ip · H910557 · 2022-06-21 00:00:00 — Interpellation 2021/22:557 Teoretiska utgångspunkter för polisens arbete i utsatta områden av (SD) till Justitie- och inrikesminister (S) De så kallade utsatta områdena ställer våra rättsvårdande myndigheter inför en problembild som är av en annan art än de problem upplevt tidigare. Brottsligheten är grövre, går längre ned i åldrarna, är delvis välorganiserad och uppvisar dessutom en kapacitet att infiltrera myndigheter och civilsamhälle. När polisen ställs inför den typen av utmaning behövs en strategi med gedigen vetenskaplig grund. Polisen arbetar också efter en viss metod som gör vissa antaganden om problemets art och vägar framåt. Allt material är dock inte offentligt, och jag sitter inte på hela bilden. Med anledning av detta vill jag fråga justitie- och inrikesminister : Är ministern villig att låta en utomstående part granska kvaliteten på och utfallet av det teoretiska arbete som ligger till grund för polisens strategi ? har frågat mig hur jag och regeringen ämnar se till att uppföljningsmodellen som ska fånga upp fler kvalitativa faktorer slutförs och tas i bruk . Hon har också frågat vad jag och regeringen kommer att göra för att säkerställa att kvalitet går före kvantitet vid rekrytering av polisstudenter. har frågat mig om jag är villig att låta en utomstående part granska kvaliteten på och utfallet av det teoretiska arbete som ligger till grund för polisens strategi . arbetar kontinuerligt med att utvärdera, följa upp och utveckla sin verksamhet. Det är myndigheten som beslutar om hur verksamheten ska organiseras, utifrån sin instruktion och andra författningar, och det är även myndigheten som ansvarar för prioriteringar och resursfördelning inom myndigheten. utvärderar också operativa insatser löpande för att utveckla polisverksamheten. Kunskapen sammanställs vid Nationella operativa avdelningens utvecklingscentrum, som säkerställer att metodutvecklingen utgår från beprövad erfarenhet. Att myndigheten har helhetsansvar för sin verksamhet är en viktig princip som ska värnas. Regeringens resultatuppföljning av följer den logik som gäller för samtliga myndigheter. Återrapporteringskrav och uppdrag lämnas i det årliga regleringsbrevet och genom andra uppdrag som gäller utöver myndighetens instruktion och andra författningar. lyder dessutom under internrevisionsförordningen och har en internrevision. Därtill har en tillsynsenhet som fortlöpande bidrar till att utveckla myndighetens verksamhet. Det är en pågående process som myndigheten själv styr över. genomgår just nu en historiskt stor utbyggnad. Antalet anställda har ökat med 6 500 sedan ingången av 2016, och anslaget har ökat . För att säkerställa ökningen av polisanställda har regeringen beslutat att starta polisutbildning på två nya lärosäten, i och . finns polisutbildningen på fem orter, och flera av dem erbjuder även distansutbildning. Dessutom har regeringen initierat en ny, snabbare antagningsprocess till polisutbildningen. Det är viktigt att påpeka att antagningskraven har legat fast. För att klara av ökningen har regeringen dessutom ökat Plikt- och prövningsverkets kapacitet. Det nya tredje prövningskontoret kommer att invigas i . Detta ger effekt. Antalet antagna till polisutbildningen har mer än fördubblats , och det är fortsatt högt söktryck. Vidare har det införts en ny väg till polisyrket. Genom att låta redan anställda akademiskt utbildade specialister genomgå polisutbildningen får dessa personer en kompetensutveckling, arbetsgivaren kan använda medarbetarna mer flexibelt och antalet poliser med polismans befogenheter ökar. Det är viktigt att påpeka att de nominerade genomgår samma tester som de sökande till grundutbildningen. Min uppfattning är att svenska poliser är mycket välutbildade och professionella, vilket stöds av de förtroendemätningar där brukar hamna i topposition. En anledning är att antagningskraven för att bli polis är högt ställda. De tester som utförs av vilar på vetenskaplig grund i bland annat medicin, fysiologi och psykologi och gäller för att bli antagen till polisutbildningen. Påståendet från interpellanten att etnicitet är en bedömningsgrund för att bli antagen till polisutbildningen stämmer inte. Polisutbildningen blir alltmer krävande med mer avancerat innehåll, fler examinerande moment och tydligare krav. är det endast de som uppnått alla krav som blir godkända. I den avslutande långa praktikperioden, aspiranttjänstgöringen, finns ett nationellt enhetligt bedömningsunderlag där en aspirant måste vara godkänd i samtliga punkter för att kunna examineras och anställas som polisassistent. Interpellanterna tar upp flera viktiga frågeställningar, men som jag har redovisat i mitt svar finns redan ett system för uppföljning inom . De högt ställda kraven i testerna för att bli antagen till polisutbildningen och löpande bedömningar under utbildningen samt att polisutbildningen bedrivs i en vetenskaplig miljö vid universitet och högskola för att kvalitet går före kvantitet. Tack för svaret, ! Det stämmer att har ett helhetsansvar för sin verksamhet, men ett mer högkvalitativt ledarskap måste säkerställas inom polisen. Det är i sin roll som justitieminister som är ytterst ansvarig för att så sker. Situationen för brottsligheten i är så allvarlig att vi måste ställa lika höga krav på polischefer som på generaler i krig. Den som inte lyckas med sitt uppdrag måste bytas ut. För att polisen effektivt ska kunna bekämpa brottslighet och vara en attraktiv arbetsplats behöver regeringen ställa högre krav på polisledningen. Polischefer som inte minskar brottsligheten och inte har nöjda medarbetare är inte lämpade och behöver bytas ut. Det är även ett krav som väljarna borde ställa på regeringen. En av anledningarna till att vi har hamnat där vi är är att 500 erfarna och kompetenta polischefer försvann från sina funktioner i och med omorganisationen. De har ersatts av en helt ny generation chefer, där förändringsbenägenhet och följsamhet blev ledord. Det här är något som märks tydligt i den polisiära organisationen . Som nämnde pumpar vi in pengar i . har deras budget ökat . Frågan till , som är ytterst ansvarig, är: När kommer de förväntade resultaten? En tydlig indikation på att vi inte har en väl fungerande polisorganisation och ledning är påskkravallerna, där brister blev uppenbara. De gick inte att skyla över. Det inträffade är utifrån medborgarperspektivet det ultimata beviset på att vi har en mycket starkt centraliserad polisorganisation som lider av allvarliga brister. Det handlar om effekterna gällande förtroendet för svensk polis kopplat till bildsekvenser med flyende poliser, brinnande och kapade polisfordon samt upploppsmakare bärande tillgripna polisuniformer och annan polisiär utrustning - bilder som är svåra att ta till sig. I fallet med påskupploppen är frånvaron av en professionellt agerande polisledning före, under och efter händelserna häpnadsväckande. Polisledningen hade fått underrättelseinformation veckor före upploppen. Som säkert redan vet är underrättelseverksamhetens analys grunden för att på ett operativt klokt sätt kunna möta kommande hotbilder. Trots det skedde ingen förändring av bedömningarna vare sig före upploppet eller under påföljande dagar, när liknande upplopp uppstod. Konsekvenserna av polisledningens agerande är oacceptabla. Nästan 400 poliser skadades fysiskt eller anmälde tillbud vid de olika händelserna. Dessutom riskerar sannolikt många poliser att drabbas av psykiska efterverkningar. En oberoende behöver tillsättas gällande påskupploppen som ser över de akuta förändringsbehoven inom svensk polis. Därtill behöver man på politisk nivå tillsätta en polisberedning som återställer till den polis som vårt lands invånare förtjänar. nämnde att genomgår en historiskt stor utbyggnad, vilket stämmer. Men tyvärr är antalet poliser i förhållande till befolkningen oförändrat jämfört med när regeringen tillträdde 2014. har gängkriminaliteten och den grova våldsbrottsligheten ökat kraftigt. Enligt en genomförd undersökning från anser sex av tio poliser att de har för låg bemanning för att klara uppdraget, vilket utgör ett hot mot medborgarnas säkerhet. väljer allt fler poliser att sluta. Nästan hälften, , av dagens poliser gör något aktivt för att lämna polisyrket. Detta är förödande, för det krävs erfarenhet för att kunna göra ett bra jobb. offentliggjorde polisen en uppdatering av vad man kallar de utsatta områdena. Samtliga nya sådana områden finns i min valkrets, , medan ett område i och ett i togs bort från listan. Låt mig upprepa vad det är vi pratar om här. Ett utsatt område är alltså ett område som präglas av en allmän obenägenhet att delta i rättsprocessen och av systematiska hot och våldshandlingar mot vittnen, målsägande och anmälare i området. Det är näst intill omöjligt för polisen att fullgöra sitt uppdrag. Det har skett en normalisering, vilken lett till att varken polis eller de boende reflekterar över det avvikande läget i området. Ett särskilt utsatt område inbegriper även parallella samhällsstrukturer, extremism, systematiska kränkningar av religionsfriheten, fundamentalistiskt inflytande som begränsar människors fri- och rättigheter, personer som reser iväg för att delta i strid i konfliktområden och en hög koncentration av kriminella. Om man tar denna fråga på allvar måste man börja med att undersöka varför problemet har uppstått från första början. Det har Nationella operativa avdelningen också gjort i en rapport som heter just Utsatta områden - Social ordning, kriminell struktur och utmaningar för polisen. Här finns ett kapitel 2 som heter "Bakgrund till problematiken". Det man kommer fram till tycker jag är ganska intressant. Jag skulle gärna vilja fråga om han står bakom de slutsatser som presenteras. På sidan 12 står det till exempel att dessa områden har blivit utsatta på grund av "den arkitektoniska utformningen" och "förekomst av platser där ungdomar samlas". Det står också så här: "Broar . används frekvent av kriminella ungdomar för att kasta sten på förbipasserande bilar. Deras position innebär att de enkelt kan försvinna från platsen utan att bli upptäckta." Vidare står det: "Hälften av bostäderna i miljonprogrammen är trerumslägenheter och där finns väldigt få stora lägenheter. Många av de familjer som bor i områdena är barnrika och har behov av stora lägenheter vilket sällan kan erbjudas." Det här tycker jag talar extremt illa om dessa personers karaktär, alltså att de skulle bli kriminella därför att lägenheterna som de har fått helt gratis är för små. Det är extremt oförskämt om det är sant, men jag tror inte att det är sant. Notera: Det här är teori, inte min. Jag kan också passa på att informera om en sak som jag tror att han inte riktigt förstår. Statsrådet tillhör ju en väldigt välbärgad politisk adel som har haft högre inkomster än av befolkningen under hela detta århundrade, skulle jag anta. För många stockholmare är en trerumslägenhet mer än vad man har råd med, även om man jobbar. skulle jag vilja höra vad säger. Beror det här problemet på att det finns gångbroar, på att trerumslägenheterna är för små eller på att det finns platser där ungdomar samlas? Är den analysen korrekt? Jag vill också understryka att det som statsrådet säger i interpellationssvaret inte stämmer. Det teoretiska arbete som ligger till grund för polisens strategier har inte utvärderats. Polisens strategier i sig har utvärderats, exempelvis av i en rapport som jag är helt säker på att kommer ihåg. Men det teoretiska arbetet - eller forskningen, som man väljer att kalla det - har inte utvärderats. Det finns inte heller något sådant uppdrag, vad jag vet i alla fall, och det är det min fråga handlar om. Kommer forskningen som säger att det är gångbroarnas fel att dessa områden är utsatta att utvärderas och följas upp? Det finns ett tydligt tecken på när högern är pressad. Det är att man fortsätter att höja tonläget, gärna med smutskastning, personangrepp och den typ av inlägg som precis hasplade ur sig. Jag tänker inte följa med i den retoriken. Låt mig bara säga att jag inte tillhör någon välbärgad politisk adel, snarare tvärtom. Hela min familj är rotad i arbetarklassen i nordvästra , och det är jag stolt över. Så är det med den saken. När det sedan gäller de frågor som tas upp kring polisen kan jag börja med att konstatera att tvärtemot vad påstår ligger förtroendet för polisen rekordhögt. Allmänheten har ett mycket högt förtroende för polisen och polisens sätt att jobba. Det inbegriper också polisledningen. Även om jag förstår att högern nu tydligen är på jakt inte bara efter regeringen utan också efter polisledningen är det faktiskt så: Här har de inte opinionen med sig, tvärtom. Polisens förtroende ligger rekordhögt hos allmänheten. Det tycker jag också att polisen förtjänar, för polisen gör ett i grunden väldigt bra jobb. Vi har sett till att förstärka polisens möjligheter att verka mot den här kriminaliteten. Det är därför vi har gjort så stora satsningar på polisen. Det nämndes att anslagen nu ökat . Det är faktiskt ännu mer. ökade anslagen till polisen med nästan det dubbla, från lite drygt 20 miljarder till nästan 40 miljarder. Det finns nog ingen myndighet, skulle jag säga, som har växt lika mycket som denna myndighet nu gör. Det gör den mot bakgrund av att vi måste se till att trycka tillbaka den organiserade kriminaliteten. Det var därför vi startade de två nya polisutbildningarna, i och i . Det är därför de här nya anslagen kommer till. Det är därför vi ökar möjligheterna för polisen att avlyssna till exempel de kriminella gängen. Det är därför vi nu sätter upp kameror på brottsutsatta platser, 450 stycken. Det är därför vi ser till att alla poliser i yttre tjänst ska få uniformskameror. Det är därför vi ser till att successivt bygga ut svensk polis. har skrivit två interpellationer med exakt likalydande text. Det är väl bara för att hon ska få två pinnar i interpellationsstatistiken. Jag vet att har kritiserat polisen för att man ägnar sig åt pinnjakt, men här är det hon själv som ägnar sig åt pinnjakt när det gäller interpellationer. I båda texterna finns det i mitt tycke ganska upprörande felaktigheter. Bland annat påstår hon att kravet på svenska för att komma in på polisutbildningen har avskaffats. Det räcker att gå in på polisens hemsida för att se att det krävs godkända betyg på gymnasienivå i svenska, samhällskunskap och flera andra ämnen för att få söka till polisutbildningen. Sedan påstår hon, vilket faktiskt är ännu mer upprörande, att etnicitet har blivit ett centralt bedömningskriterium, vilket är totalt gripet ur luften - fullständigt fel! Det förstår man inte minst mot bakgrund av att andelen personer med invandrarbakgrund i poliskåren uppgår till ungefär 6 ½ procent medan den i befolkningen i stort uppgår till . Om etnicitet hade varit något slags bedömningskriterium skulle de siffrorna ha sett helt annorlunda ut. Det är snarare tvärtom: Vi behöver en poliskår som bättre speglar hela befolkningen. Vi behöver en poliskår som är rotad i hela befolkningen. Det tycker jag är viktigt. Men det är ett totalt felaktigt påstående som här har kommit med. Jag tänkte börja med förtroendet för svensk polis. Det är inte så konstigt att svensk polis får ett väldigt högt förtroende i de mätningar som görs. Det beror på att har en gigantisk kommunikationsavdelning, större än , som pumpar ut headlines i sociala medier och allt möjligt bara för att det ska se ut som om är mycket bättre än vad de är. Det finns flera exempel på hur de jobbar. Jag ska ta upp ett, Rimfrost, som är ett av de tydliga exemplen. använder olika insatser och projekt som strategi för att skyla över sina dåliga resultat och skapa ett förtroende och en förhoppning om att polisen är på rätt väg i arbetet mot gängkriminalitet och skjutningar. Men vad det egentligen handlar om är att de skyler över existerande systemfel. Retoriken kring de här nystartade projekten skapar en föreställning om att gör allt i sin makt för att komma till rätta med problemen och därför inte kan lastas för den negativa utvecklingen. Operation Rimfrost är ett sådant exempel, som inte hade föregåtts av någon genomarbetad analys eller utarbetad operationsplan. Utgångspunkten var att måste göra något för att framstå som handlingskraftig och i kontroll över situationen. Det här är symtomatiskt för svensk polis. Rikspolischefen uttalade sig och sa: "Det kommer bli otroligt jobbigt att vara kriminell i ." Resultat kommunicerades ut efter beskedet om att Operation Rimfrost hade startats. Bilden var då att den var framgångsrik. Uttalanden gjordes om att arresten hos polisen i började bli full och att Operation Rimfrost hade börjat märkas i . efter start kommunicerades det ut att narkotika och ett tjugotal vapen hade beslagtagits. Men sedan visade det sig att den initiala effekten av Operation Rimfrost var missvisande. I jämförelse hade operationen knappt visat avtryck i organisationen. Beslagen omfattade inte bara beslag från gängkriminalitet utan även beslag från personer utan sådan koppling. av vapnen var inte handeldvapen, utan det var pepparsprej, tårgas och till och med vapendelar som räknades in i statistiken. före Operation Rimfrost sköts tolv personer till döds. Under operationens miste 25 personer livet. Trots kritiken vidhöll rikspolischefen att operationen varit lyckad och justitieministern att polisens arbete varit oerhört imponerande. Gällande antalet poliser är det faktiskt så att en myndighet som har en av de viktigaste samhällsbärande funktionerna håller på att tappa nästan hälften av sin personal. sa över 300 poliser upp sig, och har den takten ökat ännu mer. Varenda polis som är gammal i gamet är ovärderlig för både myndigheten och samhället. Ändå har över 3 000 slutat , och det är exklusive pensionsavgångar. Utan rutinerad personal står polisen chanslös mot den organiserade brottsligheten. Den främsta orsaken till att poliser väljer att lämna yrket är lönen. Trots att lönerna har höjts tvingas nästan en av tre poliser att arbeta övertid för att få ihop det. I våra grannländer ser det annorlunda ut, och i till exempel tjänar en polis mer än vad en svensk polis gör. Det fungerar inte längre att säga att vi aldrig har haft så många poliser som vi har och att får alla resurser den vill och lite mer därtill. Jag undrar: Vågar rannsaka sig själv och vara ärlig mot det svenska folket och säga att den politik som regeringen nu har fört uppenbarligen inte fungerar? Det som regeringen och har försökt göra är att ta fram en vetenskapligt baserad metod för lokalpoliser. Det är inget fel med det i och för sig. Det är ju bra om man har en väl genomtänkt teori att arbeta efter. metodstöd mot lokalt organiserad brottslighet togs fram under 2015-2016 och ska enligt beslut från tillämpas av lokalpolisområden med utsatta områden . Metodstödet har sin bas i en forskningscirkel vid . Vilken typ av metodstöd som polisen får beror naturligtvis mycket på vilken vetenskapsdisciplin som man lämnar över arbetet till. Jag tänkte att vi ska titta lite grann på vilka som har tagit fram det här metodstödet. Det är en docent i kulturgeografi, en biträdande prefekt vid , en professor i kulturgeografi, en doktorand vid fakulteten för kultur och samhälle, en doktor i socialvetenskap, en adjunkt i kulturgeografi och en ensam stackars kriminolog. Ingen polis eller polisforskare så långt ögat kan nå! Den andra frågan som jag gärna vill ställa till är: Hur smart är det att inte involvera en enda polis eller polisforskare i det metodstöd som ska hjälpa polisen att lösa den absolut svåraste uppgiften som polisen står inför? Svaret på den frågan, , är: Inte särskilt smart. Om någon undrar varför man har kommit fram till att det är gångbroarnas fel att vi har utsatta områden eller att det finns platser där ungdomar träffas, vad nu det innebär, kan man fundera på om det beror på att man har valt att lämna över arbetet till ett gäng kulturgeografer. Ja, så är det nog, skulle jag gissa. Ytterligare en fråga som man kan ställa sig är denna: Om det är gångbroarnas fel, varför har då ingen föreslagit att helt enkelt bara riva dem? Ingen från regeringssidan har föreslagit detta. Jag åker igenom de här områdena lite då och då, och gångbroarna finns kvar. Det skulle vara betydligt billigare att riva dem än att göra de enorma polisiära insatser som man gör . En annan fråga man måste ställa sig är hur det kan komma sig att Socialdemokraterna med en åsnas envishet hävdar att det är bristen på fritidsgårdar som gör att de här ungdomarna blir kriminella medan polisen å sin sida hävdar att det är det faktum att det finns platser där ungdomar samlas som gör ungdomarna kriminella. Är inte en fritidsgård själva definitionen av en plats där ungdomar samlas? I min värld är det i alla fall det. Jag noterade också att fick chansen att svara på frågan om han står bakom de teoretiska slutsatser som man drar om varför de här områdena har blivit utsatta. Det är gångbroar, platser där ungdomar samlas, lägenheter som är för små och så vidare. duckade för den frågan. Han vägrade att svara. Jag förstår varför han vägrade att svara, men jag skulle ändå bara vilja ha ett ärligt svar, fru talman. Jag tycker inte att det är för mycket begärt. Står bakom de här slutsatserna, och tror han att de är korrekta? Om han gör det: Visst, fine! Men om han inte gör det och tror att det kan finnas annat relevant som man kanske skulle behöva luska lite grann i, varför då inte tillsätta en utredning för att utvärdera det teoretiska arbetet som ligger till grund för det här? Kanske kan man tillsätta en ny sådan här forskningscirkel, vad vet jag. Till att börja med kan man säga att det här är och inte roliga timmen i sexan eller en dålig stand up comedy-föreställning, om nu går omkring och tror det. Han försöker göra sig lustig här över en del av de slutsatser som polisen drar. De är en del av slutsatser bland många andra som polisen drar. Jag har ingen anledning att överpröva de slutsatser som polisen drar. Men det här är naturligtvis inte de enda slutsatserna. tycker att jag ska lita på polisen, de arbetsmetoder som man tar fram, de kontakter som man har och det underlag som man har. Jag gör det. Jag tycker inte att ska sitta som någon uppfinnarjocke och spekulera själv på sin kammare: Skulle man inte ha kunnat göra så här i stället? Vad finns det för underlag för det här? Det tycker jag är helt fel sätt att gå på det här. Polisen har naturligtvis ett grundläggande uppdrag att utveckla sin verksamhet. Men det är inget teoretiserande, som det låter på som att man ägnar sig åt, utan det är en mycket handfast verksamhet. Det handlar om att ha rätt poliser på plats vid rätt tillfälle som med rätt utrustning kan gå in och gripa kriminella. Det är polisens grunduppdrag. Det är inga seminarieövningar i grunden eller något slags akademisk verksamhet på det sättet, utan det här är handfast polisarbete där man går på bovarna och ser till att bura in dem. Det gör man också i mycket större utsträckning än tidigare, för att gå in på frågeställningar. Jag måste säga att detta är anmärkningsvärt. Här säger jag att polisen har ett högre förtroende från allmänheten än - allmänhetens förtroende har till och med ökat stadigt - och så säger att det beror på att polisen har bra kommunikationsavdelningar. Är inte det att underskatta allmänheten? Det handlar väl inte om kommunikationsavdelningar. Det här handlar om vilket resultat som allmänheten ser att polisen gör, hur polisen jobbar och vilket förtroende man knyter till polisledning och polisens arbetssätt. Underskatta inte allmänheten! Vad är det då polisen gör? Jo, man kraftsamlar mot den gängrelaterade brottsligheten. Rimfrost, som kritiserade så mycket, var ett exempel på det. Vi hade sett en uppgång när det gällde skjutningar i . Då kraftsamlade polisen i med omnejd för att försöka gripa så många som möjligt och bryta spetsen av de gängkriminella strukturerna. Av allt att döma har man lyckats. Skjutningarna i har gått ned med två tredjedelar .