vi betala för det försvar som detta kräver. Försvarsmyndigheterna behöver långsiktiga besked för kunna planera tillväxt av personal, materiel och övning för att bygga försvarsförmåga. Målsättningen är att försvarsanslagen bör uppgå till av BNP 2025. Anslagsökningen är avgörande främst för att kunna möta det försämrade säkerhetsläget, möjliggöra en stärkt förmåga samt även för att kunna uppfylla kraven för ett möjligt medlemskap i . Försvarsmakten behöver ökade resurser för mer personal, modernare utrustning och förutsättningar för en ökad övningsverksamhet. Därtill är det även angeläget att öka Försvarsmaktens tekniska förmåga som kommer att ha stor betydelse på det framtida slagfältet. För att öka tryggheten och pressa tillbaka våld och kriminalitet är det av stor vikt att stärka rättsväsendet. Betydande skärpningar av strafflagstiftningen är helt nödvändigt för att hålla gängkriminella borta från gator och torg. Med ambitionen att betydligt fler brottslingar ska vistas i fängelse krävs också att hela rättskedjan prioriteras – för att kunna rusta , , domstolarna och Kriminalvården. Särskilt viktigt är fortsatta satsningar som ger oss en realistisk möjlighet att öka antalet poliser betydligt. behöver en ny integrationspolitik som ställer krav och har höga förväntningar, och en restriktiv och långsiktigt hållbar invandringspolitik. För att säkerställa detta måste asyllagstiftning anpassas efter den rättsliga miniminivån enligt . Det ska inte gå att leva i utan tillstånd. Fler utvisningar och avvisningar ska verkställas och arbetet mot illegal invandring och personer som befinner sig i illegalt ska prioriteras. behöver begränsa arbetskraftsinvandringen med regelskärpningar, exempelvis genom höjt lönekrav. Stärkt ekonomi för hushåll Till följd av ett högre inflationstryck och invasion av finns en stor risk för att prisuppgångarna minskar hushållens köpkraft i . har, liksom andra centralbanker, börjat höja räntan för att hantera inflationstrycket och aviserat ytterligare höjningar framöver. Bankerna har redan börjat höja sina listräntor för bolån i och med de högre marknadsräntorna. Svenska hushåll har pressats av historiskt höga elpriser. Omfattande problem i energiförsörjningen, som bl.a. är en följd av regeringens kärnkraftsavveckling, har medfört stigande elpriser som slår hårt mot tillväxten och hushållens ekonomi. Före kärnkraftsnedläggningen var det små skillnader i elpriserna mellan norra och . Efter nedläggningen av är priserna i ofta högre än i norra . har ett antal olika skatter höjts som medfört minskade ekonomiska marginaler för svenska hushåll. Även om vissa skattelättnader har genomförts har olika skatter på jobb och företag höjts , liksom på sparande, el, bilar och drivmedel. Till detta har en mängd nya skatter införts som flygskatten, elektronikskatten och plastpåseskatten – alla skatter som läggs på hushållen. Drivmedelspriserna har nått nivåer som medför att vissa tvingas säga upp sig från jobbet när pendlingen blir för dyr, och medför konkurser och uppsägningar inom exempelvis jordbruket och åkerinäringen där drivmedel är en särskilt stor kostnad. Det här bidrar till att driva upp inflationen som gör att den ekonomiska situationen för hushållen blir alltmer pressad, och medför negativ reallöneutveckling för hushållen . Till detta kan eventuellt stigande räntekostnader medföra minskad konsumtion, vilket riskerar att leda till ökad arbetslöshet och svårigheter för många hushåll att klara sina krediter. En betydande minskning eller avveckling av produktion i svenskt jordbruk skulle slå hårt mot hushållens ekonomi och äventyra vår inhemska livsmedelsproduktion på både kort och lång sikt. Livsmedelsförsörjningen i är inte hotad , men om säkerhetskrisen i vårt närområde förvärras är det viktigt att vi är förberedda. Mot bakgrund av den rådande situationen krävs mer kraftfulla åtgärder för att säkra svensk livsmedelsförsörjning, dämpa kostnadskrisen samt mildra effekterna av prishöjningar för svenska hushåll. Regeringens ekonomisk-politiska ambitioner bygger trots kostnadskrisen på ökade skattebördor på svenska hushåll. Socialdemokraterna med samarbetspartier hotar dessutom med ytterligare pålagor på hushållen i olika former – bl.a. genom fastighetsskatt, högre skatt på sparande, högre bilskatter och minskat rutavdrag. Det är en väg som vore mycket riskfylld för , med sammanlagda ekonomiska konsekvenser som är svåra att överblicka. Sammantaget är det uppenbart att den växande ekonomiska bördan på svenska hushåll till stor del är en konsekvens av en undermålig, men högst medveten, politik. Det här fordrar att politiken kommande år riktas mot att avveckla den politik som har skapat en alltmer trängd ekonomisk situation för hushållen, och att i takt med att ekonomin tillåter i stället eftersträva att stärka människors privatekonomi. En starkare ekonomi och fler i arbete skapar förutsättningar för högre pensioner. Inget är viktigare för en högre pension än att sysselsättningen, tillväxten och reallönerna ökar. Pensionerna ska stärkas. Det finns ett stort värde i att ge alla landets pensionärer större ekonomiska marginaler. De kraftiga kostnadsökningarna drabbar alla pensionärer och därför behöver mer göras för att förbättra pensionärernas ekonomi. Det är en rättvisefråga att inom pensionssystemet upprätthålla ett respektavstånd mellan de som har arbetat ett helt yrkesliv och de som inte har gjort det. Det ska löna sig att ha arbetat. Under nästa mandatperiod behöver reformer av pensionssystemet göras och skatten för pensionärer sänkas ytterligare.