frsrdg · H904RS7 · 2022-06-17 00:00:00 — •andra kontanta förmåner på grund av anställning eller uppdrag. 6.4 Stödåtgärder för övergång till förvärvsarbete Utöver inkomstgaranti eller ekonomiskt omställningsstöd har en ledamot som lämnar riksdagsuppdraget och som inte har fyllt rätt till stöd för att kunna övergå till förvärvsarbete (12 kap. 3 § och 13 kap. 3 § ersättningslagen). Stödåtgärderna ska motsvara det stöd som erbjuds genom trygghetsavtalen på arbetsmarknaden och kan bestå av åtgärder som rådgivningsinsatser, coachning och kompetensutveckling. Tjänsten upphandlas av externa aktörer. Kostnaden för åtgärderna får sammanlagt inte överstiga per person. När ledamoten uppnår upphör rätten till stödåtgärder. 7 Riksdagsstyrelsens överväganden och förslag 7.1Ledamöternas pensionsålder bör motsvara pensionsåldern i det allmänna pensionssystemet Riksdagsstyrelsens bedömning: Åldersgränserna för riksdagsledamöternas pensioner, och därmed sammanhängande rättigheter i form av avgångsförmåner, bör vara desamma som åldersgränserna som gäller på arbetsmarknaden i övrigt enligt bl.a. socialförsäkringsbalken. Promemorians förslag överensstämmer med riksdagsstyrelsens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslaget, har inget att invända mot det eller avstår från att lämna synpunkter. anför att det inte har något att invända mot förslagen, förutsatt att de ledamöter som omfattas av de äldre pensionsreglerna särskilt beaktas. () framhåller att pensionssystemet för ledamöter närmast är att jämställa med ett tjänstepensionssystem, som för övriga delar av arbetsmarknaden i huvudsak är reglerade i kollektivavtal. Detta medför att förändringar av sådana tjänstepensionsområden är upp till avtalens parter. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Som konstateras i promemorian innebär dagens pensionssystem för ledamöter att ålderspension kan tas ut och att det är möjligt att tjäna in pensionsrätt även efter . Regleringen i ersättningslagen av ledamöters rätt till ålderspension och rätt till avgångsförmåner när en ledamot lämnar riksdagsuppdraget bygger dock på samma 65-årsnorm som i samhället i övrigt. Det finns således en rad bestämmelser i ersättningslagen där åldersgränsen är av avgörande betydelse för vilken förmån en ledamot eller en tidigare ledamot har rätt till – pension eller avgångsförmån – och beräkningen av förmånens storlek. Pensionsgruppens överenskommelse och genomförandet av överenskommelsen syftar till att gå ifrån den i praktiken rådande 65-årsnormen och i stället knyta pensionsåldern till befolkningens ökande medellivslängd. Syftet är att på så sätt kunna upprätthålla pensionsnivåerna . pensionssystem och system för avgångsförmåner hänger ihop med det allmänna pensionssystemet och övriga förmåner på välfärdsområdet och på arbetsmarknaden, och därför aktualiseras frågan om följdanpassningar. Precis som SPV påpekar skulle det vara möjligt att behålla eller besluta om andra åldersgränser för ledamöter. En ordning med lägre åldersgränser inom pensionssystem och system för avgångsförmåner än vad som gäller RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG i övrigt i samhället skulle dock enligt riksdagsstyrelsen vara svår att motivera och skulle knappast heller främja legitimiteten hos pensionssystem och ersättningssystem i övrigt. Redan i samband med ändringen i ersättnings- lagen när den lägsta åldern för uttag av ålderspension inom pens- ionssystem höjdes från till , uttalade riksdagsstyrelsen att pensionssystem så långt som möjligt bör anpassas till de ändringar som Pens- ionsgruppens överenskommelse innebär.15 Det framstår därför som naturligt och angeläget att de ändringar som träder i kraft och som tillämpas , baserat på förslagen i proposition 2021/22:181, får ge- nomslag även inom pensionssystemet för riksdagsledamöter. grund bör således berörda åldersgränser i ersättningslagen anpassas till mot- svarande beslutade ändringar av åldersgränser i det allmänna pensionssyste- met, i arbetslöshetsförsäkringen och i övrigt på välfärdsområdet. En höjning av pensionsåldern påverkar inte i något annat avseende rätten till pension eller avgångsförmåner för riksdagsledamöterna. anledning att som anför på annat sätt särskilt beakta de ledamöter som omfattas av äldre pensionsregler. 7.2 Åldersgränser i ersättningslagen höjs i två steg, Riksdagsstyrelsens förslag: Den lägsta åldern för uttag av ålderspension enligt pensionssystem höjs från till i ersättningslagen . Övriga åldersgränser inom pensionssystem och för avgångsförmåner höjs från 65 till i ersättningslagen . Från knyts ovan nämnda åldersgränser i ersättningslagen till riktåldern för pension. En definition av riktålder för pension tas därför in i ersättningslagen. Med riktålder för pension avses den enligt 2 kap. 10 a–d §§ socialförsäkringsbalken årligt beräknade och fastställda riktåldern för pension. Lägsta ålder för uttag av ålderspension i ersättningslagen kopplas också till riktåldern då rätt till ålderspension uppstår tidigast fr.o.m. före den månad då riktåldern för pension uppnås. Promemorians förslag överensstämmer huvudsakligen med riksdagsstyrelsens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslaget, har inget att invända mot det eller avstår från att lämna synpunkter. SPV påpekar att en höjning av pensionsåldern kan medföra att tiden med varaktig inkomstgaranti, beroende på utvecklingen av riktåldern för pension, kan komma att väsentligt 15 2019/20:URF1, framst. 2019/20:RS2, bet. 2020/21:KU7, rskr. 2020/21:37. RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG överstiga dagens i praktiken maximala ersättningstid . Det bör rimligen finnas en gräns för hur lång den totala utbetalningsperioden kan vara och det kan därför finnas anledning att höja åldersgränsen i 12 kap. 8 § andra stycket 3 ersättningslagen. Vidare finns det ingen person som har talmanstid både och efter 2010. Det kan således inte tillkomma någon sådan person, varför ett led i den ändring i 9 kap. 20 § som utredningen föreslagit kan utgå. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Steg 2 – Ändringar från Åldersgränsen för en ledamots ålderspension respektive för avgångsförmånerna inkomstgaranti, ekonomiskt omställningsstöd samt stödåtgärder för återgång till förvärvsarbete ska, enligt vad riksdagsstyrelsen anfört ovan, anpassas till vad som gäller på arbetsmarknaden i övrigt. Därmed ska relevanta åldersgränser i ersättningslagen höjas till fr.o.m. . Motsvarande höjning av åldersgräns görs även i fråga om rätt till sjukpension och åldersregleringen av efterlevandepension, som lämnas längst till månaden före den månad då ledamoten fyller . Lägsta möjliga ålder för uttag av ålderspension enligt ersättningslagen ska höjas till den månad då ledamoten fyller . Uttag av ålderspension , efter höjningen av åldersgränsen, innebär ett förtida uttag av pension, vilket liksom tidigare medför att utbetalningarna av pensionen minskar. De angivna åldersgränserna gäller för samtliga ledamöter och tidigare ledamöter, oavsett avgångstidpunkt från riksdagsuppdraget. Åldersgränserna omfattar även alla ledamöter som ännu inte har uppnått relevanta åldersgränser. Även när det gäller den skyddsregel i form av tilläggsbelopp till ålderspensionen som infördes i samband med reform av pensionssystemet, ska enligt riksdagsstyrelsen åldersgränsen för när tilläggsbelopp kan aktualiseras höjas till . Riksdagsstyrelsen instämmer i att ett led i 9 kap. 20 § i utredningens förslag kan tas bort på så sätt som SPV föreslår, eftersom ingen av de personer som har talmanstid från både före och efter 2010 är . Med dessa föreslagna ändringar anpassas pensionssystem och avgångsförmåner till de motsvarande åldersgränser på arbetsmarknaden i övrigt som regeringen föreslagit. Steg 3 – Ändringar från Riksdagsstyrelsen anser att ändringar bör göras i ersättningslagen som säkerställer fortsatt följsamhet till pensionsåldern i det allmänna pensionssystemet även från . Detta görs genom att det anges i ersättningslagen att åldersgränsen för en ledamots ålderspension samt avgångsförmånerna inkomstgaranti, ekonomiskt omställningsstöd och stödåtgärder för återgång till RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG förvärvsarbete från ska knytas till riktåldern för pension. Med riktålder för pension avses den enligt 2 kap. 10 a–d §§ socialförsäkrings- balken årligt beräknade och fastställda riktåldern för pension. Vidare ska också enligt riksdagsstyrelsen den lägsta åldern för uttag av ål- derspension från knytas till riktåldern för pension och följa med i utvecklingen av riktåldern för pension. Detta görs genom att det anges i ersättningslagen att en ledamot har rätt till ålderspension tidigast fr.o.m. tre år före den månad då ledamoten uppnår riktåldern för pension. När det gäller den ovan nämnda skyddsregeln enligt 9 kap. 11 § om till- läggsbelopp till ålderspensionen ska även tidpunkten för när tilläggsbelopp kan börja tas ut knytas till riktåldern för pension i ersättningslagen. Genom att åldersgränserna i pensionssystem och avgångsför- måner knyts till riktåldern för pension kommer ledamöters pensionsålder och därmed sammanhängande avgångsförmåner att följa med i den ut- veckling av pensionsåldern som gäller för arbetsmarknaden i övrigt. säkerställer kopplingen i ersättningslagen till riktåldern för pension i social- försäkringsbalken att ledamöters pensionsålder framöver följer med och mot- svarar pensionsåldern i det allmänna pensionssystemet – detta eftersom rege- ringen, eller den myndighet som regeringen utser, ska beräkna en rikt- ålder för pension som sedan ska gälla för det sjätte året efter beräkningsåret. Beroende på hur riktåldern för pension utvecklas kan, som SPV framhåller, vissa f.d. ledamöter komma att ta emot varaktig inkomstgaranti än de i praktiken maximala som är möjligt. varaktiga inkomstgarantin omfattar dock endast ledamöter som valdes in i före valet , som har fyllt och som slutar i efter sammanlagt tjänstgöringstid, varav måste vara sam- Antalet ledamöter som kan komma att ta emot varaktig inkomstgaranti än vad som är möjligt minskar Om riktåldern för pension skulle höjas väsentligt kan det, som SPV påpekar, finnas behov av att göra en översyn av regleringen av utbetalningstiden med varaktig inkomstgaranti. inte att det nu finns ett sådant behov. RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Riksdagsstyrelsens förslag: Uttrycket ”lämnar riksdagsuppdraget” ska användas i ersättningslagen i stället för ”lämnar ”. Redan beslutade ändringar i ersättningslagen innebär att vissa paragrafer omnumreras, vilket medför ett behov av följdändringar i form av ändrade paragrafhänvisningar i andra bestämmelser i ersättningslagen. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag har beslutat om ändringar i vissa bestämmelser i ersättningslagen som innebär att uttrycket ”lämnar ” ändras till ”lämnar riksdagsuppdraget”.16 Riksdagsstyrelsen har uppmärksammat att uttrycket ”lämnar ” fortfarande förekommer i några bestämmelser i ersättningslagen. För att uppnå ett enhetligt uttryckssätt i ersättningslagen bör enligt riksdagsstyrelsen uttrycket ”lämnar riksdagsuppdraget” användas genomgående. Till följd av det behöver ytterligare bestämmelser i ersättningslagen ändras, nämligen 12 kap. 2 § och 13 kap. 9 §. Vidare har riksdagsstyrelsen uppmärksammat att ändringar i ersättningslagen som träder i kraft medför ändrad numrering av några paragrafer i 3 kap. i ersättningslagen.17 Bestämmelsen om återbetalning av arvode flyttar från 11 § till 13 §. Till följd av det behöver hänvisningar i ersättningslagen till 3 kap. 11 § ändras, så att hänvisning i stället sker till 3 kap. 13 §. Det gäller hänvisningarna i 12 kap. 5, 8 och 12 §§ samt 13 kap. 7 §. 2021/22:KU22, rskr. 2021/22:232. 2021/22:RS2, bet. 2021/22:KU22, rskr. 2021/22:232. Riksdagsstyrelsens förslag: Anpassningen av pensionsåldern och därmed relaterade avgångsförmåner samt lägsta åldern för uttag av ålderspension i lagförslagen i 2.1 ska träda i kraft . Äldre föreskrifter ska gälla den som uppnår respektive åldersgräns före ikraftträdandet. Lagförslagen i 2.2 ska träda i kraft . Äldre föreskrifter ska gälla den som uppnår respektive åldersgräns före ikraftträdandet. Promemorians förslag överensstämmer med riksdagsstyrelsens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget, har inget att invända mot det eller avstår från att lämna synpunkter. (arvodesnämnden) och SPV tar upp oklarheter kring hur övergångsreglerna ska tolkas. påpekar att det inte nämns några exempel på vad de föreslagna övergångsregleringarna avses betyda för de ekonomiska avgångsförmånerna. framhåller att nämndens beslut innehåller preciseringar av vad som gäller i fråga om bl.a. utbetalningstiden för avgångsförmånerna, och utbetalningen tar alltid slut månaden före den månad då den tidigare ledamoten fyller , vilket kan innebära att ytterligare utbetalning av ersättning kan aktualiseras när 65-årsgränsen flyttas fram till . Hur detta glapp som kan uppstå ska hanteras är enligt arvodesnämnden oklart. Antingen kan arvodesnämnden fatta nya beslut utifrån det nya regelverket när det trätt i kraft eller också behövs en övergångsregel som utsträcker giltighetstiden av de gällande beslut som berörs. Den föreslagna övergångsregeln kastar inte något ljus över denna situation eftersom personerna i fråga inte omfattas av övergångsbestämmelsen eftersom åldersgränsen inte uppnåddes före ikraftträdandet. Eftersom rätt till inkomstgaranti eller ekonomiskt omställningsstöd varierar från några månader till , skulle en övergångsregel vara komplicerad att utforma då det inte får uppfattas som att förmånen skulle kunna anses gälla än vad den tidigare ledamoten kvalificerat sig till. Utan en sådan övergångsregel avser arvodesnämnden att fatta kompletterande beslut utifrån då gällande lagstiftning, vilket skulle bli tydligare för den enskilde. En sådan hantering skulle också bli tydlig för SPV. SPV efterlyser förtydliganden av om avsikten är att de nya bestämmelserna ska gälla alla ledamöter, oavsett avgångstid från och då gällande regelverk. Vidare kan den som fyller enligt den föreslagna övergångsbestämmelsen komma att ta ut sin pension utan att det bedöms som ett förtida pensionsuttag, trots att personen vid uttagstidpunkten ännu inte fyllt . SPV är osäker på hur förslaget därutöver ska tolkas och vilka som ska omfattas av förändringarna. Ska endast de som sitter i efter att förändringarna trätt i kraft omfattas, eller omfattas även de som tidigare avgått från med pensionsrätt enligt tidigare gällande lagar både före och efter reformeringen 2010? Det kan innebära att förhållanden för avgångna ledamöter ändras retroaktivt om de också måste vänta till med att ta ut sin ålderspension från , trots att rätten till riksdagspensionen när de lämnade riksdagsuppdraget inträffade . Bedömningen av vad som blir ett förtida uttag av ålderspension kan påverkas. Det kan också tolkas så att avgångstidpunkten från kommer att styra vilken pensionsålder som är gällande för respektive person. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Lagförslagen bör träda i kraft respektive . Övergångsregleringen bör utformas på samma sätt som de lagändringar i det allmänna pensionssystemet som beslutats och den ändring av åldersgränsen för förtida uttag av ålderspension inom system som trädde i kraft . Övergångsbestämmelsernas respektive utformning innebär att den som uppnår respektive åldersgräns, före respektive före , inte omfattas av respektive höjning av pensionsåldern. En ledamot som fyller kan således gå i pension utan att det blir fråga om ett förtida uttag av pension. Motsvarande gäller även för lägsta möjliga uttag av ålderspension. Med anledning av de synpunkter som SPV framför noterar riksdagsstyrelsen att de nya bestämmelserna om höjd pensionsålder gäller oavsett ledamoten lämnar riksdagsuppdraget. I likhet med vad som gäller inom det allmänna pensionssystemet måste en tidigare ledamot som vid ikraftträdandet ännu inte har uppnått pensionsåldern anpassa sig till de ändrade förutsättningar som den höjda pensionsåldern medför. När det gäller SPV:s anmärkningar om möjligheten till förtida pensionsuttag vill riksdagsstyrelsen framhålla att den föreslagna övergångsbestämmelsen innebär att den som fyllt före ikraftträdandet kan välja att ta ut pension efter ikraftträdandet trots att han eller hon inte då har fyllt . Om en person väljer att göra så räknas det som förtida uttag av pension fram till den nya pensionsåldern , eftersom samma person inte också har fyllt innan höjningen till görs. Detta framgår av övergångsbestämmelsens ordalydelse som säger att äldre bestämmelser ska gälla den som uppnår respektive åldersgräns före ikraftträdandet. Vid ett förtida uttag ska pensionen på vanligt sätt räknas om när pensionsåldern uppnås. Det innebär i praktiken att ett förtida uttag kan komma att pågå till , eller till när riktåldern för pension uppnås. Det förtida uttaget pågår under fler år, vilket medför att det blir dyrare för individen eftersom pensionsbeloppet sänks. Samma uttag ska räcka under en när någon väljer att göra ett förtida uttag enligt övergångsbestämmelsen. Här är det viktigt för individen att välja med vetskap om de ekonomiska konsekvenserna. I likhet med vad arvodesnämnden anför anser riksdagsstyrelsen att den övergångsproblematik som nämnden har uppmärksammat bör hanteras genom att nämnden fattar nya kompletterande beslut när lagändringarna trätt i kraft. Med ett sådant förfarande blir det även tydligt för SPV vad som gäller för varje Riksdagsstyrelsens bedömning: Kostnaden för pensionssystem och system för avgångsförmåner kommer att påverkas av de föreslagna ändringarna men bedöms i stort kunna hanteras inom befintliga anslag. Promemorians bedömning överensstämmer med riksdagsstyrelsens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslaget, har inget att invända mot det eller avstår från att lämna synpunkter. SPV påpekar dock att när tidpunkten för när tilläggsbeloppet kan börja betalas ut till berörda personer höjs, minskar kostnader för tilläggsbelopp. Skälen för riksdagsstyrelsens bedömning Precis som SPV poängterar innebär en f.d. ledamots kvalificering för tilläggsbelopp till ålderspensionen inte också en rätt att gå i pension redan . Riksdagsstyrelsen vill poängtera att så inte är fallet. Tilläggsbeloppet till ålderspension ska liksom tidigare betalas först vid uppnådd pensionsålder, som enligt riksdagsstyrelsens förslag kommer att höjas. Tidpunkten för utbetalning av tilläggsbelopp senareläggs därmed och tilläggsbelopp betalas ut . Det innebär en minskning av kostnaderna för tilläggsbelopp. De ledamöter som omfattas av reglerna om varaktig inkomstgaranti kommer när pensionsåldern höjs att kunna få sådan ersättning än . Detta innebär en ökad kostnad. Antalet personer som omfattas av rätten till inkomstgaranti minskar dock naturligt . Kostnaden bedöms därför vara hanterbar, men ett visst ökat anslagsbehov kan dock inte uteslutas. För ledamöter som omfattas av ekonomiskt omställningsstöd uppstår inte samma förlängning av tiden med ersättning som när det gäller inkomstgaranti. Höjningen av pensionsåldern medför dock att rätten till ekonomiskt omställningsstöd upphör senare, och det kan medföra ett ökat antal utbetalningar av ekonomiskt omställningsstöd. Höjningen av pensionsåldern påverkar dock inte rätten till ersättning i form av ekonomiskt omställningsstöd. Förslagen bedöms därför inte medföra någon ökad kostnad för ekonomiskt omställningsstöd. 10.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2016:1108) om ersättning till ledamöter (lagförslag 2.1 ). 9 § Om ålderspensionen börjar tas ut före den månad då ledamoten fyller ska pensionen minskas för som återstår till den månad då han eller hon fyller . Om uppehåll görs i utbetalningen före den månad då ledamoten fyller , ska ålderspensionen, när den åter betalas ut, minskas för som den har tagits ut och som vid den fortsatta utbetalningen återstår till den månad då ledamoten fyller . Till den del ålderspensionen grundas på pensionsrätt för tid efter det tidigare uttaget ska minskningen inte avse det antal månader som ålderspensionen tidigare tagits ut. Paragrafen innehåller bestämmelser om vad som gäller vid förtida uttag av ålderspension respektive vid uppehåll i pensionsutbetalning. Ändringarna innebär att den tidigare åldersgränsen höjs till . Övervägandena finns i avsnitt 7.2. 11 § En ledamot som vid sin avgång, dock senast vid utgången av /14, har fyllt och fullgjort minst sex i har rätt till ett tilläggsbelopp till ålderspensionen enligt vad som anges i denna paragraf och i 12 §. Tilläggsbeloppet utgör skillnaden mellan jämförelsebeloppet enligt 15– 19 §§ eller 20 § och ålderspensionen . Om ålderspensionen har tagits ut före den månad då ledamoten fyller , ska det bortses från den minskning som detta leder till. I antalet fullgjorda i enligt första stycket ska inräknas tid som ledamot av före . I antalet fullgjorda i ska också inräknas tid då en ledamot har varit statsråd, om statsrådstiden har påbörjats och inte gett rätt till statsrådspension. Paragrafen innehåller bestämmelser om den skyddsregel som vissa ledamöter omfattas av. Ändringen av åldersgränsen till i andra stycket är föranledd av att åldersgränsen för förtida uttag av ålderspension i 9 kap. 9 § ändras från till . Det medför att tiden med tilläggstid blir längre. Övervägandena finns i avsnitt 7.2. 12 § En ledamot har rätt till ålderspension tidigast från och med den månad då han eller hon fyller och längst till och med den månad då ledamoten avlider. Ålderspension som understiger 0,025 inkomstbasbelopp ska inte betalas ut. Tilläggsbelopp lämnas inte för tid före den månad då ledamoten fyller . Paragrafen innehåller bl.a. bestämmelser om ålderspension kan betalas ut till en tidigare ledamot. Ändringen i första stycket innebär att åldersgränsen för när en tidigare ledamot tidigast kan ta ut ålderspension höjs från till . Övervägandena finns i avsnitt 7.2. 20 § Vid beräkning av tilläggsbelopp för den som har varit talman utgörs jämförelsebeloppet, om det blir högre än beloppet enligt 15–19 §§, av det belopp som han eller hon skulle ha fått i talmanspension enligt de bestämmelser om talmanspension som gällde vid utgången av 2009. Paragrafen innehåller bestämmelser om beräkningen av tilläggsbelopp till en tidigare talman. Ändringen innebär att ett led i bestämmelsen har tagits bord då det inte finns någon person som har talmanstid både före och efter 2010. Ingen ändring i sak avses. Övervägandena finns i avsnitt 7.2. 2 § Sjukpension lämnas längst till och med månaden före den månad då ledamoten fyller eller, om ledamoten avlider , till och med den månad då dödsfallet inträffar. Paragrafen innehåller bestämmelser om hur sjukpension som längst kan lämnas. Ändringen innebär att den tidigare åldersgränsen höjs till . Övervägandena finns i avsnitt 7.2. 1 § Efterlevandepension lämnas efter den som vid sin död 1.var ledamot av , 2.fick sjukpension enligt denna lag, eller 3.fick ålderspension enligt denna lag som överstiger 1,5 inkomstbasbelopp. Med den som avses i första stycket 3 jämställs den som har fyllt och hade haft rätt till ålderspension som överstiger 1,5 inkomstbasbelopp om pensionen hade börjat tas ut. Paragrafen innehåller bestämmelser om efter vem efterlevandepension kan lämnas. Ändringen i andra stycket innebär att den tidigare åldersgränsen höjs till . Övervägandena finns i avsnitt 7.2. 2 § Syftet med inkomstgarantin är att skapa en ekonomisk trygghet för en avgången ledamot i den omställningssituation som uppstår när han eller hon lämnar riksdagsuppdraget. Garantin är inte avsedd som en varaktig försörjning. Paragrafen innehåller ett förtydligande av vad syftet med inkomstgaranti är, och ändringen avser endast byte av uttryck till ”lämnar riksdagsuppdraget” för att uttrycka när en f.d. ledamot är ledamot. För att uppnå ett enhetligt uttryck i ersättningslagen ska riksdagsuppdraget användas i stället. Övervägandena finns i avsnitt 7.3.