ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H9024449 · 2022-03-16 00:00:00 — med anledning av prop. 2021/22:131 Nytt regelverk för kvalificerade säkerhetsärenden ställer sig bakom det som anförs i motionen om en fortsatt utredning för breddad tillämpning av lagstiftningen om kvalificerade säkerhetsärenden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om skärpta straffskalor för överträdelser och tillkännager detta för regeringen. har haft lagstiftning som gör det möjligt att i särskilda fall utvisa personer som inte är svenska medborgare därför att de bedöms ha kopplingar till terroristverksamhet. Den nuvarande lagen om särskild utlänningskontroll (LSU) infördes och ger utrymme för att utvisa en person som inte är svensk medborgare om det är särskilt påkallat av hänsyn till rikets säkerhet eller om det av särskilda skäl kan befaras att personen kommer att begå eller medverka till terroristbrott. Det krävs inte att personen i fråga tillhör en viss organisation för att lagen om särskild utlänningskontroll ska kunna tillämpas. Lagen kan tillämpas även vid befarad brottslig gärning i en främmande stat. Beslut om utvisning enligt lagen meddelas på ansökan av Säkerhetspolisen. Den nu aktuella propositionen är kraftigt försenad. prognoser för när den skulle läggas på bord har flyttats fram. Ett ytterligare problem är att direktiven till den utredning som ligger bakom propositionen har varit alltför begränsande. Därför har i flera tillfällen, med bifall till bl.a. Liberalernas förslag, gjort tillkännagivanden om en ny utredning som ska se över vilka ytterligare åtgärder som behöver vidtas för att samhället ska kunna skydda sig mot personer som anses utgöra ett säkerhetshot. I detta arbete bör även frågan om ett bredare tillämpningsområde för kvalificerade säkerhetsärenden övervägas. Dock ska det även fortsättningsvis endast vara Säkerhetspolisen som initierar ärenden om utvisning med stöd i lagstiftningen. Det är nu angeläget att nästa steg i reformeringen av regelverket kring denna typ av säkerhetsärenden påbörjas, vilket får bli en uppgift för den regering som tillträder efter valet. I det lagförslag som ligger på bord bör ytterligare kompletteringar göras gällande straffskalorna. Det är välkommet att fängelse alltid blir påföljd vid överträdelser av normalgraden och att straffmaximum höjs för den som hjälper en utvisad utlänning att återvända till . Frågan är dock om detta får tillräckligt genomslag med tanke på att straffminimum för samtliga överträdelser av normalgraden börjar vid 14 dagars fängelse. Vid domar mot tidigare ostraffade kan detta dessutom förväntas omvandlas till villkorlig dom i många fall. Liberalerna anser därför att straffskalorna för överträdelser ytterligare bör skärpas och nyanseras. Inte minst bör straffminimum höjas för flera av överträdelserna. Även straffmaximum bör höjas vid grovt brott, t.ex. då någon organiserar ett återvändande till av flera individer som utvisats med stöd av denna lag. Gulan Avci (L)
mot · H9024456 · 2022-03-16 00:00:00 — med anledning av prop. 2021/22:133 En samlad straffrättslig terrorismlagstiftning ställer sig bakom det som anförs i motionen om ytterligare skärpningar av straffskalorna för terroristbrottslighet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bredda straffansvaret för samröre med terroristorganisation och tillkännager detta för regeringen. Regeringen föreslår i propositionen En samlad straffrättslig terrorismlagstiftning en ny terroristbrottslag som föreslås ersätta lagen om straff för terroristbrott, finansieringslagen och rekryteringslagen. I propositionen föreslås också vissa förändringar av regleringarna i sak. De nuvarande regleringarna har kommit till och är svåra att överblicka. välkomnar en ny sammanhållen lagstiftning mot terroristbrott, men däremot anser vi inte att de skärpningar som föreslås gällande straffskalorna är tillräckliga. Avseende samröre med terroristorganisation samt finansiering av, offentlig uppmaning till och rekrytering till terrorism och särskilt allvarlig brottslighet föreslår regeringen att straffmaximum för brott av normalgraden samt straffminimum och straffmaximum för grovt brott höjs. Vad gäller straffskalan för terroristbrott föreslås den lämnas oförändrad. Propositionens förslag är ett steg i rätt riktning, men vi bedömer att förslagen inte innebär en tillräcklig skärpning av straffskalorna. Säkerhetspolisen menar att de föreslagna höjningarna av maximistraffen för brott av normalgraden inte kommer att leda till någon straffskärpning vid straffmätningen och att en skärpning av minimistraffen därför bör övervägas. konstaterar att ett minimistraff om två års fängelse, i stället för föreslagna fängelse, är mer logiskt för samröresbrottet i de fall det bedöms vara grovt. ifrågasätter om inte resa i terrorismsyfte borde ha ett högre maximistraff än . Även menar att det finns argument för kraftigare straffskärpning vad gäller finansierings- och rekryteringsbrotten. Säkerhetspolisen konstaterar också att , även om förslagen genomförs, i en europeisk jämförelse kommer att ha förhållandevis låga straff för terroristbrottslighet. Det finns därmed en risk att därför kan framstå som en för terrorister. Med anledning av detta bör regeringen återkomma till med förslag om ytterligare skärpningar av straffskalorna för terroristbrottslighet. Vad gäller samröresbrottet föreslår regeringen att straffansvaret för samröre med terroristorganisation även i fortsättningen ska omfatta den som, om gärningen är ägnad att främja, stärka eller understödja en terroristorganisation, för terroristorganisationen tar befattning med vapen, ammunition, brandfarliga eller explosiva varor eller transportmedel, upplåter lokal eller mark till terroristorganisationen eller lämnar annat liknande stöd till terroristorganisationen. föreslår att straffansvaret för samröre med terrororganisation breddas jämfört med vad som är fallet . Exempelvis bör underhåll med mat eller materiel omfattas, liksom att förse organisationen med information som är ägnad att främja, stärka eller understödja verksamheten.
mot · H9024458 · 2022-03-16 00:00:00 — med anledning av prop. 2021/22:125 och beslut i kommuner och regioner ställer sig bakom det som anförs i motionen om att delegering till en automatiserad beslutsfunktion bör beslutas av kommunfullmäktige och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av offentlighet och tillgänglighet vad gäller den automatiska beslutsfunktionen och tillkännager detta för regeringen. I propositionen lämnas förslag kring val och beslutsfattande i kommuner och regioner. Bland annat föreslås i propositionen ändringar i kommunallagen som ger kommuner och regioner möjlighet att i vissa fall delegera beslutanderätten till en automatiserad beslutsfunktion. ser positivt på att lagstiftningen anpassas till digitaliseringen och att därmed automatisering av visst beslutsfattande i kommunerna och regionerna möjliggörs. Vi ser också positivt på att man använder modellen med delegationsordning till den automatiska beslutsfunktionen. I och med ett automatiserat beslutsfattande kan administrationen i kommuners och regioners verksamhet minska och servicen förbättras genom snabbare beslut, vilket välkomnar. Men frågan om att släppa in denna form av beslutsfattande i en kommuns eller regions organisation är dock inget som kan hanteras lättvindigt. Principiella överväganden såväl som etiska överväganden behöver göras innan man gör en sådan delegation. Det behöver även göras en kvalificerad bedömning av den programvara som ska användas. I propositionen föreslås det att det ska bli möjligt för en nämnd att delegera beslutanderätten till en automatiserad beslutsfunktion i ett visst ärende. Eftersom det inte kan anses vara en obetydlig åtgärd att införliva denna sorts beslutsfattande i en kommuns eller regions organisation menar vi att en nämnd inte bör få delegera beslut till en automatiserad beslutsfunktion om inte kommunfullmäktige medgett detta, dvs. delegationsbeslutet bör enligt vår uppfattning fattas av kommunfullmäktige. En ordning där kommunfullmäktige beslutar om delegering skulle följa samma modell som gäller för att tillåta deltagande på distans vid en nämnds sammanträden då kommunfullmäktige måste öppna för den möjligheten innan nämnden tillåts nyttja den, vilket enligt vår mening är en rimlig ordning. beslutar om delegering skulle innebära att ansvarsutkrävande underlättas och att beslutens legitimitet stärks. Därutöver är vår uppfattning att källkoden till den programvara som ska utföra det automatiska beslutsfattandet bör vara offentlig för att medborgare och journalister ska kunna få insyn i hur besluten fattats – detta inte minst för att upprätthålla rättssäkerheten och för att ansvar ska kunna utkrävas. Den enskilde bör även få underrättelse om att ett beslut fattats på automatiserad väg. Det bör ge regeringen till känna.
mot · H9024461 · 2022-03-16 00:00:00 — Motion till 2021/22:4461
mot · H9024467 · 2022-03-28 00:00:00 — med anledning av prop. 2021/22:150 Förbud mot utvinning av kol, olja och naturgas och skärpta regler för utvinning i alunskiffer ställer sig bakom det som anförs i motionen om att uppdatera svensk lagstiftning för att möjliggöra storskalig lagring av koldioxid även på platser där olja och gas förekommer och tillkännager detta för regeringen. Förslaget till ändring i Regeringen föreslår ett svenskt förbud mot utvinning av olja, kol och gas. Potentialen att utvinna kol, olja och gas är mycket ringa, och trots den omfattande importen av fossila bränslen till kan det därför inte anses att ett förbud mot utvinning skulle göra mer sårbart. Ett förbud gör inte mer beroende av . De ackumulerade antropogena utsläppen av koldioxid globalt kommer med stor sannolikhet att bli så pass stora att den globala medeltemperaturen stiger mer än . Det innebär att koldioxid kommer att behöva fångas in och lagras för att mål ska kunna nås och allvarliga konsekvenser av klimatförändringarna ska kunna undvikas. har goda förutsättningar för att fånga in biogen koldioxid. Däremot pågår inga konkreta förberedelser för att åstadkomma lagring av koldioxid i . Vidare kommer vi inte att kunna stoppa våra utsläpp av metan och lustgas, t.ex. från jordbruket, helt och vi kommer inte heller att helt bli av med klimatpåverkan från flygets höghöjdseffekter. Dessa är två exempel på sådant som vi kommer att behöva kompensera med negativa utsläpp. Svensk lagstiftning behöver vara anpassad för att lagring av koldioxid ska kunna ordnas inom landet. Förbudet mot utvinning av olja och fossil gas får inte bli ett hinder. Vid de mest lovande platserna i havet söder om , där det skulle kunna bli aktuellt att lagra koldioxid, är det sannolikt att det också finns gas och eller olja. Regeringens proposition ger möjlighet till ett undantag från sådan utvinning av gas och olja som är nödvändig för en planerad geologisk lagring av koldioxid, men bara om utvinningen sker på land och lagringen omfattar mindre än koldioxid och görs för forskningsändamål. Att gas och olja förekommer får inte bli ett hinder för att använda i övrigt lämplig berggrund. Även om sannolikheten för olje- eller gasfynd är liten kan oklarheter om hur eventuella fynd ska hanteras skapa osäkerhet, vilket kan leda till att koldioxidlagringsprojekt inte påbörjas. Sammantaget utgör detta betydande brister i beredningsarbetet. bör tillkännage för regeringen att förbudslagstiftningen kring utvinning av olja och gas, såväl som den svenska implementeringen av offshoredirektivet ska anpassas så att storskalig lagring av koldioxid blir tillåten även på platser där det krävs att små mängder (i förhållande till mängden lagrad koldioxid) olja och gas utvinns för att möjliggöra lagringen. Gulan Avci (L)
mot · H9024477 · 2022-03-29 00:00:00 — med anledning av prop. 2021/22:135 Idéburen välfärd Fri konkurrens är en förutsättning för ett välfungerande näringsliv där samtliga aktörer på en marknad, både köpare och säljare, arbetar under lika villkor. Fri konkurrens är även en av fem grundprinciper inom lagen om offentlig upphandling. Offentlig upphandling regleras både i svensk lag och i eftersom det är viktigt att offentliga inköp konkurrensutsätts och att offentliga medel används så effektivt som möjligt. Regeringens proposition innebär en snedvridning av konkurrensen inom välfärden och vill kraftigt begränsa möjligheten för organisationer att delta i en upphandling. Förslaget från regeringen är omfattande då de menar att upphandlande myndigheter själva ska ges möjlighet att välja organisationer och därefter reservera rätten för dessa att delta i upphandlingar av vissa välfärdstjänster beroende på typ av organisation. Är det en organisation som är idéburen, dvs. organisationer som ska främja ett värde eller en idé, snarare än att effektivisera verksamheten, har upphandlande myndigheter möjlighet att begränsa vem som får behörighet att delta i upphandlingar. Att särreglera och reservera rätten att delta i upphandlingar av vissa välfärdstjänster beroende på vad som definierar en idéburen organisation är inte bara oförenligt med befintliga konkurrensregler och konkurrensneutraliteten, oförenligt med , icke-diskriminering och likabehandling utan står även i strid med svensk praxis som vill värna om valfriheten. Lagen om offentlig upphandling () reglerar köp som görs av offentliga organisationer och vissa andra organisationer som finansieras via offentliga medel. Offentliga medel ska aldrig behandlas slentrianmässigt även om regeringen nu gör sitt yttersta för att runda befintliga regelverk. Att låta icke vinstdrivande organisationer med in specifik idé eller annat syfte gå före principen att leverera högst kvalitet, till bästa pris, är ett sätt för regeringen att försöka snedvrida frågan om vinster i välfärden. Vi är oroade över att regeringen försöker hitta kryphål i lagen för att själva, som i detta fall, begränsa vinster i välfärden genom att reservera vissa idéburna organisationer rätten att delta i upphandlingar av vissa välfärdstjänster. Flera tunga remissinstanser som , och ifrågasätter om förslaget är förenligt med och är emot propositionen i sin helhet. Arbetsförmedlingen gör gällande att möjligheten att reservera kontrakt till icke vinstsyftande aktörer är reglerad i och rådets direktiv om offentlig upphandling, upphandlingsdirektivet, och det talar starkt mot att kontrakt kan reserveras på andra grunder. har ett av världens största skattetryck och våra offentliga medel måste förvaltas på bästa sätt för att samhällskontraktet ska vara intakt. Regeringen, oavsett färg, ska värna om skattebetalarnas intressen och ska inte användas i syfte för att främja särskilda politiska intressen såsom vinster i välfärden. I enlighet med kritiken från flera remissinstanser bör således denna proposition avslås.
mot · H9024482 · 2022-03-30 00:00:00 — med anledning av prop. 2021/22:195 Skärpt straff för gravfridsbrott ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det av lagtexten ska framgå att det vid bedömningen av om brottet är grovt ska beaktas särskilt om gärningen har begåtts i syfte att försvåra fastställande av dödsorsak och tillkännager detta för regeringen. Liberalerna välkomnar förslaget att införa en särskild straffbestämmelse för grovt gravfridsbrott med en straffskala som bättre avspeglar gärningens allvar. Liberalerna delar likaså bedömningen att försök till gravfridsbrott samt försök, förberedelse och stämpling till grovt gravfridsbrott ska vara straffbart. Däremot är den föreslagna beskrivningen av vad som ska utgöra grovt gravfridsbrott inte helt ändamålsenlig. I lagtexten föreslås att det vid bedömningen av om brottet är grovt ska ”särskilt beaktas om gärningsmannen tillfogat ett lik en svår skada eller om gärningen inneburit omfattande förstörelse eller annars varit av särskilt hänsynslös eller farlig art”. Det innebär att en av de vanligaste omständigheterna som borde betecknas som grovt gravfridsbrott inte nämns i lagtexten, nämligen att gärningen syftat till att försvåra fastställande av dödsorsak. Denna situation behandlas bara på ett ställe i propositionen, nämligen i författningskommentaren där det står (s. 16): ”Vidare bör det förhållande att gärningsmannen hanterat den avlidnes kropp på ett sätt som innebär att dödsorsaken inte kan fastställas, eller att utredningen av ett misstänkt brott på annat sätt försvåras, normalt kunna medföra att brottet bedöms som grovt.” Liberalerna anser inte att detta är tillfredsställande uttryckt. Att en person hanterar en avliden människas kropp i syfte att försvåra att dödsorsaken fastställs borde alltid betraktas som grovt brott. För att tydliggöra detta bör också bestämmelsen i kompletteras med en skrivning med denna innebörd. Gulan Avci (L)
mot · H9024483 · 2022-03-30 00:00:00 — Motion till 2021/22:4483
mot · H9024490 · 2022-03-30 00:00:00 — med anledning av prop. 2021/22:175 Genomförande av balansdirektivet anser att ett europeiskt samarbete i första hand bör vila på mellanstatlig grund, där kan delta i den mån det från svenskt perspektiv är lämpligt. EU bör å sin sida framför allt fokusera på den inre marknaden och på att skapa och bibehålla förutsättningar för handel och utbyte över nationsgränserna. EU har, sedan anslöt sig, vuxit till ett stort politiskt och byråkratiskt projekt som inneburit att vi förlorat mycket makt till beslutsfattare i . Utvecklingen har skett successivt och utan att svenska folket fått ta ställning. har varnat för att införandet av en social dimension i Europasamarbetet även kommer att leda till lagstiftning inom området. När den sociala pelaren beslutades avfärdades vår kritik eftersom den sociala pelaren i sig inte är rättsligt bindande. Trots detta har presenterat flera lagstiftningsförslag som motiveras med att förverkliga den sociala pelaren. Balansdirektivet är ett av dem. Direktivet syftar till att skapa ökad balans mellan arbete och privatliv för föräldrar och anhörigvårdare. Balansdirektivet föreskriver också en rätt för arbetstagare som är föräldrar eller anhörigvårdare att begära flexibla arbetsformer. Med flexibla arbetsformer avses förändringar av arbetsmönstret genom t.ex. distansarbete och flexibel arbetstid. Flexibla arbetsformer är ett område där arbetsmarknadens parter i stor utsträckning har kommit överens om att införa bestämmelser i kollektivavtal, och eftersom vi värnar den svenska modellen vänder vi oss mot att införa lagstiftning avseende detta. Vi ser främst två övergripande problem med den sociala pelaren och lagstiftningsförslagen som är sprungna där ur. För det första anser vi att de frågor som lyfts i den sociala pelaren är nationella frågor där respektive medlemsland självt måste avgöra både inriktningen och resurserna som avsätts för genomförandet eftersom reformer inom det sociala området generellt tenderar att medföra kostnader. För det andra anser vi att förslag av den här karaktären inom det arbetsmarknads- och socialpolitiska området riskerar att hota den svenska modellen särskilt eftersom konsekvenserna är svåröverskådliga. I hanteras villkoren på arbetsmarknaden av arbetsmarknadens parter. Vi värnar den ordningen och yrkar därför avslag på regeringens lagstiftningsförslag.
mot · H9024492 · 2022-03-30 00:00:00 — med anledning av prop. 2021/22:151 Genomförande av arbetsvillkorsdirektivet anser att ett europeiskt samarbete i första hand bör vila på mellanstatlig grund, där kan delta i den mån det från svenskt perspektiv är lämpligt. EU bör å sin sida framför allt fokusera på den inre marknaden och på att skapa och bibehålla förutsättningar för handel och utbyte över nationsgränserna. EU har, sedan anslöt sig, vuxit till ett stort politiskt och byråkratiskt projekt som inneburit att vi förlorat mycket makt till beslutsfattare i . Utvecklingen har skett successivt och utan att svenska folket fått ta ställning. har varnat för att införandet av en social dimension i Europasamarbetet även kommer att leda till lagstiftning inom området. När den sociala pelaren beslutades avfärdades vår kritik eftersom den sociala pelaren i sig inte är rättligt bindande. Trots detta har presenterat flera lagstiftningsförslag som motiveras med att förverkliga den sociala pelaren. Arbetsvillkorsdirektivet är ett av dem. Direktivet syftar till att införa nya minimivillkor i EU, som lägger ett gemensamt golv för anställdas rättigheter inom EU. Vi ser främst två problem med den sociala pelaren och lagstiftningsförslagen som är sprungna därur. För det första anser vi att de frågor som lyfts fram i den sociala pelaren är nationella frågor där respektive medlemsland själva måste avgöra både inriktningen och resurserna som avsätts för genomförandet eftersom reformer inom det sociala området generellt tenderar till att medföra kostnader. För det andra anser vi att förslag av den här karaktären inom det arbetsmarknadspolitiska området riskerar att hota den svenska modellen särskilt eftersom konsekvenserna är svåröverskådliga. I hanteras villkoren på arbetsmarknaden av arbetsmarknadens parter. Vi värnar den ordningen och yrkar därför avslag till regeringens lagstiftningsförslag.
mot · H9024495 · 2022-03-30 00:00:00 — med anledning av prop. 2021/22:149 En effektivisering av tillsyn ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen inte bör införa en skyldighet att ta ut sanktionsavgift för åtgärder som påbörjas innan ett lovbeslut får verkställas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den presumtionsregel som regeringen föreslår ska begränsas till enkelt avhjälpta hinder av byggnadsteknisk typ och tillkännager detta för regeringen. anser att tillsynsarbete på olika sätt behöver effektiviseras. Vi välkomnar därför delar av regeringens förslag. måste åtgärderna vägas mot olika motstridiga intressen och här menar vi att ett par av regeringens förslag träffar fel. Regeringen föreslår att det i plan- och byggförordningen (2011:338) ska införas en skyldighet att ta ut en sanktionsavgift (byggsanktionsavgift) för överträdelse av bestämmelsen om verkställbarhet av lov samt villkor i lov. anser att det är bra att det framgår av både beslut om lov och startbesked när en åtgärd i praktiken får påbörjas. Nyttan med regeringens förslag att införa en skyldighet att ta ut en sanktionsavgift vid överträdelse av detta kan dock ifrågasättas eftersom byggsanktionsavgifter kopplade till villkor eller verkställbarhet är ovanligt. har möjlighet att ta ut en sanktionsavgift, och att tvinga dem att göra så riskerar bara att öka belastningen på byggnadsnämnderna. Vi förespråkar därför att den nu föreslagna förändringen inte införs. Presumtionsregel om ansvar för enkelt avhjälpta hinder Enligt nuvarande bestämmelser i 8 kap. 2 och 12 §§ (2010:900) ska enkelt avhjälpta hinder på allmänna platser och i lokaler dit allmänheten har tillträde undanröjas. Ansvaret för att undanröja ligger på den som anses råda över att hindret kan åtgärdas, ofta är det fastighetsägaren eller den verksamhetsutövare som hyr lokalen. faller det på att avgöra vem som har denna rådighet. I propositionen föreslår regeringen att det i stället införs en presumtionsregel som flyttar ansvaret till fastighetsägaren eller den allmänna platsens huvudman. Det blir sedan upp till denne att bryta presumtionen genom att visa om det är någon annan, exempelvis en verksamhetsutövare, som egentligen har den rådighet som krävs för att åtgärda hindret. Det skulle då alltså inte längre vara det allmänna i form av som har bevisbördan för vem som ska anses ha rådigheten utan fastighetsägaren. Vi anser att en presumtionsregel kan bidra till att effektivisera byggnadsnämndernas tillsyn men att den som regeringen nu föreslår är för långtgående och i onödan riskerar att bidra till tvister mellan fastighetsägare och hyresgäster. Vi föreslår därför att presumtionsregeln ska utformas så att den endast omfattar enkelt avhjälpta hinder av byggnadsteknisk karaktär, på så vis ökar presumtionsregelns träffsäkerhet.