· H910275 · 2022-02-04 11:55:42 — har frågat mig om vad jag och regeringen, företrädesvis tillsammans med andra länder, kommer att göra för att markera mot att företag aktivt deltar i att marknadsföra och sälja spjutspetsteknik som används mot bland annat oppositionella och demokratiaktivister utomlands. Han har vidare frågat mig om hur jag avser att säkerställa att regeringens förslag till nytt regelverk (Ds 2021:32) rörande produkter med dubbla användningsområden hindrar situationer liknande dem som beskrivits i frågan. Slutligen har han frågat om de senaste årens aggressiva förföljelse av oppositionella och demokratiaktivister i på något sätt förändrar mitt och den strategiska stöd till demokratiaktivister i . Låt mig besvara frågorna i den ordningen. Vad gäller den första frågan är regeringens förväntan att företag som är verksamma i eller i utlandet ska respektera de mänskliga rättigheterna i all sin verksamhet. Detta innebär att företagen ska agera för att förhindra att deras verksamhet orsakar, bidrar till eller är kopplad till kränkningar av mänskliga rättigheter. Angående den andra frågan om Ds 2021:32 rörande produkter med dubbla användningsområden vill jag inledningsvis förtydliga att det politiska ansvaret för exportkontroll inom regeringen inte ligger hos mig utan hos statsrådet . En omarbetad version av EU:s förordning om exportkontroll av produkter med dubbla användningsområden, PDA-förordningen, trädde i kraft . Den nyhet som är mest relevant utifrån interpellation är att kontrollområdet utökas till att omfatta export av cyberövervakningsprodukter. Syftet med den utvidgade kontrollen är att hantera risken för att sådana produkter används i samband med internt förtryck eller för att begå allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt. Det handlar inte om att ett förbud införs mot export utanför EU av dessa produkter, utan det handlar om ett krav på tillstånd i tillämpliga fall innan export får ske. Regeringen har bedömt att den nya förordningen ligger inom ramen för målsättning att EU ska ha en strikt, effektiv och modern exportkontroll på PDA-området. PDA-förordningen är som alla EU-förordningar fullt gällande i sedan ikraftträdandet. De ansvariga myndigheterna, det vill säga och , tillämpar därmed redan förordningens bestämmelser i den löpande tillstånds- och tillsynsverksamheten. Slutligen om - det demokratiska utrymmet i har minskat, och individernas åtnjutande av mänskliga rättigheter inskränks alltmer, vilket är mycket bekymmersamt. och EU har framfört vår syn till bland annat kinesiska företrädare och även i uttalanden. EU:s höga representant för utrikes- och säkerhetspolitiska frågor, Borrell, uttalade sig efter valet till lagstiftande församling och uttryckte då oro över den negativa utvecklingen för demokratiska principer och politisk pluralism i . Regeringen står bakom det uttalandet. EU uttalade sig, liksom jag själv, senast efter tillslaget mot oberoende medier . enades EU:s medlemsstater om ett antal rådsslutsatser om som anger en rad konkreta åtgärder som svar på händelseutvecklingen. Åtgärderna inkluderar att se över och begränsa exporten av känslig utrustning och känsliga teknologier, att öka stödet till civilsamhället och studentutbyten samt att fortsätta att närvara vid rättegångar mot företrädare för demokratirörelsen. Vad gäller rådsslutsatsernas viktiga rekommendation om att säkerställa att EU fortsatt följer rättegångar mot företrädare för demokratirörelse har varit pådrivande i genomförandet. På svenskt initiativ har de medlemsstater som har beskickningar på plats inlemmats och en ansvarsfördelning upprättats. Regeringen fortsätter att driva vikten av detta deltagande. Jag har även haft möten och direktkontakt med representanter för demokratirörelsen från för att få förstahandsinformation och uttrycka mitt stöd. Regeringen verkar för ett fortsatt tydligt EU-gemensamt agerande. Jag tackar statsrådet för svaret. När man lyssnar på Socialdemokraterna får man intrycket att de har vikt gubbe, ni vet en sådan där gubbe som man gjorde när man var liten. Någon ritade en bit och vek den. Sedan ritade någon nästa bit och fortsatte att vika. Lite så är det här svaret. Först säger statsrådet att man förväntar sig att alla företag sköter sig, oavsett om de är svenska eller för den delen kinesiska och oavsett var i världen de agerar. Men när jag fortsätter lyssna på statsrådets anförande, när man har vikt vidare, får jag höra att det behövs åtgärder för att företag ska sköta sig. Alltså kan man inte anta att de sköter sig från början. Då hade inte de åtgärder som sedan raddades upp behövts i första taget. Sedan fortsätter gubbvikandet, och så säger statsrådet att vi har framfört vår syn. Det är det vanliga snacket om att vi har skickat arga brev. Men i nästa vikning av vikgubben konstateras att utrymmet för demokrati fortsätter att minska. Då verkar det inte som att de arga breven och de tillfällen då vi framfört vår syn har fungerat särskilt väl. Det är klart att ska säga vad vi står för. Det är klart att vi ska driva på i EU. Alla de saker som statsrådet säger är bra saker. Men det är uppenbart så att det inte räcker. Det hör man när det sägs i interpellationssvaret att utrymmet för demokrati minskar. Gubben fortsätter att vikas. Efter att man har sagt att företag ska sköta sig konstateras det att regeringen visst har velat genomföra åtgärder och också faktiskt gjort det. Det har genomförts en del åtgärder på EU-nivå, och det är positivt att har medverkat till detta. Men kan man se - det hör man också i anförandet - att just använder sig av den här typen av produkter för att förtrycka människor. Det sker såklart inte bara i utan i hela . är ett tydligt exempel, Xinjiang ett annat. Detta blir alltså lite märkligt. Det är ett anförande och ett interpellationssvar som minst sagt är motsägelsefullt. Det säger emot sig självt inom sig självt. Det är klart att det från svensk sida inte finns någon som är negativ till att vi ska lita på företag. Det finns ingen från svensk sida som är negativ till att vi ska säga vad står för och att vi ska framföra vår syn. Det finns ingen från svensk sida som är negativ till att ha tuffa kontroller av farliga produkter. Men förtrycket fortsätter ju. Människor är förtryckta . Det finns stora arbetsläger, koncentrationsläger, i Xinjiang där det pågår slavarbete. I stängs tidningar och demokratiaktivister hotas, hålls borta, fängslas och försvinner på löpande band. Utanför mullrar de kinesiska krigstrummorna. agerande fortsätter ju, trots de här sakerna. Min fråga är hur statsrådet och regeringen ser på att alla de här problemen fortsätter och hur kommer att agera. Vad kan vi göra? Vad ämnar statsrådet göra för att agera ännu kraftfullare framöver och faktiskt få till stånd en förändring på riktigt? Om de åtgärder som statsrådet redogör för inte fungerar och om det skulle visa sig att fortsätter sitt förtryck av människor i omvärlden, hur kommer då att agera för att öka pressen på och få till stånd en förändring på riktigt? Jag förstår inte vikgubbeanalogi, så jag hoppar över den. Dessutom förstår jag inte hans logik - om det inte fungerar med alla de kraftfulla åtgärder som jag nu har redogjort för i ett långt interpellationssvar, ska vi då inte vidta dem? Det är jättekonstigt. När det handlar om att ifrågasätta att företagen följer detta är det ju så att det är svenska företags eget ansvar att följa lagar och förordningar. Exportkontrollen av produkter med dubbla användningsområden är en komplex fråga. Det är ett tekniskt krävande område. Man behöver ha särskild kompetens från bolagen. Vi har ett efterlevnadsprogram för detta. Det kallas för International Compliance Programme och är nödvändigt för exporterande företag att ha koll på när det gäller produktklassificering, slutanvändande och eventuella risker. Här har företagens branschorganisation en roll att spela. har bedrivit ett mångårigt arbete tillsammans med ISP:s experter för att utbilda enskilda företagare i exportkontroll, som kan vara väldigt komplicerat. Det är viktigt för vår exportindustri att de gör rätt och följer förordningar, och jag har uppfattningen att svenska företag vill det. Man vill inte agera negativt. Dessutom har ISP gjort särskilda informationsinsatser gentemot industrin gällande till exempel den nya PDA-förordningen. Man hade till exempel ett virtuellt seminarium . Man har också på EU-nivå en så kallad outreach till företagen för att ta fram riktlinjer till exportörerna gällande just cyberövervakningsprodukter. Jag tycker faktiskt att det bara har gjorts väldigt mycket saker för att företagen ska bli ännu bättre på att stoppa sådant som vi inte vill ska gå att använda till förtryck av demokratirörelsen, journalister och människorättsaktivister i . Jag tackar återigen statsrådet för hennes svar. Det är märkligt - en sak som jag sa väldigt tydligt i mitt förra anförande var att jag är glad för de åtgärder som redovisades i statsrådets interpellationssvar. Jag tycker att det är positivt att gör de här sakerna. Min fråga var: Om de inte fungerar, vad kommer då att göra ytterligare för att sätta press på diktaturen i ? Om det inte fungerar att skicka fler arga brev , om det inte fungerar att gång på gång införa olika former av sanktioner som kanske inte träffar rätt, vad kommer regeringen att göra då för att ytterligare sätta press på att avsluta de olika former av förtryck som den kinesiska diktaturen står för? Jag tycker att det är positivt att regeringen genomför saker. Jag tycker även att det är positivt att EU genomför saker. Det vet också statsrådet. Vi har haft den här debatten tidigare. De svenska företagen pratade statsrådet om i sitt senaste anförande, men i interpellationssvaret pratade hon faktiskt om företag generellt. Då nämndes inte svenska företag, utan det talades om företag i och världen. Det innebär alla företag. Vikgubbeanalogin handlade om att en sådan här gubbe förändras för varje vikning. Det var precis det som hände här. Å ena sidan säger statsrådet att vi skickar många arga brev. Å andra sidan säger statsrådet att det inte funkar och att utrymmet för demokrati fortsätter att minska. Å ena sidan säger statsrådet: förväntar oss att företag ska sköta sig. Å andra sidan säger statsrådet: inför tuffare regler. Så fortsätter det. Interpellationssvaret motsäger sig självt på punkt efter punkt. Tyvärr tycker jag mig se att politik inte fungerar, även om den kläs i vackra ord och kan låta tuff. Förtrycket i fortsätter. Men i verktygslådan har vi kvar verktyg som vi inte använder. bojkottar inte , som pågår just . Vi har inte infört tuffa sanktioner mot ett brett spektrum av ledare, byråkrater och andra som är ansvariga för det som händer i . Det skulle man kunna göra på ett sätt som verkligen gör ont och sätter press. Vi har inte gjort som till exempel och infört förbud mot kinesiska investeringar i inom strategiska områden. Det skulle kunna handla om infrastruktur, elförsörjning och andra viktiga strategiska områden. Vi har inte heller stöttat vårt baltiska grannland tillräckligt när de har tagit ställning mot . Kinapolitik är uppenbart inte tillräckligt kraftfull, och det är tråkigt när länder som , , , , , och väljer att bojkotta medan står utanför och säger "Nej, vi har skickat våra arga brev". Vi väntar passivt på att något ska hända, men inget händer ju. Då måste vi agera tuffare och inte sälla oss till de länder som väljer att inte agera. Låt mig understryka att jag stöder en stor del av det arbete som regeringen gjort. Man har bara inte gjort tillräckligt. Min fråga kvarstår därför: Vad kommer regeringen och statsrådet att göra utöver det man redan gjort och gör om förtrycket i kvarstår och fortsätter att förvärras dag för dag? borde hålla sig för god för att raljera över aggressiva brev. Hur tror han att diplomatiskt arbete går till? Jo, man gör starka diplomatiska markeringar och följer upp dem med konkreta åtgärder, precis som vi gör. Man kan ju alltid skoja till det i och prata om att bara skickar en massa brev. Men vet att det inte handlar om det och försöker knipa billiga politiska poäng. Skulle vi inte ha stöttat ? Har helt missat att utrikesminister var här? Eventuellt var med på lunchen, till och med. Utrikesministern var oerhört tydlig med hur tacksam man är mot för det stöd man har fått i just denna och i alla andra frågor där vi stöttar på ett konkret sätt. borde hålla sig för god för att komma med en sådan lögn. Givetvis försöker vi på alla sätt att påverka , men man ska inte tro att det är lätt. räknar upp en rad länder som han påstår officiellt bojkottar , men det stämmer inte att alla dessa länder gör det. Att man inte närvarar är en sak; det gör inte vi heller. Vi kommer inte att ha någon representant på plats på i . Vi har varit väldigt tydliga med att vi måste fortsätta att stödja civilsamhället, fortsätta att ha exportbegränsningar och fortsätta med de restriktiva åtgärderna. Vi är pådrivande i denna diskussion, och vi har bland annat haft direktkontakt med demokratirörelsen, journalister och människorättsförsvarare i för att se vad vi mer kan göra för att stötta dem. Att stå här och säga att vi inte gör något och att vi inte vill fortsätta och att raljera över vårt arbete är inte okej. Jag sa att regeringen har skickat arga brev. Jag hoppas att breven är ganska arga och upprörda, för de brott som begår är otroligt allvarliga. Jag konstaterar inte att jag är emot detta, vilket statsrådet får det att låta som, utan jag konstaterar att det inte verkar räcka. Min fråga är därför vad regeringen ska göra mer. Statsrådet sa i ett tidigare inlägg att jag har dissat det regeringen gjort. Det har jag inte gjort. Jag tycker att det är bra, och det har jag sagt i varje inlägg. Men jag undrar vad regeringen ska göra mer om det visar sig att det inte räcker. Jag sa inte heller att inte har stöttat . Jag sa att vi inte har stöttat tillräckligt. Men det tog statsrådet som intäkt för att få ljuga om vad jag har sagt här i talarstolen. Det är klart att vi har stöttat , för det är vår förbannade plikt! Men vi måste göra mer, och vi kan göra mer genom att ansluta oss till och vara pådrivande i den våg av länder i världen som har en tuffare politik mot . Det handlar om sanktioner mot enskilda personer och förbud mot olika former av investeringar, det vill säga åtgärder som faktiskt känns. Jag är och förblir en stark supporter av denna regerings och alla andra regeringars arbete för att införa fler av de åtgärder statsrådet för fram. Men jag är inte en supporter av att regeringen frågar demokratirörelsen vad mer man kan göra men inte kan svara på min fråga här i : Vad ska regeringen göra mer? Det är viktigt att vi inom EU fortsätter att uppmärksamma den negativa utvecklingen i , att vi agerar enigt och att vi genomför de konkreta åtgärder som EU enades om . Det sker mer och mer. En av dessa åtgärder är att medlemsstaterna noga ska granska och begränsa exporten av känslig teknisk utrustning för så kallad cyberövervakning när det finns grund att misstänka oönskad användning som är kopplad till internt förtryck. Som jag nämnde i mitt svar trädde en omarbetad version av EU:s förordning för exportkontroll på produkter med dubbla användningsområden i kraft . Den nyhet som är mest relevant utifrån interpellation är att kontrollområdet utökas till att omfatta cyberövervakningsprodukter. Det är ett exempel på att vi gör mer. I den promemoria som jag berättade om med anledning av den nya PDA-förordningen analyserar vi också remissvaren för hur vi ska gå vidare. Vi fortsätter att vara pådrivande, inte minst när det gäller att följa rättegångarna mot företrädare för demokratirörelsen. Här har varit på plats flest gånger. När tillfälle bjuds är det också viktigt att ha direktkontakt med representanter för demokratirörelsen, fackföreningsrörelsen, journalister och MR-försvarare för att se hur vi på olika sätt kan fortsätta att göra mer för dem. Interpellationsdebatten var härmed avslutad.