frsrdg · H904RS7 · 2022-06-17 00:00:00 — Det första steget genomfördes genom lagändringar som tillämpas , som bl.a. innebar att begreppet riktålder för pension togs in i socialförsäkringsbalken, dock utan att kopplas till någon förmån. Vidare höjdes den lägsta åldern för att kunna ta ut inkomstbaserad ålderspension från till . Riksdagsstyrelsen tillkallade en särskild utredare med uppgift att se över vissa frågor om riksdagsledamöternas ersättning. I uppdraget ingick bl.a. att överväga behovet av författningsändringar med anledning av Pensionsgruppens överenskommelse om en höjd pensionsålder. Uppdraget har redovisats i dels delbetänkandet En anpassning av pensionssystem till en höjd pensionsålder (2019/20:URF1), dels slutbetänkandet Ändringar i ersättningslagen (2020/21:URF2). Delbetänkandet låg till grund för den lagändring genom vilken den lägsta åldern för uttag av ålderspension för riksdagsledamöter höjdes från till den 1 januari 2021.12 Utredningen överlämnande sitt slutbetänkande till riksdagsstyrelsen . Utredningen konstaterade då att regeringen ännu inte hade lagt fram några lagförslag med anledning av Pensionsgruppens överenskommelse som avsåg 2023 och 2026, dvs. de andra och tredje stegen. En anpassning av ersättningslagen till överenskommelsen i dessa delar behövde därför enligt utredningen vänta till dess att regeringen överlämnat sina förslag på området. Utredningen kunde dock inte se några hinder mot att pensionssystem och system för avgångsförmåner anpassades även i dessa avseenden till Pensionsgruppens överenskommelse. Regeringen överlämnade proposition 2021/22:181 Justerade åldersgränser i pensionssystemet och i kringliggande system. I propositionen fanns lagförslag som syftar till att genomföra det andra och tredje steget i Pensionsgruppens överenskommelse. De i propositionen föreslagna lagändringarna träder i kraft och tillämpas på förmåner som avser tid från och med den 1 januari 2023.13 Riksdagsdirektören gav mot denna bakgrund i uppdrag att ta fram nödvändiga författningsförslag i pensionssystem med anledning av genomförandet av steg 2 i 122019:20:URF1 En anpassning av pensionssystem till en höjd pensionsålder, framst. 2019/20:RS2, bet. 2020/21:KU7, rskr. 2020/21:37. 2021/22:SfU25, rskr. 2021/22:331. ÄRENDET OCH DESS BEREDNING Pensionsgruppens överenskommelse (dnr 1447-2018/19). fördes i form av en arbetsgrupp inom . ringens proposition 2021/22:181 även innehöll lagförslag som gäller steg 3 i genomförandet av pensionsöverenskommelsen tog arbetsgruppen även fram lagförslag i denna del. Arbetsgruppen inhämtade vidare uppgifter och syn- punkter från , och Re- geringskansliet (). Promemorians lagförslag finns i bilaga En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 2. har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga Remissvaren finns i akt (dnr 1447-2018/19). I denna framställning behandlas lagförslag och därtill hörande remissyn- 4 Det allmänna pensionssystemet 4.1Det allmänna pensionssystemet – en bakgrund och gällande rätt Det nuvarande allmänna pensionssystemet infördes genom pensionsreform och regleras i huvudsak i socialförsäkringsbalken. Ålderspensionssystemet utgörs av inkomstgrundade pensionsförmåner och av ett grundskydd. De inkomstgrundade förmånerna utgörs av inkomstpension och premiepension och baseras på individens samlade livsinkomst. Det finns ingen övre eller nedre åldersgräns för intjänande av pensionsrätt. Inkomstgrundad ålderspension betalas ut efter ansökan och tidigast . gällde en åldersgräns . Grundskyddet utgörs av garantipension och tilläggsförmånerna bostadstilllägg och äldreförsörjningsstöd. Grundskyddet kan tas i anspråk tidigast . Vid sidan av det allmänna pensionssystemet har det funnits olika tjänstepensionssystem som grundas på kollektivavtal eller individuella avtal mellan arbetsgivare och arbetstagare. Vissa grupper av statligt anställda har också rätt till tjänstepension med stöd av författning, exempelvis myndighetschefer. Samtliga pensionsavtal har åldersgränser som hänger samman med de åldersgränser som finns i det allmänna pensionssystemet. 4.2Pensionsgruppens överenskommelse och dess genomförande i det allmänna pensionssystemet Pensionsgruppen är en arbetsgrupp inom som består av företrädare för de riksdagspartier som står bakom den pensionsöverenskommelse som ligger till grund för det nuvarande allmänna pensionssystemet. enades gruppen om ett antal åtgärder för att säkra långsiktigt höjda, hållbara och trygga pensioner. En av åtgärderna i denna överenskommelse är att höja de pensionsrelaterade åldersgränserna. Överenskommelsen innebär bl.a. följande: Lägsta åldern för att ta ut allmän pension höjs från till . Åldersgränsen i lagen (1982:80) om anställningsskydd för hur länge arbetstagare har rätt att kvarstå i anställning, den s.k. LAS-åldern, höjs från till . Det införs ett nytt begrepp – riktålder för pension – som andra pensionsåldersrelaterade åldersgränser och vissa åldersgränser i kringliggande trygghetssystem ska knytas till. Lägsta ålder för att ta ut allmän inkomstgrundad pension höjs från till . Lägsta ålder för att kunna ta ut garantipension m.m. höjs till . LAS-åldern höjs från till . Lägsta ålder för att ta ut allmän inkomstgrundad ålderspension knyts till att vara lägre än riktåldern för pension, vilket innebär att åldersgränsen då bedöms bli . Åldern för att bl.a. få ta ut garantipension knyts till riktåldern, som fastställs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. remitterades departementspromemorian Höjda åldersgränser i pensionssystemet och i andra trygghetssystem (Ds 2019:2). Promemorian innehöll förslag till ändringar i bl.a. socialförsäkringsbalken för att genomföra Pensionsgruppens överenskommelse. Enligt förslagen i promemorian skulle genomförandet ske i tre steg. 4.3 Pensionsgruppens steg 1 – redan genomfört Regeringen överlämnade proposition 2018/19:133 En riktålder för höjda pensioner och följsamhet till ett längre liv. I propositionen föreslogs att det skulle införas ett nytt åldersbegrepp i socialförsäkringsbalken – riktålder för pension – som vissa förmåner och beräkningar som anges i socialförsäkringsbalken ska knytas till. Riktåldern beräknas genom att till bastalet 65 läggs 2/3 av differensen mellan den återstående medellivslängden för befolkningen i närmast före det år då riktåldern värde för . Riktåldern ska fastställas och närmare bestämmelser om riktåldern ska lämnas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Vidare föreslog regeringen en ändring i 56 kap. 3 § socialförsäkringsbalken som innebar att åldersgränsen för när inkomstgrundad ålderspension tidigast kan tas ut höjdes från 61 till . biföll propositionen (bet. 2019/20:SfU5, rskr. 2019/20:10) och lagändringarna trädde i kraft och började tillämpas /20. Enligt övergångsbestämmelserna ska äldre föreskrifter fortfarande gälla för den som uppnått före . Enligt 1 § förordningen (2019:780) om riktålder för pension för är riktåldern för pension enligt 2 kap. 10 a-c §§ socialförsäkringsbalken . pensionssystem berördes inte i propositionen. I departementspromemorian som låg till grund för propositionen uttalades dock att även ersättningslagens åldersregler för riksdagsledamöter bör anpassas efter det faktum att den svenska befolkningen lever allt längre. En sådan anpassning bör följa de utgångspunkter och principer som lagts fast genom Pensionsgruppens överenskommelse. Ersättningslagens åldersregler bör således enligt promemorian ansluta till socialförsäkringsbalkens åldersbestämmelser, bl.a. vad gäller riktåldern för pension (Ds 2019:2 s. 200 f.). 4.4Pensionsgruppens steg 2 och 3 – proposition 2021/22:181 Regeringen överlämnade proposition 2021/22:181 Justerade åldersgränser i pensionssystemet och i kringliggande system. I propositionen lämnades lagförslag som syftade till att genomföra det andra och tredje steget i Pensionsgruppens överenskommelse. Regeringen föreslog således att åldersgränsen för när inkomstgrundad ålderspension tidigast kan lämnas höjs från till 2023 och knyts till riktåldern för pension på så sätt att pension tidigast ska kunna lämnas fr.o.m. före den månad då riktåldern för pension uppnås. Vidare föreslog regeringen att åldersgränserna för när garantipension, bostadstillägg till pensionärer och äldreförsörjningsstöd kan tas ut ska höjas från till 2023, för att 2026 istället knytas till riktåldern för pension. Propositionen innehöll också förslag till motsvarande anpassningar av åldersgränserna för rätt till arbetslöshetsersättning och rätt att bli medlem i en arbetslöshetskassa samt åldern då medlemskapet upphör utan uppsägning. Regeringen föreslog dessutom att de pensionsrelaterade åldersgränserna för uttag av sjukpenning, sjukpenning i särskilda fall, rehabiliteringsersättning, boendetillägg, sjukpenninggrundande inkomst, smittbärarpenning, sjukersättning och bostadstillägg till personer med aktivitets- och sjukersättning också skulle anpassas. Slutligen föreslogs motsvarande ändringar av åldersgränserna i skatte- och socialavgiftssystemet. Lagändringarna i pensionssystemet och i angränsande trygghetssystem föreslogs träda i kraft för att tillämpas första gången på förmåner som avser tid fr.o.m. . Lagändringarna i samma system som avser 2026 föreslogs träda i kraft för att tillämpas första gången på förmåner som avser tid fr.o.m. . Äldre föreskrifter ska fortfarande gälla för den som uppnår respektive åldersgräns före respektive . Lagändringarna i skatte- och avgiftssystemet föreslogs träda i kraft respektive . beslutade i dessa delar i enlighet med regeringens förslag.14 2021/22:SfU25, rskr. 2021/22:331. 5Pensionssystemet för ledamöter – ålders-, sjuk- och efterlevandepension Enligt 5 kap. 2 § riksdagsordningen har en ledamot av rätt till arvode för sitt uppdrag av allmänna medel. Av paragrafen framgår att det finns närmare bestämmelser om arvode och ekonomiska villkor för ledamöter och ersättare i lag. Sådana bestämmelser finns i lagen (2016:1108) om ersättning till ledamöter (ersättningslagen). Lagen trädde i kraft och ersatte då lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter (lag). har det funnits olika pensionssystem för talmannen, riksdagsledamöter och ersättare som komplement till det allmänna pensionssystemet. Ursprungligen innefattade system bara ålderspension. har såväl sjukpension som efterlevandepension kommit att ingå i systemet. Innan dagens system infördes gällde att en ledamot som vid avgången fyllt och som tjänstgjort i hade rätt till ålderspension fr.o.m. den månad då han eller hon fyllde eller fr.o.m. den senare tidpunkt då riksdagsuppdraget upphörde. Pensionen beräknades på det pensionsgrundande arvodet närmast före avgångsåret. Det fanns ingen nedre eller övre åldersgräns för en ledamot att tjäna in pension. En ledamot som lämnade efter att ha fullgjort minst tre sammanhängande år innan han eller hon fyllt och som inte var berättigad till ålderspension hade i stället rätt till egenlivränta fr.o.m. den månad då ledamoten fyllde . En ledamot hade rätt till sjukpension om han eller hon frånträdde uppdraget och fick hel sjukersättning eller hel aktivitetsersättning enligt lagen om allmän försäkring. För hel sjukpension krävdes tjänstgöring i . Sjukpension betalades ut längst t.o.m. månaden före den månad då ledamoten fyllde . Därtill hade vissa efterlevande rätt till efterlevandepension räknat från dödsfallet. Om ledamoten avgått med ålderspension efter fyllda betalades efterlevandepension dock längst räknat från avgången. För talmannen fanns särskilda pensionsförmåner som motsvarade den förordnandepension som tidigare gällde för bl.a. statsråd. 5.2 Gällande rätt och genomförandet av steg 1 gällande pensionssystem för ledamöter infördes som nämnts ovan genom lagändringar som trädde i kraft . reform innebar bl.a. att den särskilda talmanspensionen avskaffades, att pensionsförmånerna ska beräknas på samma sätt oavsett ledamotens ålder, att all tjänstgöringstid ger rätt till pension och att pensionsrätt ska kunna intjänas även efter 65 års PENSIONSSYSTEMET FÖR LEDAMÖTER – ÅLDERS-, SJUK- OCH EFTERLEVANDEPENSION ålder och utan någon övre åldersgräns. Det infördes även en möjlighet att ta ut ålderspension redan . Vad gäller övergångsregleringen vid införandet 2010 beslutade att det nya regelverket skulle tillämpas på alla ledamöter och ersättare som tjänstgjorde vid ikraftträdandet eller därefter. Den som redan omfattades av det tidigare pensionssystemet skulle dock inte behöva riskera att redan fullgjord tjänstgöring ledde till försämrade pensionsförmåner. Det togs därför in en skyddsregel i lagen som innebär att de pensionsbelopp som betalas ut inte blir lägre än de skulle ha varit med tillämpning av tidigare regler. Skyddsregeln är konstruerad som ett tilläggsbelopp till pensionen och regeln är tillämplig på ledamöter som vid sin avgång, dock senast vid utgången av /14, fyllt och fullgjort i . Tillläggsbeloppet utgör skillnaden mellan ett jämförelsebelopp och ålderspensionen enligt nuvarande regler. Jämförelsebeloppet ska motsvara vad pensionen hade blivit enligt det tidigare regelverket, och den närmare beräkningen framgår av 9 kap. 15–19 §§ ersättningslagen. Om ålderspension har tagits ut före den månad då ledamoten fyller ska det bortses från den minskning som detta leder till (9 kap. 12 § tredje stycket ersättningslagen). Den som fått pensionen reducerad på grund av förtida uttag ska alltså inte få utfyllnad för en sådan minskning genom tilläggsbeloppet. Av 9 kap. 12 § tredje stycket ersättningslagen följer vidare att tilläggsbelopp inte lämnas för tid före den månad då ledamoten fyller . Införandet av ersättningslagen 2017 innebar ingen ändring i sak av pensionsreglerna. övergångsbestämmelser gäller alltjämt, vilket innebär att det fortfarande förekommer utbetalningar av äldre typer av pension, bl.a. familjepension och egenlivränta. Riksdagsstyrelsen föreslog en ändring i 9 kap. 12 § ersättningslagen som innebar en motsvarande höjning av åldersgränsen för lägsta uttag av ålderspension inom pensionssystem från (framst. 2019/20:RS2). Riksdagsstyrelsen uttalade då att pensionssystem så långt som möjligt bör anpassas till de ändringar som Pensionsgruppens överenskommelse innebär. Styrelsen framhöll att möjligheten att ta ut ålderspension inom pensionssystem infördes i samband med reform av det allmänna pensionssystemet och att åldersgränsen bestämdes utifrån den åldersgräns som då gällde inom det systemet. När den åldersgränsen har höjts borde det, enligt riksdagsstyrelsen, göras en motsvarande höjning i pensionssystem. Övergångsregleringen borde vidare motsvara övergångsregleringen till den ändrade åldersgränsen i socialförsäkringsbalken. Äldre föreskrifter skulle således fortfarande gälla för den som uppnått före ikraftträdandet av lagändringen. hade ingen annan uppfattning och följde utskottet (bet. 2020/21:KU7, rskr. 2020/21:38). Därmed höjdes den lägsta åldern för riksdagsledamöter för att kunna ta ut ålderspension till , vilket är den nu gällande åldersgränsen. PENSIONSSYSTEMET FÖR LEDAMÖTER – ÅLDERS-, SJUK- OCH EFTERLEVANDEPENSION 5.3Mer om ålderspension för ledamöter enligt ersättningslagen Bestämmelser om ålderspension för ledamöter finns i 9 kap. ersättningslagen. En ledamot har rätt till ålderspension om han eller hon har tillgodoräknats pensionsrätt. Pensionsrätt tillgodoräknas en ledamot för som han eller hon har fått arvode eller sjukpension av . Ledamoten har rätt till ålderspension tidigast fr.o.m. den månad då han eller hon fyller och längst t.o.m. den månad då ledamoten avlider. Pensionsförmånerna tjänas in på samma sätt oavsett ålder och utan vare sig nedre eller övre åldersgräns. All uppdragstid ger rätt till pension och det finns inte någon viss minsta uppdragstid, vare sig totalt eller sammanhängande. Intjänandetiden är dock begränsad till . Pensionsrätt kan intjänas även efter det att ledamoten fyllt . I stället för att pensionen grundas , som i det tidigare systemet, får samtliga inkomster från betydelse för pensionsnivån. Ål- derspension får inte betalas ut med talmansarvode, ledamotsarvode eller arvode eller övergångsersättning enligt ledamotsstadga. Pensionsrätten för en månad utgör av den del av pensionsunderlaget som understiger 0,625 inkomstbasbelopp och av den del av underlaget som överstiger 0,625 men inte 2,5 inkomstbasbelopp. Pensionsunderlaget utgörs av talmansarvode, ledamotsarvode, tilläggsarvode och vissa arvoden som räknas upp i 1 § 2 och 4 lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ. Ål- derspensionens storlek utgör summan av de pensionsrätter som tillgodoräknas ledamoten, multiplicerat med 1,19. Varje pensionsrätt ska räknas om med förändringen av inkomstindex mellan det år pensionsrätten avser och det år ålderspensionen börjar betalas ut. Om ålderspensionen tas ut före den månad då ledamoten uppnår ska pensionen minskas för som återstår till den månad då ledamoten uppnår . Görs det uppehåll i utbetalningen av ålderspension före den månad då ledamoten uppnår ska pensionen, när den åter betalas ut, minskas för som den har tagits ut. 5.4 Sjukpension för ledamöter enligt ersättningslagen Bestämmelser om sjukpension finns i 10 kap. ersättningslagen. En ledamot har rätt till sjukpension för tid då han eller hon har rätt till hel sjukersättning eller hel aktivitetsersättning enligt socialförsäkringsbalken. Sjukpension lämnas längst t.o.m. den månad då ledamoten fyller eller, om ledamoten avlider , t.o.m. den månad då dödsfallet inträffar. Underlaget för sjukpensionen är detsamma som för ålderspensionen. PENSIONSSYSTEMET FÖR LEDAMÖTER – ÅLDERS-, SJUK- OCH EFTERLEVANDEPENSION 5.5Efterlevandepension efter ledamöter enligt ersättningslagen Bestämmelser om efterlevandepension finns i 11 kap. ersättningslagen. Efterlevandepension lämnas till efterlevande maka eller make, eller den som jämställs med sådan, och efterlevande barn till den som vid sin död var ledamot av eller fick ålderspension med visst belopp enligt ersättningslagen eller sjukpension enligt ersättningslagen. Efterlevandepension till maka eller make lämnas i huvudsak . Till barn lämnas efterlevandepension längst t.o.m. den månad då barnet fyller . Underlaget för efterlevandepensionen är detsamma som för ålderspensionen. 5.6 Beslut och administration () beslutar i frågor om ålderspension, sjukpension och efterlevandepension enligt ersättningslagen. Verket sköter även administrationen av pensionerna enligt ett avtal mellan SPV och . Ålderspension kan tidigast betalas fr.o.m. den månad då ansökan kommer in till SPV. 6 Åldersgränser för avgångsförmånerna till tidigare ledamöter Utöver pensionssystemet för ledamöter har en f.d. ledamot också rätt till olika avgångsförmåner, beroende på ålder och tjänstgöringstid när ledamotens riksdagsuppdrag upphör. Avgångsförmånerna består av inkomstgaranti eller ekonomiskt omställningsstöd samt stödåtgärder för återgång i arbete. togs det in bestämmelser ersättningsstadga som innebar att en ledamot som lämnade , fyllt vid avgången och tillhört hade rätt till s.k. visstidspension. Den som inte var berättigad till visstidspension men som tjänstgjort hade i stället rätt till avgångsersättning. Motsvarande bestämmelser togs in ersättningsstadga. I och med införandet av ersättningslag avskaffades systemet med visstidspension och avgångsersättning. I stället infördes en ordning med inkomstgaranti. En ledamot som lämnade efter minst tre sammanhängande år hade rätt till inkomstgaranti. För en ledamot som tjänstgjort kortare sammanhängande tid än gällde inkomstgarantin . En ledamot som tjänstgjort men som inte hade uppnått hade rätt till inkomstgaranti . Genom lagändringar 2014 reformerades systemet med avgångsförmåner. Reformen innebar att det nu finns två former av avgångsförmåner – inkomstgaranti respektive ekonomiskt omställningsstöd. En ledamot som lämnar har dessutom rätt till stödåtgärder för återgång till förvärvsarbete, exempelvis coachning, karriärrådgivning och kompetensutveckling. Rätten till stödåtgärder gäller oavsett om ledamoten omfattas av systemet med inkomstgaranti eller ekonomiskt omställningsstöd. Införandet av ersättningslagen 2017 innebar inga sakliga ändringar av systemet med avgångsförmåner. Rätten till inkomstgaranti, ekonomiskt omställningsstöd och stödåtgärder för övergång till förvärvsarbete upphör i samband med att ledamoten fyller och därmed övergår till att omfattas av pensionssystem och det allmänna pensionssystemet. Reglerna om avgångsförmåner är desamma för talmannen, ledamöter och ersättare. 6.2 Inkomstgaranti för ledamöter invalda Inkomstgarantin omfattar de ledamöter som valts in i före valet eller som trätt in som ersättare . Inkomstgarantin omfattar även en ledamot eller ersättare som tillträtt uppdraget vid valet eller senare, ÅLDERSGRÄNSER FÖR AVGÅNGSFÖRMÅNERNA TILL TIDIGARE LEDAMÖTER om han eller hon tidigare varit ledamot av och har ett beslut om inkomstgaranti som inte har löpt ut vid återinträdet i . En ledamot som lämnar riksdagsuppdraget sammanhängande tid i har rätt till inkomstgaranti fr.o.m. den tidpunkt då rätten till arvode upphör. Tiden med inkomstgaranti och beloppets storlek beror på ledamotens ålder och tjänstgöringstiden i . Har den tidigare ledamoten tjänstgjort en sammanhängande tid om tre men inte sex i får han eller hon inkomstgaranti av garantiunderlaget, dvs. ledamotsarvodet inklusive vissa tilläggsarvoden. En ledamot som lämnar efter en sammanlagd tid av minst sex får inkomstgaranti •i om ledamoten inte uppnått •i om ledamoten uppnått 40 men inte •till ingången av den månad då ledamoten fyller om ledamoten uppnått , s.k. varaktig inkomstgaranti. Inkomstgaranti lämnas under det första garantiåret med ett månatligt belopp som uppgår till av den del av garantiunderlaget som understiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp. För tiden därefter lämnas inkomstgaranti med ett månatligt belopp som motsvarar en procentandel av garantiunderlaget i förhållande till ledamotens sammanlagda tid i (33–). In- komstgaranti betalas längst t.o.m. månaden före den månad då den tidigare ledamoten fyller . jämställs inkomstgarantin med inkomst av anställning. För tiden därefter jämställs inkomstgarantin med pension. Garantibeloppet ska reduceras om garantitagaren har andra förvärvsinkomster eller inkomster som ersätter förvärvsinkomster. Garantibeloppet ska även minskas med följande inkomster: •inkomster som är av sådant slag att de är pensionsgrundande enligt 59 kap. socialförsäkringsbalken •inkomst av anställning eller uppdrag utomlands som inte beskattas i •annan pension eller livränta på grund av ett tidigare tjänsteförhållande där avgifter eller betalats in av en arbetsgivare •andra kontanta förmåner på grund av anställning eller uppdrag. 6.3Ekonomiskt omställningsstöd – dagens avgångsförmån Systemet med ekonomiskt omställningsstöd gäller för de ledamöter som inte omfattas av inkomstgarantin, dvs. ledamöter som valts in i fr.o.m. valet . Rätten till ekonomiskt omställningsstöd förutsätter att ledamoten ÅLDERSGRÄNSER FÖR AVGÅNGSFÖRMÅNERNA TILL TIDIGARE LEDAMÖTER har tjänstgjort i av . Ut- betalningstiden beror på tjänstgöringstidens längd enligt följande: •ett år vid sammanlagd tjänstgöringstid vid sammanlagd tjänstgöringstid. Omställningsstödet uppgår till av arvodet. Stödet betalas längst t.o.m. månaden före den månad då den tidigare ledamoten fyller . Även ekonomiskt omställningsstöd ska minskas med vad ledamoten får i sjukersättning och aktivitetsersättning enligt socialförsäkringsbalken och arvode enligt ledamotsstadga. Ekonomiskt omställningsstöd ska även minskas med följande inkomster: •inkomster som är av sådant slag att de är pensionsgrundande enligt 59 kap. socialförsäkringsbalken •inkomst av anställning eller uppdrag utomlands som inte beskattas i •annan pension eller livränta som betalas ut på grund av ett tidigare tjänsteförhållande där avgifter eller inbetalats av en arbetsgivare