kam-sd · H9C120220128sd · 2022-01-28 09:00:00 — Men, återigen: Jag tror att vi båda efterlyser och önskar att detta förebyggs på olika sätt. Det gäller ju både att markera att det inte får förekomma och att ge bästa möjliga stöd och behandling till dem som redan är utsatta för brott. Jag tror dessutom att det finns väldigt få fall där man har ställt föräldrar till svars; om jag minns rätt är det ett enstaka rättsfall. Det belyser också problematiken. Jag tror att det är två domar som är klara och en som förbereds, och sedan pågår det en utredning just . Vi är överens om att förebyggande arbete är viktigt i de här frågorna. Vi vill se till att ingen utsätts för könsstympning, och vi vill se till att de könsstympade barnen får vård. Vi vill förebygga barnäktenskap, och vi vill ge barn och unga friheten att själva forma och påverka sina liv. Men ska vi komma åt problematiken med att människor som kommer hit - eller människor som har levt här länge - inte har fått tillgång till detta tror jag att det är viktigt att vi kallar en spade för en spade. Jag förstår det som att ledamoten, även om jag kan ha uppfattat det fel, tycker att det är viktigt att prata om allt våld och alla patriarkala strukturer. Jag är övertygad om att vi måste våga rikta informationen så att den blir begriplig för den som möter den. Min erfarenhet är att det finns många människor som i sina hemländer har kämpat för de rättigheter som de inte får åtnjuta här, och att de skulle ställa sig kritiska till detta har jag svårt att tro. Jag vill också att en spade ska benämnas som en spade. Vi har en skala över olika former av våld och förtryck i vårt land och i världen, och en form är hedersrelaterat våld och förtryck. Det är delvis detsamma som det vi upplever i etniskt svenska miljöer, om man kan säga så, men det är också delvis annorlunda. Där måste vi särskilt vara vaksamma på vilket grupptryck och vilken ökad risk det kan handla om. Vi måste vara extremt noga med att skapa skydd för dem som vågar berätta om sin situation. Vi måste agera snabbt och hjälpa på ett kompetent sätt. Där har vi inte tillräckliga kunskaper. Jag har läst genomgång av vårdnadsdomar, och där visar det sig att det inte tas på tillräckligt stort allvar när barn berättar om våld, inklusive hedersrelaterat våld. nonchaleras det helt. Det är förfärligt. Jag har svårt att förstå varför är emot det särskilda hedersbrott som vi i har kommit överens med Socialdemokraterna om att införa. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Särskild debatt om hedersrelaterat våld och förtryck Det särskilda hedersbrottet kommer att få samma konstruktion som brotten grov kvinnofridskränkning och grov fridskränkning. Det handlar om att se att flera i och för sig mindre allvarliga gärningar som utövas i en förtryckande kontext är otroligt allvarlig brottslighet. Det är skillnad på att en enda gång få höra en kränkning och att systematiskt, i sitt hem eller av sin släkt, bli begränsad och förtryckt. Detta fångas inte in av dagens lagstiftning, inte ens av fridskränkningsbrotten eftersom fridskränkningsbrotten måste ske i en nära relation. Jag är helt ense med dig när det handlar om beskrivningen av effekterna av upprepad utsatthet, - absolut. är också ense om uppfattningen att vi måste gå vidare, för som fridskränkningsbrotten ser ut nu handlar de om närstående. Vi måste våga ta ett steg till för att inkludera hedersrelaterat våld och förtryck. Vi ser dock poänger i den kritik som har kommit i remissbehandlingen, bland annat från , och flera tingsrätter och även från organisationer som möter de utsatta. Vi borde kunna bredda detta och se att det kan finnas ytterligare vinningar om vi breddar begreppet och inte fokuserar enbart på heder, som kan vara svårt att definiera som ett rekvisit. Det gläder mig att nu förstå att även ställer sig bakom den utvidgning av lagstiftningen som är tänkt att hantera ett systematiskt begränsande och förtryck som utövas av personer som inte är till exempel föräldrar eller människor man delar bostad med utan personer som är några steg bort - släktingar eller andra som finns i hederskontexten. Jag hoppas att det förslag som kommer fram är ett sådant som kan vinna bifall i den här kammaren, för det vore otroligt viktigt att få ett särskilt hedersbrott på plats som gör att vi kan straffa det systematiska förtrycket, som faktiskt är allvarligare än en enskild handling. Här är och ense om grundfrågan: Vi måste vidga den krets som kan träffas av kriminaliseringen. Men vi ser också en del rättssäkerhetsproblem med det förslag som ligger på bordet . Vi vill säkerställa att det blir en bra lagstiftning som verkligen kan tillämpas på ett skickligt sätt. Därför har vi försökt följa detta, och vi tycker att det låg väldigt mycket i det förslag som lade fram, vilket jag utvecklade i mitt första anförande. Vi vill förstärka det förslaget genom att inte göra det så komplicerat som i det hittillsvarande lagförslaget, där det pratas om andra grupper utan att man kan se vad som ingår där. Vi tror alltså att lagförslaget går att utveckla och att det kommer att bli ett väldigt bra skydd. På uppdrag av har forskaren skrivit en rapport som märkligt nog verkar vara den första i sitt slag. Den visar att det finns en utbredd hedersproblematik i förskolan - av 13 undersökta kommunala förskolor förekom hedersnormer på alla utom en. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Särskild debatt om hedersrelaterat våld och förtryck Rapporten är verkligen ingen smickrande läsning för svensk jämställdhets- och integrationspolitik. Förskollärare står villrådiga när föräldrar kräver att deras små barn inte ska visa benen under vattenlek eller under vilan och när en bror har fått i uppdrag att kontrollera sin syster. Barn måste få vara barn, fru talman. De ska inte begränsas i leklust, nyfikenhet och upptäcktsfärder i förskolan eller lågstadiet. Ändå praktiseras delar av hederskulturen här. Att små barn exempelvis måste ha slöja på sig och bära klädsel som täcker resten av kroppen står i direkt konflikt med skolans värdegrund, med jämställdhet mellan flickor och pojkar och med barns rättigheter. vill införa ett förbud mot slöja för barn på förskolan och i lågstadiet. Vi vill att varje förskola och skola ska ha riktlinjer för hur de ska agera när de misstänker att hedersförtrycket äger rum. ska fortsatt vara ett land där frihet och jämställdhet är självklara värden och gäller alla. Jag vill avsluta med att läsa ur den utmärkta och tänkvärda - Välkommen till det nya landet av journalisten : Har vi som samhälle fortfarande några idéer och något krut kvar att lägga någonstans borde våra barn nu hamna i centrum. Det är svårt att förstå att vi så slätkammat och fogligt har låtit deras uppväxtmiljöer försämras och segregeras. Hur barnen lyckas checka in hos framtiden blir helt avgörande för hur vi alla kommer att betrakta varandra och det vi har gemensamt. Vad ska vi göra nu då? Det finns en sak som jag saknade när Alliansen inte längre styrde, och det var att det tidigare fanns en nationell handlingsplan från regeringens sida. Det gjorde att det var betydligt enklare när man ansvarade för en del av regeringens alla uppdrag att kunna se och förstå sammanhanget och också samarbeta på ett bättre sätt. Jag har varit inne på hur viktigt det är att de nationella myndigheterna får ökad kompetens. Jag tycker att det är helt fel att vi öser pengar över myndigheter som sedan producerar material som inte ger det stöd som de myndighetspersoner som jobbar i första linjen behöver. Jag ser också ett behov av att få till ett strukturerat stöd till yrkesverksamma som går in och fattar svåra och avgörande beslut, som känner sig hotade och som är hotade och utsatta och som jobbar med frågor som är känsliga. Där bär också regeringen och vi alla i den här kammaren ett stort ansvar. När det gäller barn som förs ut ur landet saknas det också ett centralt arbete. Det är för mig helt obegripligt att vi inte har kommit längre. Liberalerna ser att det behövs ett center för försvunna barn. Vi ser också att det långsiktiga stödet saknas. Det finns i vissa fall stöd i samband med en rättegång eller i det akuta läget, men att få bearbeta det våld man har utsatts för och få tillgång till ett nytt liv saknas det en struktur för i vårt land. Jag tycker att man borde titta på . Där har de kommit betydligt längre. Det här är någonting som gör det möjligt att återerövra sitt liv. Till slut är det också så att Liberalerna står fast vid att vi vill utreda ett förbud mot kusinäktenskap. Statsrådet sa att personer med frihet inte ska fråntas den, men när det gäller att upprätthålla detta skulle jag vilja säga att de som är fria inte vill gifta sig med sin kusin, och de som tvingas tvingas till det. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Särskild debatt om hedersrelaterat våld och förtryck Vi och Liberalerna delar många ingångar i denna fråga. Exempelvis står vi båda bakom att förbjuda kusinäktenskap för att bryta dess funktion inom hedersförtryck och klanvälde. I mitt anförande nämnde jag även andra förslag. Ett förslag som jag inte hann nämna, och som jag faktiskt inte vet hur Liberalerna ställer sig till, är frågan om hur vi ska komma åt barnäktenskap som ingåtts innan lagstiftningen kom på plats. Ingen av oss förespråkar retroaktiv strafflagstiftning, vilket innebär att de barn som i vissa fall har hunnit bli vuxna och som har tvingats in i barnäktenskap inte erhåller något skydd om de giftes bort innan lagstiftningen mot barnäktenskap var på plats. Tvånget är dock kvar - de är ju kvar i dessa äktenskap. Vi förespråkar därför att barnäktenskap och andra intvingade äktenskap görs till perdurerande brott, vilket innebär att brottet är pågående till dess att det är slut. Liberalerna ser att retroaktiv lagstiftning är mycket svår att få till. Däremot finns det andra åtgärder som man kan vidta genom ökad kunskap och förståelse, som jag har varit inne på . När vi får en förståelse för vad det innebär att som individ leva i det här kan informationen också nå fram och samtal föras. Vi menar att varje kvinna och varje man som befinner sig i ett äktenskap som de inte vill vara i ska få stöd. Precis som med kusinäktenskap är det så att rättigheten att skilja sig finns men möjligheten att åtnjuta sin rättighet kanske inte finns. Där måste kunskapen öka för att man ska känna att man har samhället på sin sida. Men så länge vi inte heller fullt ut kan ge stöd, vilket jag tror kanske är den viktigaste faktorn, blir det svårt att våga fatta beslut. När den som är utsatt känner att andra i närheten har fått hjälp blir det lättare. Att skiljas är en sak, men att sedan få till just det här långsiktiga stödet, som jag nämnde tidigare, är avgörande för att våga fatta beslut. Tack för svaret, ! Man kan absolut kika på hur det ser ut civilrättsligt, och man skulle till och med kunna gå så långt som att ingångna barnäktenskap per automatik ska upphöra som en konsekvens av att det är just ett barnäktenskap eller ett kusingifte. Då har man avbrutit äktenskapet. Men från vår sida bedömer vi att straffet för den som har ingått ett barnäktenskap då har uteblivit. Det blir alltså ingen påföljd för den som har valt att gifta sig med ett barn. Det tycker vi är problematiskt, varför vi vill göra just barnäktenskapsbrottet perdurerande. Det blir inte retroaktiv strafflagstiftning, utan det blir i stället som så att brottet bedöms vara pågående till dess att tvånget upphör, vilket är när äktenskapet upphör. Det var det som frågan gällde, alltså om Liberalerna tittar på ett sådant förslag där vi faktiskt inte bara kan potentiellt informera och lyckas få någon att skilja sig utan där vi också kan straffa de förövare som har ingått barnäktenskap. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Särskild debatt om hedersrelaterat våld och förtryck Jag måste förtydliga här att från Liberalernas håll anser vi att den som befinner sig i ett äktenskap och inte vill vara i det ska få samhällets fulla stöd för att kunna ta sig ur det, men staten ska inte bestämma det retroaktivt. Det tror vi är viktigt, även om jag verkligen önskar att samhällets möjligheter och förutsättningar att verkligen ge information direkt vid ankomst var bättre. Tittar vi på hur de har jobbat i ser vi att man där har mycket bättre information tidigt om vilka möjligheter som finns. Jag tror däremot inte att det är möjligt att straffa någon för någonting, som i och för sig enligt mig är ett fruktansvärt brott mot en annan person, om personen inte ens är medveten om att det anses vara ett brott. Det jag utgår från är att vår uppgift i den här kammaren är att stifta lagar, och det är viktigt, men det viktigaste är allt det arbete som inte får mediernas rubriker, nämligen att verkställa det som det faktiskt redan är beslutat om. Av den anledningen tror jag att det behövs bättre information, tydligare stöd och möjligheter att bryta sig loss från det man inte önskar. I regering har agerat kraftfullt och sett till att vi nu har en lång rad lagar på plats mot hedersrelaterat våld och förtryck. Men för att få bukt med de här problemen fortsatt har vi också en lång åtgärdslista. Tillsammans med Socialdemokraterna är vi överens om att införa ett nytt hedersbrott, och på lista kan man läsa om ytterligare insatser för att förhindra att barn förs ut ur landet för könsstympning och barnäktenskap. På listan finns också insatser för höjd kompetens i , skolan och hos andra som möter utsatta och förbud mot så kallade oskuldskontroller. Men, fru talman, grundförutsättningar för att förändra normerna som ligger i botten här är jämställdhet och integration i stället för segregation. När konservativa partier motverkar jämställdhet göder de samma patriarkala strukturer som är grunden för hedersförtrycket. När de lägger ned den myndighet som har tagit fram ett helt unikt kunskapsunderlag som alla beslutsfattare som arbetar med åtgärder mot segregation kunde ha haft nytta av drar de undan mattan för ett systematiskt arbete mot segregation och för inkludering och integration. Mycket mer behöver göras, men de konservativa partiernas ojämställdhetspolitik och insatser för fler hemmafruar i stället för fler mammor som går till arbetet riskerar att förvärra den problematik som vi ser . För del tycker vi absolut inte att det är ett problem när människor får skydd i . Ledamoten har rätt i att vi har tagit fram viktig lagstiftning, och det är ändå ryggraden. Men när ansvarade för jämställdhetsarbetet och jag tog del av de underlag som skulle ligga till grund för beslut såg jag att det funnits en iver att blanda in allt. Sådant kan göra att det blir väldigt svårt att förstå vad man ska motverka. Återigen är ambitionen hög, men resultatet blir snömos. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Särskild debatt om hedersrelaterat våld och förtryck Samma sak tänker jag om Delmos. När jag hörde statsrådet säga att hela hederarbetet nu går i stå kände jag att han antingen inte förstod eller ville ägna sig åt politiskt spel. då jag arbetade med detta fick man noll träffar när man gick in på Delmos webbplats och sökte på hedersrelaterat våld och förtryck. Aktiviteten var alltså inte särskilt hög. Jag är helt överens med om att väldigt mycket av det vi har gjort på området - också tillsammans med Liberalerna - har varit viktigt och att det behöver göras mycket mer. Implementeringen ute i verksamheterna är viktig för att se till att alla som möter utsatta har kompetens för hur man ska agera så att man inte förvärrar problemen. Det kan annars ske i till exempel genom att man tar kontakt med föräldrar som på så vis blir varnade och snabbare för ut sina barn ur landet. Detta är en konkret åtgärd där vi har mycket kvar att göra. Delmos fick ett specifikt uppdrag om hedersrelaterat våld och förtryck. Men det jag vill lyfta fram är att det systematiska arbetet mot segregation är en otroligt viktig grundförutsättning om vi ska råda bot på de underliggande strukturella problem som gör att hedersnormer får fäste och är svåra att rycka upp. Låt mig få återkomma till det jag tog upp tidigare. En myndighet kan ha i uppdrag att motverka segregation. Men vi vet att för flickor och kvinnor som tvingas leva isolerade och kontrollerade är det familjen som ställer krav på segregation. Det är inte staten eller vårt land som omöjliggör för dem, utan det är familjens kontrollsystem som gör det. En myndighet som har som uppdrag att jobba mot segregation borde därför från dag ett aktivt ha sett alla dessa flickor och pojkar. Ett sådant uppdrag ska omöjligen behöva skrivas ned. Eller kanske visar detta just att så länge vi inte tydligt skriver att arbetet mot hedersvåld ska inkluderas i en myndighets uppdrag försvinner det när man målar med bredare drag och fokus hamnar på majoritetssamhällets problem, och när det gäller våld hamnar det framför allt på mäns våld mot kvinnor. Jag delar uppfattning att saker måste benämnas. Tyvärr har det i arbetet för inte minst jämställdhet historiskt bevisats gång på gång att om man inte uttryckligen säger att polisutbildningen, socionomutbildningen eller juristutbildningen ska lära ut om mäns våld mot kvinnor vet vi att det inte blir likvärdigt. Många går ut utan fullgod kompetens. Jag tror att samma sak gäller för hedersrelaterat våld och förtryck. Därför jobbade jag för att vi i läroplanen om sexualitet, samtycke och relationer ska benämna hedersrelaterat våld och förtryck som något som måste tas upp i undervisningen. Det är verkligen ett problem, och det är sorgligt att det är så här. Men vi som vill jobba för rättigheter måste komma till rätta med problemet genom att helt enkelt benämna det. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Särskild debatt om hedersrelaterat våld och förtryck Tack för en intressant debatt! Jag kan ändå inte låta bli att slås av högerpartiernas hyckleri här. har i debatten låtsats som om de bryr sig om dessa brottsoffer och om hedersförtrycket. I själva verket vet vi att om hade fått bestämma skulle dessa tjejer och killar aldrig någonsin ha fått vara i . De hade kastats ut för länge sedan. Jag frågade om han kunde nämna en enda reform som hade gjort på hedersbrottsområdet. Då fick jag svaret att alliansregeringen skrev in ordet hedersbrott i ett dokument 2007. Det var allt han kunde redovisa. Sanningen är att så gott som allting som har hänt på området har hänt under vår regeringstid. Vi kommer att fortsätta att driva fram reformer. Nästa steg blir den särskilda brottsrubricering mot hedersbrott som vi kommer att kunna gå till med . Detta kommer att stärka arbetet ytterligare, och jag ser fram emot ett fortsatt bra samarbete med . Den särskilda debatten var härmed avslutad.